Ухвала

08 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 212/2397/14-ц

провадження № 61-3859св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2016 рокуу складі судді Пустовіт О. Г. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 рокуу складі колегії суддів: Грищенко Н. М., Братіщевої Л. А., Михайлів Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, у задоволенні позову

ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У липні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк»подалодо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій, й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Як на доводи касаційної скарги банк посилався на те, що суди не звернули уваги на те, що у пункті 4.7 кредитного договору строк позовної давності збільшений до 5 років. Враховуючи позовні вимоги позивача, заяву відповідача про застосування строків позовної давності та правову позицію Верховного Суду України у постанові від 02 грудня 2015 року №6-249цс15, вважало, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача процентів за користування кредитом у межах строку позовної давності.

У постановах від 23 листопада 2016 року №6-2104цс16, від 16 вересня 2015 року №6-68цс15, від 02 грудня 2015 року №6-249цс15 Верховний Суд України висловив різні правові позиції щодо застосування положень Цивільного кодексу України про позовну давність.

Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц, яка 23 червня 2018 року внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому колегія суддів поновлює провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Керуючись статтею 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 212/2397/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило