Справа № 204/5304/18
Провадження № 2-н/204/143/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та заборгованості за невикористану відпустку, -

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2018 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та заборгованості за невикористану відпустку.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України, судом був зроблений запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи.

03 серпня 2018 року надійшла відповідь з відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи.

Ознайомившись із заявою про видачу судового наказу, вважаю, що необхідно відмовити у видачі судового наказу в частині заявлених вимог про стягнення заборгованості за невикористану відпустку, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

07 серпня 2018 року судом було видано судовий наказ про стягнення з Комунального підприємства «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 03341240), яке знаходиться за адресою: 49006, м. Дніпро, вул. Шмідта, будинок 22, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість за нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 23744 (двадцять три тисячі сімсот сорок чотири) грн. 59 (пятдесят девять) коп.

Встановлено, що у поданій заяві про видачу судового наказу, заявник, крім нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, просила стягнути і заборгованість за невикористану відпустку, проте, ознайомившись із зазначеним, суд приходить до наступного.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявником заявлено вимогу про стягнення заборгованості за невикористану відпустку у розмірі 4896 грн. 69 коп.

Стаття 161 ЦПК України, містить вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Вимога про стягнення заборгованості за невикористану відпустку, в цьому переліку відсутня.

Згідно п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

За таких обставин у видачі судового наказу, в цій частині, слід відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160,161,163,165,166 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та заборгованості за невикористану відпустку, в частині заборгованості за невикористану відпустку відмовити.

Розяснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами в позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар