18.06.2018 Справа №607/5184/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

з участю позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та визначення їх у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 1860 грн. щомісячно на кожну дитину.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі 900 грн. щомісячно, починаючи з 06.07.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. На даний час змінилось її матеріальне становище, оскільки збільшився вік дітей, їх потреби та витрати. Крім того, визначений судом розмір аліментів є меншим встановленого законом мінімального розміру аліментів та не є достатнім для утримання дітей. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

24 травня 2018 року представник відповідача адвокат ОСОБА_4 подала відзив на позов. Вказала, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Позивачем не наведено жодних підстав передбачених ст. 192 СК щодо зміни розміру аліментів, а збільшення законодавцем мінімального розміру аліментів не є підставою для зміни їх розміру. На даний час відповідач не працевлаштований, отримує нерегулярний дохід, рухомого та нерухомого майна не придбав, грошових коштів на депозитних рахунках не має. Відтак, визначення розміру аліментів у ? частки всіх видів заробітку відповідача, але не манеш 1860грн. для кожної дитини буде надмірним для відповідача. ОСОБА_3 визнає свій обовязок щодо сплати аліментів у розмірі 50% мінімального розміру. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

У судовому засідання позивачка та її представник позов підтримали, зіславшись на доводи викладені у ньому.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, хоча про час та дату були повідомлені належним чином. Попередньо не повідомили суд при причини своєї неявки.

Суд, приймаючи до уваги подання відповідачем відзиву на позов та враховуючи вимог ст. 280 ЦПК України, вважає, що підстав для ухвалення заочного рішення не має.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12 січня 2016 року, що стверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2016 року.

Від даного шлюбу у сторін народились сини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що визнається сторонами спору.

Рішенням Тернопільського міськарйонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2016 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх: синів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 06.07.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вищевказані обставини визнаються сторонами спору та встановленні рішеннями Тернопільського міськрайонного суду від 12 січня 2016 року, 03 серпня 2016 року, а тому в силу вимог ст. 82 ЦПК доказуванню не підлягають.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до розяснень викладених у п.п.17,23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Предявляючи даний позов, позивач посилається на те, що змінилось її матеріальне становище, оскільки змінився рівень життя у державні, діти підросли та відповідно змінились їх потреби, витрати на утримання кожного із них та забезпечення нормального рівня їх розвитку. Крім того, саме стягнення аліментів у частці від заробітку надасть можливість позивачу отримували аліменти у розмірі не менше ніж 50 % встановленого Законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, у випадку його зміни.

Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень.

Таким чином, з врахуванням положень ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 930 грн. (1860*50%/100).

Встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайоного суду від 03 серпня 2016 року стягнуто з відповідача аліменти на синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у в розмірі по 450грн. на кожну дитину.

Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, працездатним, стан здоровя задовільний, інших утриманців, крім синів не має, приймаючи до уваги інтереси дітей та забезпечення їх гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд приходить до переконання, що потрібно змінити аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити їх в розмірі 1/3 (однієї третини) частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідачем не представлено суду достатніх доказів про те, що він за своїм станом здоровя станом чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дітей та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивачем не доведено підстав для зміни розміру аліментів як безпідставні, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що збільшились потреби та витрати на дітей у звязку із збільшенням їх віку, відтак змінився матеріальний стан позивача та дітей.

Крім того, положеннями ст. 192 СК, яка встановлює підстави зміни розміру аліментів, передбачено як підставу їх зміни також - інші випадки, передбачені цим Кодексом. Законодавством не встановлено заборони щодо зміну розміру аліментів у випадку збільшення прожитковому мінімуму для дитини та водночас встановлено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином,суд вважає, що вказану підставу можна розцінювати як «Інші випадки передбачені цим Кодексом».

Доводи відповідача про те, що він не працює, отримує нерегулярний дохід суд не приймає до уваги, оскільки відповідач є працездатною особою, молодого віку, стан здоровя задовільний, а тому не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання дітей, виконуючи свій обов'язок як батька, встановлений законом.

Більше того, відсутність доходу не звільняє батьків від обовязку сплачувати аліменти на утримання дитини.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст.4, 10, 81, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180,182,192 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей: синів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2016 року.

Стягувати з ОСОБА_3 (вул. Тиха, 6/35, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (вул. Тиха, 6/35, м. Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_2) аліменти на двох синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 23 червня 2018 року.

Головуюча