Справа № 297/1251/18
07 серпня 2018 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Фейір О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних на предмет спору: Берегівський РВ ДМС України в Закарпатській області та Центр надання адміністративних послуг виконкому Берегівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Берегівський РВ ДМС України в Закарпатській області та виконком Берегівської міської ради в особі Центру надання адміністративних послуг про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком за адресою м. Берегово, вул. Белінського, 1.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником будинку за вищевказаною адресою. Відповідач є колишньою невісткою позивача, оскільки шлюб між відповідачем та ОСОБА_3 було розірвано рішенням суду від 07.07.2017 року. Відповідач протягом тривалого часу в будинку не проживає, однак добровільно не бажає знятися з реєстрації в будинку, і її реєстрація в будинку носить виключно формальний характер. Оскільки наявність формальної реєстрації місця проживання ОСОБА_2 в будинку позивача впливає на розмір комунальних послуг та завдає інші незручності власнику, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою м. Берегово, вул. Белінського, 1, Закарпатської області.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а. с. 34).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомила (а. с. 26, 32).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи Берегівського РВ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання також не зявився, однак від заступника начальника відділу надійшла заява, згідно з якою просить розглянути справу без їх участі та прийняти рішення розсуд суду (а. с. 33).
Представник третьої особи виконкому Берегівської міської ради в особі Центру надання адміністративних послуг в судове засідання не зявився, начальник ЦНАП подала заяву про розгляд справи без участі їх представника (а. с. 35).
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, оцінивши докази позивача на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до доданої позивачем копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом договору від 27.05.1992 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем згідно з заповітом та отримала спадкове майно, яке складається з житлового будинок за адресою м. Берегово, вул. Белінського, 1, Закарпатської області (а. с. 10).
Житловий будинок зареєстровано за позивачем ОСОБА_1, що стверджується копією реєстраційного посвідчення Берегівського міжрайонного малого виробничого підприємства технічної інвентаризації від 29.05.1992 року (а. с. 11).
У вищевказаному будинку значиться зареєстрованою ОСОБА_2, що стверджується довідкою Берегівського РВ ГУДМС України в Закарпатській області від 16.06.2018 року (а. с. 20).
Рішенням Берегівського районного суду № 297/1045/17 від 07.07.2017 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, ОСОБА_4 відновлено її дошлюбне прізвище «Аннишинець» (а. с.13-14). Як зазначає позивач, відповідач є її колишньою невісткою.

Як встановлено судом, відповідач в будинку № 1 по вул. Белінського в м. Берегово тривалий час не проживає, з моменту розірвання шлюбу між нею та сином позивача ОСОБА_1 пройшло більше року.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи, що реєстрація відповідача ОСОБА_2 в будинку № 1 по вул. Белінського в м. Берегово, власником якого в порядку спадкування є позивач ОСОБА_1, порушує її права на вільне володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, суд вважає позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи зі змісту частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням).

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 321, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

рішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якої зареєстровано за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою с Белінського, 1, Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя ОСОБА_5.