Провадження № 2/641/394/2018 Справа № 641/8101/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договорами позики, -

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 02 травня 2010 року у простій письмовій формі вона уклала зі своїм сином, відповідачем, договір позики грошових коштів на суму 120000 доларів США, за умовами укладеного договору ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання повернути позику в строк до 31 грудня 2015 року.

02 січня 2013 року у простій письмовій формі ОСОБА_4 уклала з ОСОБА_3 договір позики грошових коштів на суму 20000 доларів США у еквіваленті, за умовами укладеного договору ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання повернути позику в строк до 31 грудня 2016 року.

У визначений у договорах строк, відповідач своїх зобовязань не виконав.

Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст.ст. 525, 526, 1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача 3 229 560 грн. за договором позики від 02 травня 2010 року, 538 260 грн. за договором позики від 02 січня 2013 року.

В судове засідання позивачка не зявилася, направила до суду свого представника ОСОБА_2, яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач позов визнав в повному обсязі, про що подав відповідну заяву.

Ухвалою суду від 20 грудня 2017 року, в якості третьої особи на стороні відповідача до участі у справі залучено ОСОБА_5, яка в судове засідання не зявилася. Подала письмові пояснення, в яких проти задоволення позову категорично заперечувала. При цьому зазначила, що вона є дружиною відповідача. В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, а тому такий позов вважає надуманим та безпідставним. Крім того, матеріальний стан ОСОБА_3 та ОСОБА_5 дозволяв їм самим давати у борг грошові кошти.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 02 травня 2010 року ОСОБА_3 взяв у борг грошові кошти в сумі 120 000 доларів США у ОСОБА_4, що за домовленістю сторін еквівалентно (960 000 грн. згідно курсу НБУ на май 2010 року), які зобовязався повернути до 31 грудня 2015 року, про що видав останній розписку (оригінал розписки а.с. 77).

02 січня 2013 року ОСОБА_3 взяв у борг грошові кошти в сумі 20000 доларів США у ОСОБА_4, що за домовленістю сторін (еквівалентно 160000 згідно курсу НБУ на січень 2013 року), які зобовязався повернути до 31 грудня 2016 року, про що видав останній розписку (оригінал розписки а.с. 78).

У визначений у договорах строк, відповідач своїх зобовязань належним чином не виконав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відсутність у боржника необхідних коштів також не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, як це передбачено статтею 617 ЦК України.

На час розгляду справи договір відповідачем не виконаний, сума позики у встановлений договором строк позивачу не повернута. Відповідач частково виконав свої зобовязання за договором позики від 2 січня 2013 року в розмірі 1000 доларів США, про що зазначено в розписці (а.с. 78).

Станом на 10 травня 2018 року офіційний курс гривні до іноземної валюти становить 100 дол. США 2621,90 грн. Таким чином сума позики у гривневому еквіваленті становить 3 146 280 грн. за договором позики від 02 травня 2010 року та 498 161 грн. за договором позики від 02 січня 2013 року, з урахуванням поверненутої позивачу ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 1000 доларів США 12 вересня 2016 року.

При цьому, суд не приймає визнання позову відповідачем з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що сума боргу, яку просить стягнути позивач, заявлена без врахування часткового повернення боргу, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем в повному обсязі суперечить закону.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, з врахуванням повернутої частини боргу в розмірі 1000 доларів США та з перерахунком в національну валюту станом на день ухвалення судового рішення.

Посилання третьої особи ОСОБА_5 про надуманість позову ОСОБА_4 та відсутність необхідності у відповідача, з врахуванням його матеріального стану, брати в борг грошові кошти не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову. ОСОБА_5 договори позики не оспорила, вимог про визнання недійсними договорів позики не заявляла та не позбавлена такої можливості.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 526, 625, 629, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263267, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3 146 280 (три мільйони сто сорок шість тисяч двісті вісімдесят)грн за договором позики від 2 травня 2010 року, 498 161 (чотириста девяносто вісім тисяч сто шістдесят одна)грн за договором позики від 2 січня 2013 року, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8000 (вісім тисяч)грн, всього 3 652 441 (три мільйони шістсот пятдесят дві тисячі чотириста сорок одна) грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення 18 травня 2018 року.

Позивач ОСОБА_4, ІН НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІН НОМЕР_2, м. Харків, пр-т 50-річчя СРСР, 16 кв. 52.

Третя особа ОСОБА_5, ІН НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 Б, кв. 104.

Суддя: ОСОБА_6