"20" серпня 2018 р.
Справа № 642/4373/18;
Провадження № 2-о/642/194/18
Ленінський районний суд м. Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 серпня 2018 року

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієва В.М.;

Секретаря Пшеничної Т.М.,

за відсутністю заявника ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, та яка надала заяву про розгляд справи за їх відсутноті, а також зацікавленої особи: Холодногірського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Харківського Міського Управління Юстиції, повідомлених про день та час розгляду справи, розглянувши заяву про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті матері заявника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Луганської області, яка померла 12 січня 2015 року, місце смерті Україна, Луганська область, м. Брянка, смт. Ломуватка.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначила, що отримати свідоцтво про смерть матері встановленого зразка у неї немає можливості, у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть засвідчено печаткою на території якої органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті матері заявника - ОСОБА_3 необхідно їй для того, щоб зареєструвати смерть фізичної особи та реалізувати заявником спадкові права. Іншого способу за для отримання свідоцтва, ніж звернення до суду, немає.

У судове засідання заявник, його представник та зацікавлена особа не зявилися, про дату та час слухання справи їм було повідомлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 3 від 12.01.2015, мати заявника ОСОБА_3, померла 12.01.2015 року у місті Брянка, Луганської області, с. Ломуватка.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії I ЕД № 436741 від 08.09.2015 ОСОБА_3, померла 12.01.2015 року у місті Брянка, смт. Ломуватка, Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис під № 337.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить отримати засвідчений документ встановленого зразка для оформлення та реалізування спадкових прав.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 18, 19, 293, 315, 316, 317, 318, 319, 352, 430 ЦПК України, ст. ст. 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (61052, м. Харків, вул. Конторська, 5), яка діє в інтересах ОСОБА_2 (61052, м. Харків, вул. Конторська, 5) про встановлення факту смерті; зацікавлена особа: Холодногірський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Харківського Міського Управління Юстиції (61022, м. Харків, вул. Малиновського, 10/14) - задовольнити.

Вважати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, Луганської області померлою 12 січня 2015 року у смт. Ломуватка, м. Брянка, Луганської області, в Україні.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повний текст рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду допустити до негайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати заявнику, предстанику та органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті.

Суддя В.М. Євтіфієв