Справа № 175/608/18
Провадження № 2/175/210/18
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2018 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації за частку у спільній власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації за частку у спільній власності.

Позивач ОСОБА_1 разом із позовною заявою звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборони відчуження автомобіля марки CITROEN BERLINGO, 2006 року випуску, кузов VF7GCKFWC94221949, колір - білий, державний номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, який проживає за адресою: 52029, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Степне, вул. Теплична, 5) та заборонити будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження зазначеного рухомого майна, яке належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) у будь-який спосіб, а також на реєстрацію виникнення, переходу, припинення речових прав на зазначене рухоме майно. Заборонити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, який проживає за адресою: 52029, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Степне, вул. Теплична, 5) користування автомобілем марки CITROEN BERLINGO, 2006 року випуску, кузов VF7GCKFWC94221949, колір - білий, державний номер НОМЕР_1, залишивши автомобіль на зберіганні відповідача ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2). Обґрунтовує необхідність забезпечити зазначений позов тим, що нею було подано позов до суду, а тому не вжиття заходів забезпечення позову може унеможливити подальше виконання рішення по даній справі. Маючи на руках свідоцтво про реєстрацію права власності автомобіля, що є спільним майном подружжя відповідач ОСОБА_3 може провести його відчуження на користь третіх осіб без відома позивача, що спричинить неможливість визначення ринкової вартості автомобіля судовим експертом в рамках цієї справи. У разі задоволення судом позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 половини вартості вищевказаного автомобіля, оціненої відповідно до чинного законодавства на момент розгляду справи, а сам автомобіль залишиться у власності ОСОБА_3, то існує ризик, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час не буде виплачувати стягнуту суму грошових коштів на користь ОСОБА_1, хоча право власності на автомобіль отримає.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, у відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заяленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як зазначено в Постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.10 ст. 150 ЦПК України».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права, яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, судом не встановлено реальної небезпеки, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 151-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.М. Новік