Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2336/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді: Казидуб О.Г.

При секретарі: Зайцевій О. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (18029, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азот» (18014, м. Черкаси, вул. Г. Холодного Яру, 72, ) про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала в ПАТ «Азот» з 13.12.2013 року. Була звільнена з посади соціального працівника Управління 19.04.2017 року на підставі Наказу № 360-ВК від 14.04.2017 року за ст. 40 п. 1 КЗпП України. Проте, до теперішнього часу розрахунок з нею не проведений.

Просить суд стягнути з ПАТ «Азот» на її користь заборгованість із заробітної плати та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку; стягнути судовий збір в розмірі 704,80грн.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Також вказала, що просить суд стягнути з ПАТ «Азот» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 14667, 46 грн., середній заробіток за весь час затримки по день винесення рішення в розмірі 84690,45 грн. та сплачений нею судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Представник відповідача ПАТ «Азот» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Надали суду відзив на позовну заяву.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 з 13.12.2013 року працювала на ПАТ «Азот» на посаді соціального працівника управління..

.Наказом № 360-вк «Про припинення трудового договору» від 14.047.2017 року вона була звільнена з посади Соціального працівника . Причиною звільнення зазначено ст. 40 п. 1 КЗпП України.

Відповідно до довідки ПАТ «Азот» від 06.04.2018 № 352, станом на 27.03.2018 року заборгованість ПАТ «Азот» по заробітній платі перед ОСОБА_1 складає: за лютий 2017 року 1620,73 гривень, березень 2017 року 3832,11 гривень, квітень 2017 року 9214,62грн., а всього на загальну суму заборгованості 14667,46 грн.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України).

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 ч.1 КЗпП України).

Частиною першою ст. 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем не порушені строки звернення до суду, передбачені ст. 233 КЗпП України з врахуванням положень рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 по справі № 4-рп/2012.

При розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком (ст. 238 КЗпП України).

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно статті 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

ПАТ «Азот» на день вирішення справи не заперечує наявність заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 за лютий 2017 року 1620,73 гривень, березень 2017 року 3832,11 гривень, квітень 2017 року 9214,62грн., а всього на загальну суму заборгованості 14667,46 грн.

Проте відповідач в своїх запереченнях проти позову посилається на те, що розрахунок з позивачем при звільненні не був проведений не з вини підприємства, а через накладений державним виконавцем арешт на банківські рахунки підприємства, що унеможливило проведення будь яких банківських операцій.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Обчислення середньої заробітної плати проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Порядок обчислення середньої заробітної плати», зокрема п. 8, в якому зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

За таких обставин стягненню з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.04.2017 року по 15.05.2018 року (день винесення рішення).

Виходячи з п'ятиденного робочого тижня за період з 19.04.2017 року по 15.05.2018 року була така кількість робочих днів: за квітень 2017 року - 7 днів; травень 2017 року - 20 днів; червень 2017 20 днів; липень 2017 року - 21 день; серпень 2017 -22 дня; вересень 2017 року 21 день; жовтень 2017 року 21 день; листопад 2017 року 22 дня; грудень 2017 року 21 день; січень 2018 року -21 день; лютий 2018 року 20 днів; березень 2018 року 21 день; квітень 2018 року 20 днів; травень 2018 року 10 днів. А всього за цей період було 267 робочих днів.

У зв'язку з вищезазначеним розрахунок середнього заробітку повинен бути проведений шляхом множенням кількості робочих днів за зазначений період на середньоденну заробітну плату за останні два місяці роботи.

Згідно довідки про доходи № 388 від 19.04.2018 року середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає 303,55 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в своїй заяві просила стягнути з ПАТ «Азот» розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 84690,60 грн. Але, судом встановлено, що позивачкою було допущено помилку в підрахунку робочих днів, оскільки за період з 19.04.2017 року по 15.05.2018 року пройшло 267 робочих днів, отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 81047 грн. 85 коп. (303,55 Х 267 днів), який і підлягає стягненню з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1

Оскільки розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обовязкових платежів, то при виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, роботодавець має право здійснити відрахування податків та обовязкових платежів передбачених законодавством України.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

А тому, суд вважає, за необхідне стягнути з ПАТ «Азот» на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ЗУ «Про оплату праці», ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, ст.ст. 3, 4, 94, 115, 116, 117, 233, 238, 237-1 КЗпП, правовими позиціями ВСУ, рішенням КСУ № від 15.10.2013 № 9- рп/2013, ст.ст. 77, 78 ГК України, ст. 176 ЦК України, ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 174, 79, 88, 209 -223, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Азот» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азот» (18014, м. Черкаси, вул. Холодного Яру, 72, Код ) на користь ОСОБА_1 (18029, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі в розмірі 14667 грн. 46 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 81047 грн. 85 коп, з відрахуванням всіх необхідних обовязкових податків та платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азот» (18014, м. Черкаси, вул. Холодного Яру, 72, Код ) на користь ОСОБА_1 (18029, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Решті відмовити.

Рішення по заробітній платі в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Повний текст рішення складено15 травня 2018 року

Головуючий: ОСОБА_3