УХВАЛА

09 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 585/1614/17-ц

провадження № 61-40979ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 19 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, Роменська міська рада Сумської області, комунальне підприємство «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації», про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_2звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні горищем будинку АДРЕСА_1, згідно із варіантом № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15 вересня 2017 року № 1012 шляхом влаштування входу на горище над квартирою АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_2) в шиферному покритті та влаштування приставних сходів для підйому на горище, через покрівлю прибудови літ. «а», та змонтувати каркас із покриттям, а також демонтувати перегородку, яка розділяє горище на дві частини.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 19 червня 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні горищем будинку АДРЕСА_1, згідно із варіантом № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 15 вересня 2017 року № 1012 шляхом влаштування входу на горище над квартирою АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_2) в шиферному покритті через покрівлю прибудови літ. «а» та змонтувати каркас із покриттям. Демонтувати перегородку, яка розділяє горище на дві частини будинку № 9 по вул. Лермонотова м. Ромни Сумської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 19 червня 2018 року.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі є зобов'язання усунути перешкоди у користуванні власністю.

Отже, ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 19 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, Роменська міська рада Сумської області, комунальне підприємство «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації», про зобов'язання усунути перешкоди у користуванні власністю.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун