Дата документу 15.01.2018
Справа № 334/5178/17
Провадження № 2/334/970/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Добрєва М.В.

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому зазначив, що йому належить право власності на будинок № 61 по вул..Ольги Кобилянської в м. Запоріжжі, на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.06.2017 р.Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У 2002 році з дозволу позивача в будинок вселився його син , ОСОБА_3, пізніше в будинок також вселилась ОСОБА_4 , з якою його син проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу. Ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_2 в будинку зареєстровані не були, позивач дозволив їм проживати в ньому тимчасово.

20 лютого 2017 син позивача ОСОБА_3 помер. Після його смерті ОСОБА_2 перешкоджає доступу позивача в будинок, шляхом встановлення нового замка на вхідних дверях будинку. При цьому в будинку ОСОБА_2 не мешкає, але там знаходяться де які її речі. Надати позивачу вільний доступ до будинку та добровільно висилитися з нього відповідачка відмовляється, тому позивач просить суд усунути йому перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення ОСОБА_2 з будинку № 61 по вул..Ольги Кобилянської в м.Заполріжжі.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином,у звязку з чим, відповідно до ст.ст. 223, 280-283 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що до відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.06.2017 р. ( а.с.6) Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.( а.с. 7).

У 2002 році з дозволу позивача в будинок вселився його син , ОСОБА_3, пізніше в будинок також вселилась ОСОБА_4 , з якою його син проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу. Ні ОСОБА_3 ні ОСОБА_2 в будинку прописані не були, позивач дозволив їм проживати в ньому тимчасово.

20 лютого 2017 син позивача ОСОБА_3 помер. Після його смерті ОСОБА_2 перешкоджає доступу позивача в будинок , шляхом встановлення нового замка на вхідних дверях будинку. При цьому в будинку ОСОБА_2 не мешкає, але там знаходяться де які її речі. Надати позивачу вільний доступ до будинку та добровільно висилитися з нього відповідачка відмовляється.

Станом на 10.07.2017 р. в будинку проживає ОСОБА_2, згідно довідки № 66 (а.с.№ 12).

У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення.

При цьому, вирішення питання про наявність правових підстав для виселення особи із житлового будинку залежить, зокрема, від вирішення питання про правомірність набуття права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, від ставлення до своїх обов'язків по утриманню житла, а також відношення до прав та свобод інших співмешканців.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст. 319, ч.1. 2 ст. 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві, однак у передбачених законом випадках обмеження права власності можуть мати місце. У цьому випадку обмеження прав власника передбачені статтями 156, 157 ЖК. Такий висновок Верховний Суд України зробив у справі N 6-24089св06 (ухвала від 31 січня 2007 р.). Подібне у справі N 6-20552св07 (рішення від 28 травня 2008 р.).

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_4 проживає в спірному житлі без відповідних правових підстав, не є членом родини власника та не має права користування жилим приміщенням, а саме будинком 61 по вул. Ольги Кобилянської в м. Запоріжжя у звязку із чим, підлягає виселенню з нього.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, 223,280-283 ЦПК України, ст. 391, 405 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з будинку 61 по вул. Ольги Кобилянської в м. Запоріжжя без надання іншого житлового приміщення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.