Постанова

Іменем України

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 521/14057/14-ц

провадження № 61-7977 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - комунальне підприємство житлово-комунальний сервіс «Черьомушки»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області у складі судді Цюра Т. В. від 17 червня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2014 року комунальне підприємство житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» (далі - КП ЖКС «Черьомушки») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачі проживають у АДРЕСА_1. Вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговується КП ЖКС «Черьомушки». Відповідачі не виконують зобов'язання зі сплати за користування житловим приміщенням та за надані комунальні послуги у добровільному порядку, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 6 550 грн 03 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у складі судді Коблової О. Д. від 1 грудня 2014 року позов КП ЖКС «Черьомушки» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП ЖКС «Черьомушки» заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг у розмірі 6 550 грн 03 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачі не виконують зобов'язання зі сплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 1 грудня 2014 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ОСОБА_4 не виконав вимог ухвали апеляційного суду Одеської області від 6 червня 2016 року, якою апеляційну скаргу було залишено без руху, а саме: не сплатив судовий збір у розмірі 267 грн 96 коп. у строк, встановлений вказаною ухвалою суду.

У липні 2016 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що він отримав ухвалу апеляційного суду Одеської області від 6 червня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху 24 червня 2016 року. З 26 по 28 червня 2016 року були вихідні дні, а тому у перший робочий день, тобто в межах строку, наданого на усунення недоліків, він сплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі, зазначеному в ухвалі суду, та направив квитанцію про сплату судового збору на адресу апеляційного суду, яку останній отримав 29 червня 2016 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

12 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини третьої цієї статті однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Із матеріалів справи вбачається, що 1 грудня 2014 року Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив заочне рішення про задоволення позову КП ЖКС «Черьомушки».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 1 грудня 2014 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням, ОСОБА_4 23 травня 2016 року подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 295 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали).

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 6 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали, для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 267 грн 96 коп.

Згідно з частиною третьою статті 222 ЦПК України особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Згідно із супровідним листом, який міститься в матеріалах справи, 6 червня 2016 року апеляційним судом направлено ОСОБА_4 копію ухвали від 6 червня 2016 року.

Разом із тим матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 отримав копію ухвали від 6 червня 2016 року.

До матеріалів касаційної скарги ОСОБА_4 додав документи, що підтверджують доводи касаційної скарги про те, що копію ухвали апеляційного суду Одеської області від 6 червня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху він отримав 24 червня 2016 року та на виконання вимог вказаної ухвали сплатив судовий збір, а саме: копія конверта з відтиском поштового штемпеля та штрихкодовим ідентифікатором, копія платіжного доручення та квитанція.

З огляду на наведене апеляційний суд дійшов передчасного висновку про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявнику, внаслідок чого позбавив ОСОБА_4 права на апеляційне оскарження судового рішення, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2016 року скасувати, справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта Ю. В. Черняк