Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3701/17
Провадження № 2/279/223/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/3701/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 23.06.2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох малолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя у них не склалося через неправильну поведінку відповідача, який постійно вчиняє сварки та бійки, у зв'язку з чим вони припинили спільне проживання. Відповідач інтересами сім'ї не цікавиться, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Одночасно просила визначити місце проживання малолітніх дітей разом із нею та стягнути з відповідача понесені судові витрати за надання правової допомоги і сплату судового збору.

Сторони повідомили про розгляд справи у їх відсутність, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 23.06.2007 року, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 193. Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає підтримувати з відповідачем подружніх стосунків.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та роз'ясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України.

Позивачем сплачено судовий збір при подачі позовної заяви в розмірі 640 гривень, а також понесені витрати за надання правової допомоги в розмірі 1280 гривень. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 104, 110-112, 113, 115, 160 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою м. Ялта (АР Крим) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем с.Холосне, Коростенського району Житомирської області, громадянами України, укладений ними 23.06.2007 року, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 193.

Визначити місцем проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання їх матері.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 1920гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду -якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: 11500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_4 виданий 12.05.2000 року.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: 11500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3, паспорт НОМЕР_5 виданий 22.02.1997 року.

Суддя: