Справа № 594/919/18
У Х В А Л А

20 серпня 2018 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Представник позивача ОСОБА_1-адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2, в якому просить шлюб, зареєстрований між позивачем та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося. 13 травня 2014 року позивач виїхав по Зеленій карті на роботу та проживання в США і таким чином шлюбні відносини з відповідачкою припинені з травня 2014 року. Від шлюбу з відповідачкою дітей немає. Відповідачка згідна на розірвання шлюбу, що підтвердила в письмових, нотаріально засвідчених заявах.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів, встановлено, що відповідачка є громадянкою ОСОБА_4 Федерації, проживає в Республіці Білорусь, Вітебська область, Полоцький район, г.п.Боровуха, вул.Армійська, дім.37, кв.47 на підставі дозволу на проживання.

Згідно матеріалів справи, зокрема відмітки в паспорті громадянина України серії НЮ 186020, виданого Борщівським РВ УМВС України в Тернопільській області, позивач з 06 серпня 2013 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначено у позовній заяві, позивач з травня 2014 року проживає у США. На підтвердження зазначеної обставини представником позивача наданий документ на англійській мові, проте, не долучений його переклад на українську мову.

Згідно ст.29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Однак, вищенаведені обставини вказують на те, що підсудність справи в порушення ст.29 ЦПК України визначена представником позивача, а не ухвалою судді Верховного Суду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна держава-учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи пункт 1 статті 6 цієї Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Окрім того, позовну заяву про розірвання шлюбу подано до суду за підписом представника позивача - адвоката ОСОБА_3

Згідно з вимогами ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

У постанові Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Отже, виходячи із змісту ч. 1 ст.110 СК України, право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Таким чином, приходжу до висновку, що заяву від імені позивача про розірвання шлюбу подано особою, яка не має повноважень на подання відповідного позову та самостійного представництва інтересів позивача.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищенаведене, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка подана та підписана представником позивача ОСОБА_3, слід повернути позивачу, розяснивши його право на звернення до суду з аналогічним позовом з урахуванням вимог діючого законодавства України щодо процедури звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Окрім цього, вважаю необхідним розяснити позивачеві, що враховуючи положення ст.29 ЦПК України, він повинен звернутися до Верховного Суду з приводу даного питання для визначення суддею зазначеного суду підсудності даної справи.

Вищевказане підтверджується й усталеною практикою Верховного Суду, зокрема ухвалою від 14 лютого 2018 року у справі 132/3515/17.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29, 33, п.1 ч.4 ст.185, 258-260, 352-354, п.15.5) Перехідних положень ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Апеляційного суду Тернопільської області протягом пятнадцяти днів з дня повного складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повна ухвала складена 20 серпня 2018 року.

Суддя: