Справа №: 398/1988/17
провадження №: 2/398/241/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" січня 2018 р. . м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Соколової Р.І., за участю секретаря Лісовської Л.М., позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення навчання останнім, тобто до 30 червня 2019р. .

20 жовтня 2017 року в судовому засіданні позивач надала заяву про уточнення позовних вимог в частині дати закінчення ОСОБА_2 навчання, а саме, замість 30 червня 2019р. 30 червня 2020р., мотивуючи свої вимоги тим, що син навчаючись на ІІ курсі змінив спеціалізацію, а отже змінився і термін навчання, який на даний час становить чотири роки замість трьох.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 20 жовтня 2017 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а також прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги.

29.11.2017 року на виконання вимог ухвали суду від Кобеляцького обєднаного управляння Пенсійного фонду України Полтавської області надійшла довідка про розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням вирахуваних аліментів та довідка про суму вирахуваних аліментів з пенсії.

21.11.2017 року на виконання вимог ухвали суду від Новосанжарського відділення Полтавської ОДПІ надійшла довідка про доходи ОСОБА_3 за період 01.01.2017 - 30.09.2017 року.

26 листопада 2017 року від відповідача ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла «позовна заява», яка розглядається судом як відзив на позов. У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав, зазначаючи що, він людина похилого віку, дуже хворіє, часто перебуває на лікуванні в медичних закладах, переніс дві операції, а необхідно зробити ще три, на його утриманні також перебуває його мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а отже він не в змозі сплачувати аліменти на утримання сина в період навчання. На підтвердження викладеного відповідачем було долучено копії медичних документів за період з 2007 по 2017 рік. Крім того, відповідач зазначив, що має сумніви що що ОСОБА_2 є його біологічним сином. Відповідач зазначає, що його було записано батьком ОСОБА_2 без його на те згоди. ОСОБА_1 на час народження сина перебувала з ним в фактичних шлюбних відносинах та мала доступ до його особистих документів, скориставшись цим, вона зареєструвала свою дитину в органах РАЦС, зазначивши його батьком останньої, без його присутності. Вказане ОСОБА_1 зробила з метою отримання дитиною прав на виплати та пільги як дитина учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, яким він являється. Через два місяці після народження сина його вигнали з будинку де вони проживали з ОСОБА_1 в він був змушений змінити місце проживання. При цьому, ОСОБА_1 знаючи місце його проживання, в 2005 році через суд визнає його безвісті відсутнім та оформлює на дитину пенсію в звязку з втратою годувальника. Про те, що його визнано безвісно відсутнім він дізнався в 2013 році, рішення суду було скасовано, а його права поновлено. Про те, весь цей час ОСОБА_1 отримувала на дитину державну допомогу, виплата якої загально становила 49082грн. 83коп. Після того, як рішення суду про визнання його безвісно відсутнім було скасоване, йому прийшло повідомлення від державної виконавчої служби про те, що зазначену суму державної допомоги, яку отримала ОСОБА_1 на утримання сина, стягнуто з нього на користь держави. Починаючи з 2013 року і до цього часу з його доходів ідуть відрахування в рахунок погашення заборгованості.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач, належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис 28.12.2017 року в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив.

Суд вислухавши пояснення позивача. дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва серії І-ОЛ №031970 про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійської міської ради 5 липня 1999 року, батьками останнього є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Як свідчить довідка № 1604 від 22 вересня 2017 року, видана деканом юридичного факультету Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, ОСОБА_2 навчається на ІІ курсі юридичного факультету денної форми навчання, на контрактній основі і стипендією не забезпечується, термін навчання до 30.06.2020 року. ОСОБА_2 не працює оскільки навчається на денній формі навчання, стипендію не отримує так як навчається на контрактній основі, інших доходів не має

Позивачем за навчання сина на рахунок Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ було сплачено: за І семестр першого курсу 4725грн.(квитанція №85 від 16.08.2016р.), ІІ семестр першого курсу 4750грн.(квитанція №77 від 24.12.2016р.), за І семестр другого курсу 4750грн.( квитанція № 0.0.837674461.1 від 29.08. 2017р.) та 2500грн. ( квитанція № 0.0.841399372.1 від 4 вересня 2017р.).

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У ч. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов'язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов'язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу.

Згідно довідки про доходи, виданої 09.07.2017р. Обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» загальна сума доходу (заробітна плата) ОСОБА_1 за період з 01.01.2016р. по 31.05.2017р. без становить 47828,77грн., з них 8609,17грн. сума податку.

Відповідно до довідки Кобеляцького обєднаного УПФУ №1676/05 від 21.11.2017р. ОСОБА_1 отримує аліменти на одну дитину в сумі: за січень-квітень 2017р. по 689,40грн. щомісячно, за травень-вересень 2017р. по 706.00грн. щомісячно, за жовтень-листопад 2017р.- по 814,31грн. щомісячно.

Згідно довідки Новосанжарського відділення Полтавської ОДПІ від 16.11.2017р. № 479/10/16-21-08 ОСОБА_3 за період з 01.01.2017р. по 30.09.2017р. включно в медичному центрі «Нові Санжари», Національної гвардії України була отримана заробітна плата: за перший квартал роботи 16930,51грн., з них 3047,49грн. сума податку; за другий квартал роботи - 16929,56грн., з них 3047,33грн. сума податку; за третій квартал роботи 17761,29грн., з них 3197,03грн. сума податку.

Відповідно до довідки Кобеляцького обєднаного УПФУ №1672/05 від 21.11.2017р. ОСОБА_3 отримує пенсію за віком, яка з вирахуванням аліментів становить: за січень-квітень 2017р. по 689,41грн. щомісячно, за травень-вересень 2017р. по 706.00грн. щомісячно, за жовтень-листопад 2017р.- по 814,32грн. щомісячно.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов відхиляються судом, оскільки відповідачу було достовірно відомо про те, що він записаний батьком ОСОБА_2, проте факт батьківства з моменту народження ОСОБА_2 і до досягнення ним повноліття відповідачем не оспорювався. Крім того, відповідачем сплачувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до досягнення ним повноліття за рішенням суду. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач окрім пенсії за віком, отримує також заробітну плату, інвалідності не має, тобто є працездатним.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що син сторін, який продовжує навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у звязку з цим, безсумнівно, несе витрати, що повязані безпосередньо з проїздом до місця навчання, забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у т. ч., повязаних з придбаванням одягу, взуття, продуктів харчування та безпосередньо навчанням.

Аналізуючи відомості про доходи кожної із сторін, їх повнолітнього сина, який продовжує навчання, їх майнове становище на час розгляду справи, суд враховує, що відповідач, дійсно, має можливість надавати певну матеріальну допомогу на вказані вище цілі, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач.

Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, відповідач суду не надав. Відповідач є працездатного віку, працює та має сталий доход, має можливість надавати своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу. В той же час, із наданих відповідачем доказів, а саме, довідок та висновків медичних закладів, вбачається, що останній хворіє та потребує лікування, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково.

Отже, суд вважає, що відсутні підстави для звільнення батька від участі у витратах на сина, який продовжує навчання.

Виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 Сімейного кодексу України, і з урахуванням інтересів сина студента, а також, беручи до уваги вимоги ст.ст.182,199,200 Сімейного кодексу України і доводи відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/5 частки заробітку /доходу/ відповідача.

Вимоги позивачки щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають, оскільки ці умови застосовуються тільки при визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при звершенні з розглядуваним позовом до суду, слід стягнути на доход держави з відповідача у відповідній сумі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. вул. Першотравнева,11. кв. 2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8. кв. 3) аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який продовжує навчання, розмірі 1/5 частки всіх видів доходу щомісячно починаючи з 24.06.2017 і до закінчення навчання ОСОБА_2, тобто до 30.06.2020, але не більш ніж до досягнення останнім 23 (двадцяти трьох) років.

В іншій частині позовні вимоги позивача залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9. вул. Першотравнева,11/2) на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І.Соколова

Повний текст рішення складено 15 січня 2018 року.