Провадження № 2з/712/3/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої майну та будинку, а саме: стягнення майнової шкоди в сумі 48 297 грн. 25 коп., в тому числі несплачені комунальні послуги в сумі 1 354 грн. 07 коп., орендну плату в сумі і 2 900 грн., відновлювальні роботи в сумі 3 000 грн., а також моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Крім того, звернувся до суду з заявою про забезпечення вищевказаного позову, шляхом накладення на особисте майно відповідача в межах суми позову, де б воно не знаходилося, так як невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим подальше виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши подану заяву, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Постановою Пленуму ВСУ України № 9 від 22 грудня 2006 року, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» пунктом 4 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з заявою, позовними вимогами. При встановлені зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користування та розпорядження власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом встановлено, що в заяві про забезпечення позову не обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не підтверджено документально про те, яке майно зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2, а також не підтверджені її наміри здійснити відчуження такого майна.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст..151-153, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом пятнадцятиднів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: