У Х В А Л А

05 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 279/8204/15-ц

провадження № 61-1635 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного у складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач-публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі - ПАТ «УкрСиббанк»),
представник позивача відповідачі - - - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у складі судді Коваленко Н.П. від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області у складі суддів: Товянської О. В., Микитюк О. Ю., Гансецької І. А., від 02 листопада 2016 року.

Встановив:

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення з них в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 0 від 10 червня 2008 року по кредиту та процентам в розмірі 41 851, 21 дол. США, пені у розмірі 16559, 52 грн, а також 3654 грн судових витрат: у рівних частках по 1827 грн з кожного.

Позовна заява мотивована тим, що 10 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсибанк" (перейменовано на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 58 000 доларів США зі сплатою 14% річних при умові повернення кредиту не пізніше 09 червня 2023 року згідно з графіком погашення. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання позичальником, між позивачем та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 0 від 10 червня 2008 року. Оскільки позичальник належним чином зобов'язання не виконував, то станом на 19 лютого 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 41851, 21 дол. США (станом на 19 лютого 2015 року за курсом НБУ 26, 799674 грн за долар США еквівалентно 1 121 598, 78 грн) - по кредиту та процентам, 16 559, 52 грн - пені.

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», в якому просив визнати припиненим договір поруки № 0/п від 10 червня 2008 року, оскільки жодної із додаткових він не підписував, згоди на зміну графіку погашення кредиту не надавав.

Рішенням Коростенського міськрайсуду Житомирської області від 30 травня 2016 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 10 червня 2008 року в розмірі 41851, 21 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19 лютого 2015 року становить 1 121 598, 78 грн, 3654грн судових витрат. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено, визнано таким, що припинив свою дію договір поруки № 0/п від 10 червня 2008 року.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 02 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» відхилено, а рішення Коростенського міськрайсуду Житомирської області від 30 травня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 23 листопада 2016 року, ПАТ «УкрСиббанк просить скасувати рішення Коростенського міськрайсуду Житомирської області від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 02 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» щодо стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_6 та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_6 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію; ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ПАТ «УкрСиббанк» відмовити; стягнути з ОСОБА_6 як солідарного боржника ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 10 червня 2008 року в розмірі 41851, 20 дол. США, з яких: 37700, 14 дол. США- кредитна заборгованість по 19 лютого 2015 року, 4151, 07 дол. США - заборгованість по процентам по 31 січня 2015 року , заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит в розмірі 16 559, 52 грн., а також здійснити перерозподіл судових витрат по справі.

В обґрунтування доводів касаційної скарги позивач посилається на грубе порушення судами норм матеріального та процесуального права в частині відмови у задоволенні первісного позову щодо стягнення заборгованості з поручителя - ОСОБА_6 та в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію, зокрема, зазначає, що додатковими угодами № 1 від 16 грудня 2008 року та № 2 від 25 грудня 2009 року не було внесено змін щодо збільшення суми кредиту, щодо строку повернення кредиту та не змінено розміру процентної ставки, тому відсутні підстави вважати, що обсяг відповідальності поручителя збільшено.

Також позивач вказує на безпідставність посилань ОСОБА_6 на те, що поручитель не надавав, а банк не отримував згоди на зміну умов кредитного договору, оскільки така згода уже закріплена в договорі поруки.

Крім того, ПАТ «УкрСиббанк» посилається на те, що судами не враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 23 грудня 2014 року у справі № 3-196гс14.

Відповідачі не скористалися своїм правом на подання заперечень на касаційну скаргу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки відсутні підстави для залишення касаційної скарги без задоволення чи для скасування судового рішення, встановлені частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

На підставі наведеного, керуючись статтею 401 ЦПК України,

Ухвалив:

Призначити до судового розгляду справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В. С.Висоцька

І. М.Фаловська