Номер провадження: 22-ц/785/2680/18
Номер справи місцевого суду: 505/3269/16-ц
Головуючий у першій інстанції Нікітішин В. П.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Цихиселі Л.Р.,

представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Споживчого товариства «Мрія» на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 серпня 2017 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до Споживчого товариства «Мрія» і Подільської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку набувальної давності,

встановила:

12 вересня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Споживчого товариства (далі - СТ) «Мрія» і Подільської міської ради Одеської області, та просив визнати за ним в порядку набувальної давності право спільної часткової власності на 35/100 частин домоволодіння літ. «А» загальною площею 62,0 кв.м, житловою 27,2 кв.м з відповідною часткою господарчих споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

01 серпня 2017 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 58/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 12, що належить СТ «Мрія», та заборонити відчуження, передачу в заставу та оренду вказаного об'єкту нерухомості, до набрання чинності рішення у справі.

Свою вимогу мотивував тим, що СТ «Мрія» 26 вересня 2016 року здійснило державну реєстрацію прав на 58/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, до складу якої входить і спірна частина домоволодіння 35/100. Зазначену реєстрацію прав було проведено тільки після подачі ним вказаного позову. Йому також відомо, що СТ «Мрія» на сьогоднішній день проводить процедуру з приватизації земельної ділянки, що знаходиться під спірною частиною домоволодіння, що цілком достатньо для здійснення відчуження спірної частки домоволодіння. Таким чином, існує висока ймовірність того факту, що СТ «Мрія» може в будь-який момент здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 підтримав це клопотання в судовому засіданні та додатково пояснив, що зі слів його довірителя стало відомо що нещодавно приходили оглядати спірний будинок потенційні покупці які повідомили що СТ «Мрія» намагається продати будинок.

Інші сторони в судове засідання не викликались.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 серпня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову було задоволено.

В апеляційній скарзі СТ «Мрія» ставить питання про скасування зазначеної ухвали суду із постановленням нової про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, апеляційним судом Одеської області 27.04.2018 року, за заявою представника СТ «Мрія» було закрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою СТ «Мрія», в частині накладення арешту на 23/100 частин вказаного домоволодіння.

Таким чином, предметом даного спору є ухвала Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 серпня 2017 року, в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на 35/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 12, що належить СТ «Мрія», та шляхом заборони відчуження, передачі в заставу та оренду вказаного об'єкту нерухомості, до набрання чинності рішення у справі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, в редакції, яка була чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначені: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення розову. Одним із видів забезпечення позову відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України є надання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно вимог, передбачених ч.ч. 1,3, 5 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. В ухвалі суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його накладення, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою виконання завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 4 вищевказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3, останній ставить питання про визнання за ним в порядку набувальної давності право спільної часткової власності на 35/100 частин домоволодіння літ. «А» загальною площею 62,0 кв.м, житловою 27,2 кв.м, з відповідною часткою господарчих споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Тобто, зазначені обставини свідчать про те, що між сторонами дійсно мається спір стосовно вищевказаного нерухомого майна, а тому вживаючи заходи забезпечення позову в цій частині, суд виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку має утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому. При цьому, суд обгрунтовано виходив із того, що заходи забезпечення позову є співмірними із позовними вимогами.

З цих підстав, доводи скаржника - СТ «Мрія» про те, що суд порушив його Конституційне право на володіння спірним майном, у тому числі, шляхом розпорядження ним, є необрунтованими, оскільки інститут забезпечення позову направлений саме на обмеження цих прав відповідача до розгляду спору по суті, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення в майбутньому.

Що стосується заборони СТ «Мрія» відчужувати, передавати в заставу та оренду вказаного об'єкту нерухомості, до набрання чинності рішення у даній справі, то ця заборона не є виходим за межі заявлених позовних вимог і не є втручанням в господарську діяльність СТ «Мрія», оскільки заборона вчиняти зазначені дії включається в поняття арешту на спірне майно до вирішення спору по його суті.

Що стосується доводів скаржника про те, що позовні вимоги є необгрунтованими, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, то вони є безпідставними, оскільки зазначені обставини не підлягають встановленню на стадії забезпечення позову, а можуть бути вирішені судом за наслідками розгляду справи по суті спору, при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у повній відповідності до вимог процесуального права.

У зв'язку з цим, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381- 384, 390 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Споживчого товариства «Мрія» залишити без задоволення.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 серпня 2017 року про забезпечення позову про накладення арешту на 35/100 частин домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 06.04.2018р.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра