РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/11910/17

Провадження № 2/643/1213/18

21.05.2018 Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Насирової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- в с т а н о в и в:

Позивач в особі представника звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь суму матеріальної шкоди у розмірі 10880,03 грн., витрати з проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 1200,00 грн., моральну шкоду в сумі 2000,00 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 20 листопада 2015 року з вини ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій пошкоджено автомобіль марки ЗАЗ Forza, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 16.12.2015 року вартість матеріальної шкоди завданого власнику автомобіля ЗАЗ Forza, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого при ДТП 20.11.2015, з урахуванням коефіцієнту зносу в цінах станом на дату завершення дослідження складає 12425,13 грн. Позивачем понесені витрати за проведення відновлювального ремонту в розмірі 10880,03 грн. Позивачем сплачені витрати по сплаті послуг з незалежної оцінки в сумі 1200,00 грн., сплачені судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою судді від 20.12.2017 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

20.11.2015, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не дотримався дистанції, враховуючи погодні умови, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ Forza, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Гвардійців Широнінців м. Харкові, чим порушив п. 13.1 ПДД України.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2015 року відповідач ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні правопорушення 20.11.2015 року, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.10).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 0255/15 від 16.12.2015 року вартість матеріальної шкоди завданого власнику автомобіля ЗАЗ Forza, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на дату завершення дослідження складає 12425,13 грн. (а.с.12).

Вартість дослідження склала 1200 грн. (а.с. 13).

Згідно замовлення наряду № ЗиФ-770129 від 26 грудня 2015, фактична вартість ремонту автомобілю ЗАЗ Forza, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_7, 2012 р.в. склала 10880,03 грн. (14-15).

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на законних підставах.

Відповідно до п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01.03.2013 року, відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач заперечень проти позову не надав.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини

Частиною другою п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачу була завдана моральна шкода внаслідок ДТП, зв'язку з яким позивач переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати автомобіль за його прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобілю і така шкода повинна відшкодовуватися особою, винною в спричиненні моральної шкоди, тобто особою, винною в скоєнні ДТП, а саме ОСОБА_3, якого визнано винним в порушенні ПДР України та допущенні зіткнення транспортних засобів, а зазначене викликало душевні страждання позивача, проте її розмір значно завищений, в зв'язку з чим суд, в цій частині позовні вимоги задовольняє частково і стягує на його користь суму моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (ст. 133 ч.3 п. 2 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий 09.04.1999, Московським РВ м.Харкова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, мешкає: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_5, НОМЕР_6, виданий Київським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 22.11.2008, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) суму у розмірі 10880,03 гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1200,00 гривень - витрати, пов'язані з проведенням автотоварознавчого експертного дослідження, 1000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, та витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 640,00 гривень, а всього 13720,03 грн. (тринадцять тисяч сімсот двадцять грн.03 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Згідно п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.В. Поліщук