АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року суд апеляційної інстанції у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Кулікової С.В.
при секретаріПотапьонок К.В.,
за участю апелянта ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби Україна про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 6000,00 грн. /а.с. 5/

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. /а.с. 36/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 р. та постановити нове, яким позов задовольнити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, ОСОБА_5 посилався на незаконність та необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що сума упущеної вигоди була обрахована виходячи із розміру невиплаченої стипендії, встановленої розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 30.11.2010 р. № 1170/А-2010 «Про стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації переможцям учнівських олімпіад та переможцям конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт», зареєстрованим в Головному управлінні юстиції в Одеській області 15.12. 2010 року за № 28/1021 і становить 6 000 грн. 00 коп. Також, суд першої інстанції не вірно застосував зміст правової позиції Верховного Суду України, фактично зробивши висновок, прямо протилежний їй.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про, що свідчить зворотнє повідомлення від 23.11.2017 року.

№ справи 757/28142/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/764 /2018
Головуючий у суді першої інстанції: Новак Р.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, який з'явився у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі наступного.

№ справи 757/28142/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/764 /2018
Головуючий у суді першої інстанції: Новак Р.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2016 р. у справі № 815/889/16 було визнано протиправною бездіяльність Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, як правонаступника управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації щодо незабезпечення висунення організаційним комітетом позивача, як кандидата на здобуття стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації переможцям учнівських робіт із числа переможців III (обласного) етапу Всеукраїнських учнівських олімпіад з базових дисциплін і II (обласного) етапу Всеукраїнського конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт учнів-членів Малої академії наук України 2011/2012 навчального року. /а.с. 7-10/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався вимогами ч. 1 ст. 22 ЦК України про те, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; ч. 2 ст. 22 ЦК України про те, що збитками є, в тому числі, й доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода); ст. 1173 ЦК України про те, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Встановивши, що позивач визначає збитки, які полягають не в реальних втратах особи, яких вона зазнала або зазнає, а в тих доходах, які позивач недоотримав або недоотримає внаслідок порушення його цивільного права, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність наявних обставин та будь-яких доказів, які б обґрунтовували позовні вимоги, а тому відмовив у задоволенні позову.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно із п.2 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації від 30.11.2010 року, №1170/А-2010 « Про стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації переможцям учнівських олімпіад та переможцями конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт», відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України « Про місцеві державні адміністрації », п. 5 Указу Президента України від 30 вересня 2010 року № 927/2010 « Про заходи щодо розвитку системи виявлення та підтримки обдарованих і талановитих дітей та молоді », з метою стимулювання до творчого самовдосконалення дітей, виявлення обдарованих учнів та сприяння їх розвитку, підвищення інтересу до поглибленого вивчення базових дисциплін, прищеплення учнівський молоді навичок дослідницької роботи, пропаганди досягнень науки, техніки і новітніх технологій, а саме, п. 1 зазначено, встановити стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації переможцям учнівських олімпіад та переможцям конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт та затвердити положенням про стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації переможцям учнівських олімпіад та переможцям конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт; п. 3 Одеському головному фінансовому управлінню обласної державної адміністрації щорічно під час формування бюджету передбачити кошти на виплату стипендій за рахунок коштів, передбачених у обласному бюджеті на виконання програм та заходів у галузі освіти.

Положенням про стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації переможцям учнівських олімпіад та переможцями конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт від 15 грудня 2010 року № 28/1021 визначено порядок призначення та виплати стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації (стипендії) переможцям ІІІ - ІІ етапів Всеукраїнських учнівських олімпіад з базових навчальних предметів та конкурс - захисту науково-дослідницьких робіт, а саме, стипендії призначаються розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації за поданням управління освіти та науки облдержадміністрації на підставі рішення організаційного комітету.

Пунктом 5 Положення, затвердженого зазначеним розпорядженням, передбачено, що стипендії виплачуються у розмірі 500 грн. кожна щомісячно протягом одного календарного року.

Наказом управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації від 01.03.2012р., № 86-ОД «Про підсумки ІІІ етапу Всеукраїнської учнівської олімпіади з правознавства у 2011/2012 навчальному році» ОСОБА_5 було визнано переможцем ІІІ етапу Всеукраїнської учнівської олімпіади з правознавства і нагороджено дипломом І ступеня.

Таким чином, з урахуванням абзацу 2 Положення, позивач отримав право на призначення йому стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації.

Встановлено, що ні станом на 15 квітня 2012 р., ані на день подання адміністративного позову, організаційним комітетом рішення про висунення кандидатів на здобуття стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації числа переможців у конкурс-захисті науково-дослідницьких робіт - членів Малої академії наук України 2011/2012 н.р. прийнято не було, зокрема доказів, що спростовують суду не надано. Стипендія позивачу виплачена не була.

Одеським окружним адміністративним судом в постанові від 25 березня 2016 року № 815/889/16 було визнано, що внаслідок протиправної бездіяльності Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, було порушено право позивача на отримання стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації переможцями учнівських олімпіад та переможцями конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт, встановленої розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації від 30.11.2010 р. № 1170/А-2010 «Про стипендії голови Одеської обласної державної адміністрації переможцям учнівських олімпіад та переможцям конкурсу-захисту науково-дослідницьких робіт», зареєстрованим в головному управлінні юстиції в Одеській області 15.12.2010 р. за № 28/1021.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на цю норму, постанова Одеського окружного адміністративного суду має преюдиційне значення при розгляді даної справи в частині встановлення протиправності бездіяльності Департаменту.

Ст. 3 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що реалізація державної політики у галузі вищої освіти забезпечується шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 54 Закону України «Про вищу освіту» № 2984-ІІІ від 17.01.2002 р., студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства.

Відповідач є державним органом, а тому слід вважати неприйнятними його посилання на відсутність фінансування і відсутність коштів, як причину невиконання своїх зобов'язань щодо своєчасного розрахунку з позивачем.

Відповідно до вищезазначених норм матеріального права позивач мав правові підстави вважати та сподіватися на отримання стипендії у зазначеному положенні розмірі за перемогу у конкурс-захисті своєї науково-дослідницької роботи.

Відповідна правова позиція висловлена Європейським судом у рішенні по справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року та «Сук проти України» від 10 червня 2011 року.

За положеннями частини першої ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Також, у вказаному рішенні зазначено, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату соціальних гарантій, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, особі не можуть відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Закон України «Про державний бюджет» є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів. Таким чином, Конституційний суд України дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін чи доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватися окремі закони.

Доводи про те, що відсутність бюджетного фінансування позбавляє відповідача можливості виплачувати підвищені стипендії, є безпідставними, оскільки суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі «Кечко проти України», згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно ст. 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини » від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодування державною, Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Департамент є структурним підрозділом обласної державної адміністрації - місцевого органу виконавчої (державної) влади. Відтак, збитки, завдані його протиправною бездіяльністю, підлягають відшкодування державою.

За абзацом першим ч. 1 ст. 43 БК України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно із абзацом першим п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року, № 215, Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Виходячи із встановлених обставин, наданих доказів та вимог закону, суд прийшов до висновку, що наявні підстави для стягнення з держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України 6 000 грн. на відшкодування збитків, завданих протиправною бездіяльністю Департаменту.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 р. - задовольнити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 р. -скасувати, постановивши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України /, м. Київ, вул. Бастіонна, 6/ на користь ОСОБА_5 за рахунок коштів Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 6 000 /шість тисяч/ гривень.

Судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України /, м. Київ, вул. Бастіонна, 6/ на користь ОСОБА_5 за рахунок коштів Державного бюджету України судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України /, м. Київ, вул. Бастіонна, 6/ на користь ОСОБА_5 за рахунок коштів Державного бюджету України судовий збір у розмірі 606, 32 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: