Номер провадження: 22-ц/785/2582/18
Номер справи місцевого суду: 2-930/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

За участю секретаря Лопотан В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 липня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5

про поділ житлового будинку в натурі між власниками, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

В липні 2010 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовними вимогами в котрих просив суд поділити будинок 40 по вул.Нова, в с.Курортне Білгород Дністровського району посилаючись на вимоги ст.364 ЦК України.

Вимоги обґрунтовує ти,що сторони є співвласниками спірного будинку та між ними виникають суперечки щодо користування житловим будинком.

Рішенням Білгород Дністьвським міськрайонним судом Одеської області Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку в натурі між власниками - задоволено.

Виділено ОСОБА_6 (1/2 частка): із літ. «А» житлового будинку у складі приміщень:

1-3 коридор пл. 3.7 кв.м - 3634 грн..

1-4 кухня пл. 7,6 кв.м. - 9814 грн.,

1-5 житлова пл. 13.8 м2 - 13555 грн..

літ. «а» веранда у складі приміщення: частини 1 веранда пл. 5.0 кв.м. - 1649 грн..

-літ. «Б» літня кухня пл. 28,2 кв.м. - 9613 гри.,

1/2 частка споруд загального користування (№ 1 ворота. № 2 хвіртка, № 3 огорожа, № 4 цистерна. І водопровід) - 2741 грн..

Загальною площею літ. «А» - 30.1 кв.м.. оціночною вартістю 41006 грн., що складає 52,7% або 53/100 реальних часток, більше ідеальної частки на 1980 гри. у нині чинних цінах на будівельні матеріали і послуги.

Вхід до квартири 1-го співвласника зберегти існуючий в приміщенні І літ. «а».

Виділити ОСОБА_5 (1/2 частка): із літ. «А» житлового будинку у складі приміщень:

1-4 житлова нл.,12,4 кв.м. - 12179 грн.,

1-3 комора пл. 7,0 кв.м. - 6876 грн..

літ. «а» веранда у складі приміщення: частини І веранда пл. 10,8 кв.м. - 3504 грн.. літ. «В» комора пл. 31,3 кв.м. - 8304 грн.,

літ. «Г» убиральня - 587 грн.,

літ. «Д» сарай пл. 14.7 кв.м. - 1656 грн.,

літ. «Є» сарай пл. 7.1 кв.м. - 1 199 грн.,

1/2 частка споруд загального користування (№ 1 ворота. № 2 хвіртка. .V» 3 огорожа. .№ 4 цистерна. 1 водопровід) 2741 грн..

Загальною площею літ. «А» - 30.2 кв.м., оціночною вартістю 37046 грн., що складає

47.3 %або 47/100 реальних часток, менше ідеальної частки на 1980 гри. у чинних цінах набудівельні матеріали і послуги.

Вхід до квартири 2-го співвласника зберегти існуючий в приміщенні літ. «а». -пробити віконний отвір та встановити новий віконний блок в зовнішньої стіні в приміщенні 1-3 літ. «А»;

-штукатурка та вапняне забарвлення перегородки в приміщенні 1-11 літ. «а» та закладенного дверного отвору в приміщенні 1-2 літ. «А»;

-в приміщенні 1-3 літ. «А» організувати приміщення кухні.

Вартість робіт по переобладнанню для 2-го співвласника згідно кошторису № 2 складає 3012 грн. ОСОБА_5 облаштувати у своєї квартирі пічне опалення чи у відповідності п. 5.24. ДСН В.2.2.-15-2005 «Житлові будівлі. Основні положення» організувати електроопалення.

Вказані переобладнання необхідно узгодити з Приморською сільською радою Білгород- Дністровського району Одеської області в установленому порядкку

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи сповіщались належним чином. Справа тривалий час знаходить на розгляді в суді апеляційної інстанції,сторони неодноразово сповіщались про час та місце розгляду справи,надавали суду письмові пояснення . До суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення позивача по справі ОСОБА_6 на висновок № 2414 судової будівельно-технічної експертизи від 06.11.2017 року, а відповідач просив суд справу слухати за його відсутністю.

За таких обставин,судова колегія відповідно до вимог ст.372 ч.2 ЦПК України вважає можливим завершити розгляд апеляційної скарги за відсутністю сторін.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН

Заявник в апеляційній скарзі посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;недоведеність обставин,що мають значення для справи,які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Заявник зазначає,що відсутність технічної можливості відповідно до положень ст.ст.183,367 ЦК України у виділенні кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом( квартири),яка відповідає розміру їх часток у приватній власності та посилається на відсутність дозволу компетентного органу щодо проведення переобладнання будинку. Одночасно зазначає,що сторони постійно будинком не користуються та між ними не склався порядок користування цим будинком, а варіант поділу спірного будинку передбачає перебудову яку повинні здійснити співвласники щодо необхідності інженерних комунікацій,зокрема пічного опалення або мереж електропостачання, і такі роботи проводяться за технічними умовами та проектами,розробленими спеціалізованими організаціями та з додержанням відповідних норм і правил за погодженням компетентних органів,які в матеріалах справи відсутні. Ділянка є власністю Приморської сільської ради,котра не залучена до участі в справі.

Матеріали справи містять заперечення позивача щодо порушення апеляційним судом принципу правової визначеності який передбачає дотримання принципу остаточності рішення та безпідставності поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 липня 2011 року та порушенням судом ст. 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободосновного аспекту верховенства права. При цьому зазначає, що метою апеляційної скарги є нове слухання справи. Одночасно посилається на непорушність права власності та вимог ст.41 Конституції України . Крім того,посилається на законність та рівність всіх учасників процесу перед законом і судом.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Сторони являються співвласниками по ? частині будинку 40 по вул. Нова, в с.Курортне БілгородДністровськогорайону.Відповідно до висновку № 91 /11 судово будівельно-технічної експертизи експерт прийшов до висновку, про можливість визначення варіантів поділу спірного домоволодіння до максимально приближеним ідеальним часткам по ? частки та надала два варіанти його поділу( а.с.27-57).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.08.2015 року( суддя Процик М.В.) поновила ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження судового рішення , відкрила апеляційне провадження та призначила до судового розгляду( а.с.87).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2016 року по справі призначена додаткова будівельно-технічна експертиза.( а.с.7).

Згідно висновку № 2414 від 06.11.2017 року вбачається, що втручання у цілісність несучих конструкцій будинку( згідно з другим варіантом розподілу будинку, висновок судової будівельно- тезнічної експертизи № 96/11 від 20.04.2011 року)може призвести до руйнування і порушення цілісності конструктивних елементів житлового будинку .При цьому експерт виходив з стану несучих конструктивних елементів,що знаходяться в аварійному стані, а несучих- дуже вітхий.( т. 2 ).

ОЦІНКА СУДУ :

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з вимог ст.367 ЦК України з врахуванням другого варіанту розподілу згідно висновку № 91 /11 будівельно-технічної експертизи з врахуванням встановленого порядку його користування.

Проте з таким судженням районного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми судова колегія приходить до висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності.

Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Відтак домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їхньої спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов'язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння й користування спільним майном. Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст. ст. 364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена ч. 4 ст. 358 ЦК України умова не є обовязковою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Позивачем заявлені вимоги з підстав ст.364 ЦК України.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Відповідно до експертного висновку судової будівельно-технічної експертизи № 96/11 від 20.04.2011 року , а саме другого варіанту розподілу спірного будинку експертом будло запропоновано провести наступні роботи:

-зведення глухої цегляної перегородки в приміщені 1 літ «а» розділивши його на приміщення :

1-1 веренда пл..5,0 кв.м.

1-11 веранда площею 10,8 кв.м.

-закладка дверного отвору в стіні між приміщеннями 1-1 та 1-2 літ «А»

-штукатурка та вапняне забарвлення перегородки в приміщені 1-1 літ»а» та закладеного дверного отвору в приміщені 1-1 літ »А»

2-му співвласнику

-Демонтаж дверного блоку в стіні між приміщеннями 1-1 та 1-2 літ «А»;

--демонтаж віконного блоку в приміщені 1-2 літ «А»

--на місці віконного отвору в приміщені 1-2 літ « А» пробити дверний та встановити дверний блок від розбивання в стіні між приміщеннями 1 літ «а» та 1-2 літ «А»

--пробити віконний отвір та встановити віконний блок від розбивання в зовнішній стіні в приміщенні 1-3 літ « А»

-штукатурка та вапняне забарвлення перегородки в приміщені 1-11 літ»а» та закладеного дверного отвору в приміщені 1-2 літ »А»;

--в приміщенні 1-3 літ « А» організувати приміщення кухні.

-2-му співвласнику облаштувати в своїй квартирі пічне опалення чи у відповідності до п.2.24 ДБН В В.2.2-15-2005»Житлові будинки.Основні положення» організувати електроопалення.

Під час проведення експертизи від 06.11.2017 року встановлено, що будинок знаходиться в незадовільному стані при якому стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих- дуже ветхий.Втручання у цілісність несучих конструкцій будинку може призвести до руйнування і порушення цілісності конструктивних його елементів.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку,що районний суд помилково дійшов до висновку щодо технічної можливості його поділу так як не можливо кожному з співвласнику виділити відокремлену частину будинку із самостійним виходом ( квартиру) без проведення його перебудови, що негативно може вплинути на стан майна сторін.

Посилання позивача на порушення права власності є безпідставним так як відмова в поділі домоволодіння не позбавляє його права власності, сторони продовжують бути власниками спірного будинку, користуються свої майном та не позбавлені можливості на звернення до суду з позовними вимогами щодо встановлення порядку його користування.

Не приймається до уваги і доводи позивача щодо порушення судом вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Посилання на те, що суд апелційної інстанції у даному випадку припустився порушення принципу правової визначенності, а саме принципу RES

JUDICATA (остаточності судового рішення) до уваги не пртймається через те, що норма процесуального закону не повинна порушувати саму суть матеріально права. В даному випадку проведення поділу фактично ветхого будинку, збудованого в середині ХХ століття, технічно неможливий та може порушити право власності сторін внаслідок його можливого руйнування при перебудові на дві ізольовані частини.

Порушення матеріального права вступає всупереч жорсткості процесуальної нормами, а тому вищезазначене судове рішення не може бути залишено без змін.

З врахуванням зазначеного судова колегія з підстав ст.376 ч.1 п.1,3,4 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. 367,368,374, 37,381,382,384,390 ЦПК ЦПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 липня 2011 року скасувати з ухваленням нового рішення.

В позовній заяві ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку в натурі між власниками відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс виготовлено 25.06.2018 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - С.Н.Сегеда

ОСОБА_4