Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2018 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Мазур К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_3. На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,3716 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області. Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем майна покійної заповітним розпорядженням, але він спадщину не прийняв. Позивач прийняв спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі через втрату правовстановлюючого документа на спадкове майно. Тому, позивач змушений звертатися до суду з позовом та просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши показання позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,3716 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області.

Позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, що підтверджується копією заяви від 21.09.2017 року.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Власність ОСОБА_3 на земельну ділянку підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 09.11.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Оскільки батько позивача ОСОБА_4, який був рідним братом ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тому позивач є спадкоємцем за правом представлення.

Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем майна померлої за заповітом, однак він спадщину не прийняв, а тому визнається таким, що відмовився від її прийняття.

Інших спадкоємців за законом та заповітним розпорядженням, а також осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 4 статті 334 Цивільного Кодексу України встановлено, що права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Пунктом 4.15 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Глава 13 Розділу І цього Порядку встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України та не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Видати свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус не вправі, так як правовстановлюючі документи втрачено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, та ст. 1266 ЦК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, а саме на земельну ділянку площею 2,3716 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гармаківської сільської ради Барського району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: