Справа № 2-149/2011
провадження № 6/368/15/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кагарлик цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: стягувач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

заявник просить суд визнати виконавчий документ № 2-149/11 від 12.07.2011 року, виданий 12.07.2011 року Кагарлицьким районним судом у цивільній справі про стягнення з неї, ОСОБА_1, на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» боргу в розмірі 13696 гри. 94 коп., таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи заяву наступним.

Вона, ОСОБА_1 у 2017 році звернулась до державного реєстратора Кагарлицької міської ради з метою реєстрації нерухомого майна, де її повідомили, що це майно автоматично попало під арешт, у зв'язку з накладеним арештом та забороною на відчуження на усе її майно відділом ДВС Кагарлицького РУЮ.

Тому, вона звернулась до Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби із запитом, в якому просила надати інформацію щодо накладення арешту на її майно, документи щодо стану виконавчого провадження та просила вирішити питання про його скасування.

12.01.2018 року Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби надав їй матеріали виконавчого провадження № 28869535 по виконанню виконавчого листа № 2-149/11 від 12.07.2011 року, виданого Кагарлицьким районним судом про стягнення з неї, ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» боргу в розмірі 13 696 грн. 94 коп., в рамках якого 23.09.2011 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою арештовано все її нерухоме майно.

На підтвердження цього надано також копію витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 33081979 від 23.09.2011 року. Відповідно за даного витягу - арешт накладено головним державним виконавцем відділу ДВС Кагарлицького РУЮ, згідно постанови 28869535 від 23.09.2011 року.

Відповідно до наданого пакету документів її також повідомлено, що на даний час виконавчий документ повернутий стягувачеві, згідно постанови про повернення виконавчого документа від 28.12.2016 року.

Оскільки, дійсно 10.02.2011 року Кагарлицький районний суд Київської області прийняв рішення про стягнення з нього на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» заборгованості за кредитом загальною сумою 13696 грн. 94 коп., вона зрозуміла, що найперше потрібно сплатити борг. Для цього вона звернулася до ПАТ «ВіЕйБіБанк» та 13.03.2018 року сплатила борг, згідно рішення Кагарлицького районного суду, тобто 13696 грн. 94 коп. на рахунок, надісланий їй уповноваженою особою на ліквідацію даного банку.

Після цього, знову звернулася із заявою про зняття арешту до Кагарлицького районного ВДВС, де їй пояснили: якщо виконавчий документ не перебуває на виконанні у даному відділі державної виконавчої служби, а виконавче провадження закінчене, державний виконавець позбавлений можливості проводити виконавчі дії та виносити будь-які постанови, зокрема і постанову про зняття арешту.

Крім того, оскільки рішення суду нею не було виконано, державний виконавець повернув даний виконавчий документ стягувачу без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та надав останньому строк для повторного пред'явлення виконавчого документу до органу ДВС (на даний час строк становить 3 роки). У даному випадку виконавче провадження вважається завершеним, а зняття арештів з майна боржника законом не передбачено. Тобто виникла ситуація, коли виконавче провадження закінчене, а арешти, накладені на майно боржника, залишилися чинними і вони є законними, а метою цього є недопущення відчуження майна боржником, в період між поверненням виконавчого документу стягувану та повторним пред'явленням виконавчого документу до виконання, оскільки рішення суду не виконане.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» такий арешт може бути знятий лише за рішенням суду.

Оскільки, накладений арешт стосується лише суми 13696 грн. 94 коп., яку постановив стягнути з неї Кагарлицький районний суд на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк», тому вона сплатила цю суму і звернулася з позовом до суду, так як на даний час на належне їй майно накладено арешт, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю.

Однак, 04.04.2018 року Кагарлицький районний суд, розглянувши справу №368/455/18 за її позовом до Кагарлицького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» ПАТ «ВіЕйБіБанк» про зняття арешту з майна та заборон, виніс ухвалу, якою відмовив у відкриття виконавчого провадження, при цьому, пославшись на Постанову Пленуму ВССУ від 03.06.2015 року та пояснивши, що вона, як боржник, може звернутись до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та похідною вимогою про зняття арешту з майна та заборон.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч. 5 зазначеної статті у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Представник Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2», належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, його неявки згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вислухавши заявника та дослідивши додані до заяви документи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов язок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

10 лютого 2011 року Кагарлицьким районним судом Київської області було розглянуто цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» на р/р 1, МФО 321024, заборгованість по кредиту в сумі 13442 грн. 52 коп., з яких: загальної заборгованості за кредитом 8251,40 грн.; відсотків за користування кредитом 2079,56 грн.; комісії за розрахункове обслуговування 1320,00 грн.; плата за пропуск платежів 1791,56 грн., та витрати по сплаті державного мита в сумі 134 грн. 42 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., а всього 13 696 грн.. 94 коп.

12 липня 2011 року за заявою позивача було видано виконавчий лист, який було предявлено до виконання.

23 вересня 2011 року було Відділом ДВС було відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою ВП № 28869535.

23 вересня 2011 року Державним виконавцем Відділу ДВС Кагарлицького РУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якого на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1

28 грудня 2016 року Державним виконавцем Відділу ДВС Кагарлицького РУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Заявник ОСОБА_1 13 березня 2018 року було проведено оплату ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» в сумі 13 696,94 грн., що відповідає сумі, яка була стягнута з із заявника рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10.02.2011 р.

Виходячи з наведеного, суд вважає що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: стягувач Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-149/2011 виданий 12.07.2011 року Кагарлицьким районним судом Київської області про «стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» на р/р 1, МФО 321024, заборгованість по кредиту в сумі 13442 грн. 52 коп., з яких: загальної заборгованості за кредитом 8251,40 грн.; відсотків за користування кредитом 2079,56 грн.; комісії за розрахункове обслуговування 1320,00 грн.; плата за пропуск платежів 1791,56 грн., та витрати по сплаті державного мита в сумі 134 грн. 42 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн., а всього 13 696 (тринадцять тисяч шістсот девяносто шість) грн.. 94 коп.».

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицького районного суду Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 21.05.2018 р.

Суддя І.І. Шевченко