Номер провадження: 22-ц/785/1071/18
Номер справи місцевого суду: 523/4619/15-ц
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018 року м. Одеса

Справа № 523/4619/15-ц

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря судового засідання - Томашевської К.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 діючої в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси , ухваленого під головуванням судді Бабакова В.П., 24 травня 2016 року, у м. Одеса, -

встановила:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу і в обґрунтування вимог посилався на те, що 18.08.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № OD63AX24590001, відповідно до якого ОСОБА_2 надано на умовах фінансового лізингу автомобіль Ssang Yong KORANDO, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 254 900,00 гривень на строк 60 місяців зі сплатою лізингових платежів згідно Додатку № 2 до договору, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Позивач посилався на те, що відповідач свої зобов'язання за договором фінансового лізингу виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 10.03.2015 року, утворилася заборгованість у розмірі 125 884,00 гривень.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану суму.

Заочне рішення ухвалено у відсутності сторін.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (р/р № 3111, МФО 305299, ) заборгованість за договором фінансового лізингу № OD63AX24590001 від 18.08.2011 року в сумі 125 884,00 гривень, з них: 7 691,54 гривень - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 9 851,83 гривень - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 108 340,63 гривень - пеня.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 січня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 діюча в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 діючої в інтересах ОСОБА_2, підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції зміні в частині стягнення розміру заборгованості винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу і пені та розміру стягнення судових витрат, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Банк набув право стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, оскільки відповідач свої зобов'язання по сплаті коштів виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 10.03.2015 року, утворилася заборгованість у розмірі 125 884,00 гривень, яка складається з 7 691,54 гривень - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 9 851,83 гривень - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 108 340,63 гривень - пеня.

Проте, повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна.

Колегія суддів, частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.08.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № OD63AX24590001, відповідно до якого їй надано на умовах фінансового лізингу автомобіль Ssang Yong KORANDO, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 254 900,00 гривень на строк 60 місяців зі сплатою лізингових платежів згідно Додатку № 2 до договору, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору (а.с.4).

Відповідно до п.1.1.5 договору ,сторони визначили ,що період сплати становить з «26» по «30» число кожного місяця.

Відповідно до п.1.3 договору ОСОБА_2 зобов'залася щомісячно сплачувати платіж в розмірі 5515,35 грн. та відшкодовувати лізингодавцю всі витрати.

ПАТ КБ «Приват Банк» виконав умови договору та передав ОСОБА_2 на умовах фінансового лізингу автомобіль Ssang Yong KORANDO, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, про що сторони не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2, отримала предмет лізингу - автомобіль ,проте свої зобов'зання по внесенню сплати за користування автомобілем, виконувала неналежним чином.

Так з жовтня 2012 року, припинила сплачувати щомісячні платежі за користування предметом лізингу, внаслідок чого виникла заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу у розмірі 7 691,54 гривень, про що сторони в судовому засіданні колегії суддів не заперечували.

01.02.2013 року ОСОБА_2 був повернутий Банку автомобіль Ssang Yong KORANDO, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, про що сторони уклали акт прийому автомобіля (а.с.64).

Звертаючись з позовом до суду, Банк посилався на те, що через неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором лізингу, станом на 10.03.2015 року виникла заборгованість у розмірі 125 884,00 гривень, з них: 7 691,54 гривень - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 9 851,83 гривень - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 108 340,63 гривень - пеня, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором лізингу № OD63AX24590001 від 18.08.2011 року (а.с.3).

Суд першої інстанції ,задовольняючи позов, погодився з позовом Банку.

Проте, задовольняючи позов ,суд першої інстанції, не звернув уваги на те, що з моменту повернення лізингоодержувачем предмету лізингу , договір лізингу, відповідно до ч.3 ст. 651 ЦК України- є розірваним та відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору, зобов'язання сторін припиняються .

Матеріали справи не містять, а Банком не надані докази у спростування розірвання договору лізингу.

За таких вимог, Банк після розірвання договору лізингу, не мав правових підстав для нарахування винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу.

Оскільки предмет лізингу , автомобіль був повернутий 01.02.2013 році ,тому сума заборгованості по нарахуванню винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу становить 1369 грн.66 коп.,що підтверджується розрахунком заборгованості.

Стосовно нарахованої Банком пені, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості .

Таким чином, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір пені підлягає зменшенню до 9061,20 коп. ( 7 691,54 грн. +1369 ,66 грн.).

З огляду на вищенаведене, на користь ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає стягненню заборгованість за договором кредиту у розмірі 18122 грн. 40 коп.

За таких обставин, відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_3 діючої в інтересах ОСОБА_2М, підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції зміні в частині стягнення розміру заборгованості винагороди за проведення моніторингу предмету лізингу і пені та розміру стягнення судових витрат . В решті рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог на користь ПАТ КБ «Приват Банк» з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 176 грн. 12 коп., що складає 14 відсотків від задоволеної суми та сплаченого судового збору при зверненні Банком з позовом до суду. З ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1190 грн. 24 коп., що складає 86 % від сплаченого судового збору при принесенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, п.2 ч.1 ст. 374,376,381-384,390 ЦПК України, колегія суддів ,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 діючої в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2016 року змінити, резолютивну частину рішення суду викласти в наступній редакції.

«Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (р/р № 3111, МФО 305299, ) заборгованість за договором фінансового лізингу № OD63AX24590001 від 18.08.2011 року в сумі 18122 грн. 40 коп.,яка складається з заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу у розмірі 7 691,54 гривень; заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу у розмірі 1369,66 гривень ; пені у розмірі 9061 грн. 20 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 176 грн. 12 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1190 грн. 24 коп.».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови , зазначений строк обчислюється з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 09.02.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О.Погорєлова