Справа № 595/1182/18
Провадження №2/595/444/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Ковалівському Б.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання право власності на житло,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що його матері ОСОБА_3 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло. 02 липня 1999 року його мати, на той час будучи заміжньою та зареєстрованою як ОСОБА_5, подарувала йому 14/25 частин даної квартири. Договір дарування було посвідчено державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори 02 липня 1999 року та зареєстровано в реєстрі за Р№1822, про що також державним нотаріусом було вчинено відповідний запис про відчуження 14/25 частин квартири АДРЕСА_3 02 липня 1999 року і на свідоцтві, що посвідчувало її право власності на квартиру. 08 липня 1999 року право власності на подаровану квартиру за ним було зареєстровано в КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації». 27 грудня 1999 року дід по материній лінії ОСОБА_6 змінив своє імя з «Остап» на «Євстахій». У зв'язку з цим, та враховуючи те, що мати вийшла заміж та змінила прізвище з «Господин» на «Хрущ», в свідоцтво про право власності на житло видане Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 06 жовтня 1997р. було внесено відповідні зміни про прізвище, імя та по батькові власника, а саме з «Господин Олександри Остапівни» на «Хрущ Олександру Євстахіївну». Рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради №12 від 30 січня 2018 року присвоєно 14/25 частинам квартири №10, що належить йому згідно договору дарування від 02 липня 1999 року та знаходиться по вул.Галицькій,13 м.Бучач, адресу - АДРЕСА_4. При зверненні до реєстраційного відділу Бучацької районної державної адміністрації з метою реєстрації права власності квартири №2 як окремого нерухомого майна було встановлено, що зміни, які були внесені в свідоцтво про право власності на житло, видане Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 06 жовтня 1997 року, є недійсними, оскільки на свідоцтві відсутній застережний напис про те, ким, коли та на підставі чого ці зміни були внесені, а тому це виключає можливість реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 24.05. 2018 року за позовом його матері ОСОБА_3 до нього та третіх осіб - Реєстраційного відділу Бучацької районної державної адміністрації, комунального підприємства «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним свідоцтва про права власності на житло та визнання права власності на житло позов ОСОБА_3 задоволено повністю. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_5, 1924 року будівництва видане ОСОБА_5 Чортківським міжрайонним бюро технічні інвентаризації від 06 жовтня 1997 року та зареєстрованого в КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 452 в книзі №3, 01 липня 1999 року та припинено право спільної часткової власності згідно договору дарування посвідченого державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори 02 липня 1999 року та зареєстрованого в реєстрі за Р№1822; визнано за ОСОБА_3 право власності н квартиру №10 (десять) в будинку №13 по вул.Галицька з м.Бучач Тернопільської області загальною площею 25,7 кв.м., яка складається з кімнати - 1-а площею 14,3 кв.м, кухні площею 7,8 кв.м., кладової площею 3.6 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та пояснили, що 02 липня 1999 року відповідачка ОСОБА_3 подарувала своєму синові ОСОБА_1 14/25 частин квартири №10, що знаходиться в м.Бучач по вул. Галицькій,13 Тернопільської області. Договір дарування було посвідчено державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори 02 липня 1999 року. 08 липня 1999 року право власності на подаровану квартиру за позивачем було зареєстровано в КП «Бучацьке РБТІ». У зв'язку із зміною батьком відповідачки імені з «Остап» на «Євстахій», та враховуючи те, що відповідачка вийшла заміж та змінила прізвище з «Господин» на «Хрущ», в свідоцтво про право власності на житло, видане Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 06 жовтня 1997р., було внесено відповідні зміни про прізвище, імя та по батькові власника, а саме з «ОСОБА_5О.» на «ОСОБА_3Є.». 30 січня 2018 року рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради №12 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про присвоєння адреси обєктові містобудування (житловій квартирі), що знаходиться за адресою вул..Галицька,13 м.Бучач», присвоєно квартирі адресу АДРЕСА_6. При звернені до реєстраційного відділу Бучацької районної державної адміністрації з метою реєстрації права власності належної йому квартири №2, як окремого нерухомого майна, встановлено, що зміни, які були внесені в свідоцтво про право власності на житло, видане Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації від 06.10.1997 року ОСОБА_5 є недійсними, тому позивач позбавлений можливості реалізувати свої права, в звязку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 позов визнала.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 06 жовтня 1997р., ОСОБА_5 на праві власності належить житлова квартира АДРЕСА_7.

02 липня 1999 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 14/25 частин квартири №10, що знаходиться в м.Бучач, вул.Галицька,13. Договір дарування було посвідчено державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори 02 липня 1999 року та зареєстровано в реєстрі за Р№1822, про що також державним нотаріусом було вчинено відповідний запис про відчуження.

08 липня 1999 року право власності на подаровану квартиру за ОСОБА_1 було зареєстровано в КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації», про що вчинено реєстровий напис та записано в книгу №3 за Р№452.

27 грудня 1999 року батько позивачки ОСОБА_6 змінив своє імя з «Остап» на «Євстахій», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №2 від 15 листопада 2017 року.

Рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради №12 від 30 січня 2018 року, присвоєно 14/25 частинам квартири АДРЕСА_8 адресу - АДРЕСА_9, власником якої є ОСОБА_1

Реєстраційним відділом Бучацької районної державної адміністрації позивачу ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації права власності своєї квартири АДРЕСА_10 як окремого нерухомого майна, із-за відсутності застережного запису до змін, які були внесені в свідоцтво про право власності на житло, видане Чортківським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 06 жовтня 1997 року.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 24.05.2018 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та третіх осіб - реєстраційного відділу Бучацької районної державної адміністрації, комунального підприємства «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним свідоцтва про права власності на житло та визнання права власності на житло позов ОСОБА_3 задоволено повністю. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_5, 1924 року будівництва видане ОСОБА_5 Чортківським міжрайонним бюро технічні інвентаризації від 06 жовтня 1997 року та зареєстрованого в КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 452 в книзі №3, 01 липня 1999 року та припинено право спільної часткової власності згідно договору дарування посвідченого державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори 02 липня 1999 року та зареєстрованого в реєстрі за Р№1822; визнано за ОСОБА_3 право власності н квартиру №10 (десять) в будинку №13 по вул.Галицька з м.Бучач Тернопільської області загальною площею 25,7 кв.м., яка складається з кімнати - 1-а площею 14,3 кв.м, кухні площею 7,8 кв.м., кладової площею 3.6 кв.м.

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст.317 ЦК України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України позивач набув право власності на майно на підставах, що не заборонені законом, а саме, шляхом приватизації квартири.

Згідно ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до переконання, що позов обґрунтований і його слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,206,259,268 ЦПК України, ст.ст.204,316,317,328, 345,386,392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_11, загальною площею 30,2 кв.м, яка складається з кімнати - 2-2 площею 17,7 кв.м, кухні площею 8,7 кв.м, ванної кімнати площею 3,8 кв.м.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_7