Справа № 147/1051/17
Провадження № 2-о/147/1/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника адвоката Таксера В.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Тростянецька селищна рада Тростянецького району Вінницької області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зазначивши, що вона та ОСОБА_3 проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_1 з 20.08.1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, вели спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3, заявник за власні кошти проводила поховання та обрядові обіди. Заявник має намір звернутись до нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини, однак у неї відсутні докази того, що вони проживали разом з 20.08.1989 року до дня смерті ОСОБА_3

Тому ОСОБА_1 просить встановити факт, що вони з ОСОБА_3 проживали постійно разом однією сім'єю з 20.08.1989 до дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала за обставин, викладених в заяві, просила задовольнити.

Представник заявника адвокат Таксер В.З. в судовому засіданні повністю підтримав позицію свого довірителя, просив заяву задовольнити та встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як подружжя з 20.08.1989 року до дня смерті ОСОБА_3 Додатково пояснив, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 20.08.1989 року по день смерті ОСОБА_3 проживали разом в будинку по АДРЕСА_1. Вони навіть відіграли весілля, проводилась шлюбна церемонія, однак по особистим причинам не виявили бажання реєструвати шлюб в органах РАЦС. За час спільного проживання вони будували на подвір`ї споруди, робили ремонти в будинку, вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 проводила поховання та обрядові обіди. Тому просив задовольнити заяву.

Заінтересована особа представник Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу в їх відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини, докази та відповідні правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_3, місце смерті - смт.Тростянець, Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 30.04.2015 року.(а.с.7).

З довідки №1913 від 31.10.2017 року, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що за життя ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1. На день його смерті в даному будинку також була зареєстрована ОСОБА_1, 1968 року народження(а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 поховання та обрядові обіди здійснювала за власні кошти ОСОБА_1, що підтверджується довідкою №1914 від 31.10.2017 року, виданою виконкомом Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області.(а.с.9).

Відповідно до Домової книги для приписки в Розділі ІІІ.Прописка(реєстрація) зазначено, що у АДРЕСА_1, дійсно зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_1(а.с.10).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 20.08.1989 року він був почесним свідком на весіллі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Шлюбна церемонія з усіма обрядами проводилась в кафе «Молодіжне». Після цього вони все життя проживали в АДРЕСА_1. Вони добудовували будинок, проводили ремонти, вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_3 його поховання та обрядові обіди організовувала та за все розраховувалась ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він проживає по сусідству з заявником та її покійним чоловіком ОСОБА_3 з 1994 року. В 1995 року ОСОБА_3 хрестив його дитину, тому вони являються кумами на сьогоднішній день. Все життя вони спілкувались між собою, дружили сім`ями, ходили один до одного в гості. За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 постійно проживали в АДРЕСА_1. Будувались на подвір`ї, проводили ремонти, тримали якусь худобу, вели спільне господарство. Він постійно вважав. що вони подружжя, навіть не здогадувався, що вони офіційно не розписані. Після смерті ОСОБА_3 поховання та обрядові обіди проводила ОСОБА_1

Оглянуті в судовому засіданні в якості доказів фотокартки з шлюбної церемонії заявника та померлого ОСОБА_3(а.с.) підтверджують факт того, що вони фактично проживали в шлюбних відносинах з 20.08.1989 року, однак не зареєстрували даний шлюб в відповідних органах.

Постановою КМ України від 16 січня 2003 року №35 затверджено Тимчасовий порядок реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, який визначає механізм реєстрації та зняття з реєстраційного обліку фізичних осіб за місцем проживання. Відповідно до даного Порядку місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник будинку(квартири), за договором найму, піднайму, оренди або на інших підставах, передбачених законом. Постійне або тимчасове проживання громадян повинно бути в установленому порядку зареєстроване в оранах внутрішніх справ або у виконкомах селищних та сільських Рад.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.І ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійної, переважно або тимчасово. |

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» розглядає місце перебування і місце проживання. При цьому місцем проживання розуміється адміністративно-територіальні одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 9 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» також визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин зі спадкодавцем , проживання з ним однією сім»єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК України ( в ред. 1963р)».

Відповідно до ст.1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що в даному випадку заявник іншим правовим шляхом, окрім звернення до суду про встановлення факту проживання разом з спадкодавцем, не може підтвердити вказаний факт, а показання свідків, фотокартки з шлюбної церемонії та довідки Тростянецької селищної ради Тростянецького району Вінницької області суд вважає належними та допустимими доказами, тому заява підлягає задоволенню.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.211,247,81, 259, 263-265, 294,315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Тростянецька селищна рада Тростянецького району Вінницької області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_3 та вели спільне господарство в АДРЕСА_1, з 20.08.1989 року до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, тобто на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя