Справа № 357/8417/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. , при секретарі - Солом'яна Л. М.,

за участю: представників позивача - Олійник А.О., Косякевич Ю.С.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року до суду надійшов зазначений позов, в якому представник позивача просив в рахунок часткового погашення заборгованості за Договором кредитної лінії № НКЛ-2006885 від 06.07.2011 в розмірі 1 083 357,72 грн. 72 коп., яка складається із: суми простроченої заборгованості за кредитом - 213 000 грн.; суми прострочених відсотків за кредитом - 462 407,03 грн.; суми пені за несвоєчасне повернення відсотків - 406 837,24 грн.; суми 3-х % річних від суми прострочених процентів - 1 113,45 грн., - звернути стягнення за Іпотечним договором від 06.07.2011 на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1; адреса: 09100, АДРЕСА_1), а саме: квартира № 72, що складається з коридору - 23,2 кв. м., туалету - 2,1 кв. м., кухні - 1,6 кв.м., житлових кімнат - 10,2, 13,9, 17,9, 16,0 кв. м., ванної - 7,4 кв. м., лоджії - 1,7, 1,7, кв. м., загальною площею 107,7 кв. м., житловою площею 58,0 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом другої Білоцерківської міської державної контори Київської області Білик О.Г. 12 березня 2011 року за реєстровим номером 2-1127. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване Комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14 березня 2011 року за реєстраційним номером 21030206, про що зроблено відповідний запис № 13640 в реєстрову книгу № 123 та надано витяг про державну реєстрацію прав № 29296051 від 14 березня 2011 року, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Всі витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконала свої зобов'язання за кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати відсотків, тому наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

26.09.2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представники позивача, надавши додаткові письмові пояснення, підтримали позов та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні, надавши письмові пояснення, в задоволенні позову просив відмовити зазначивши, що банк не мав права нараховувати відсотки та пеню після прийняття рішення про його ліквідацію.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

06.07.2011 року між позивачем та ФОП ОСОБА_4 укладено договір кредитної лінії № НКЛ-2006885, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти та зобов'язалась повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

Крім того, 06.07.2011 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії № НКЛ-2006885 від 06.07.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір, яким іпотекодержатель (позивач) прийняв в іпотеку квартиру № 72, що складається з коридору - 23,2 кв. м., туалету - 2,1 кв. м., кухні - 1,6 кв.м., житлових кімнат - 10,2, 13,9, 17,9, 16,0 кв. м., ванної - 7,4 кв. м., лоджії - 1,7, 1,7, кв. м., загальною площею 107,7 кв. м., житловою площею 58,0 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 (іпотекодавцю) на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної контори Київської області Білик О.Г. 12 березня 2011 року за реєстровим номером 2-1127. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване Комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14.03.2011 року за реєстраційним номером 21030206, про що зроблено відповідний запис № 13640 в реєстрову книгу № 123 та надано витяг про державну реєстрацію прав № 29296051 від 14.03.2011 року.

В розділі 7 укладеного між сторонами іпотечного договору сторони погодили «Застереження про задоволення вимог іпотеко держателя», якими врегульовано порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

20.06.2012 року рішенням Господарського суду Київської області стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» - 220 000 заборгованість за кредитом, 39 616 грн. 16 коп. заборгованість за відсотками, 161 173 грн. 44 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 121 328 грн. 27 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 10 842 грн. 36 коп. судового збору.

Згідно звіту № 09-17-М06-03 суб'єкта оціночної діяльності ПП «ТА-Експрес-Сервіс» від 01.09.2017 року про оцінку ринкової вартості квартири АДРЕСА_1, вартість квартири визначена в сумі 1 058 153 гривні без ПДВ.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Однією з підстав виникнення зобов'язання є договір (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» закріплено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно частин 1 та 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» ).

Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України закріплено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 20.06.2017 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 1 083 357,72 грн. 72 коп., що складається із: суми простроченої заборгованості за кредитом - 213 000 грн.; суми прострочених відсотків за кредитом - 462 407,03 грн.; суми пені за несвоєчасне повернення відсотків - 406 837,24 грн.; суми 3-х % річних від суми прострочених процентів - 1 113,45 грн.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» постановлено: відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ «Дельта Банк».

02.10.2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Пунктом 6 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» після призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

За правилами ч. 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає повноважень Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення банківської діяльності по нарахуванню відсотків за договором кредиту та пені при ліквідації банку.

У відповідності до ч. 9 ст. 17 Закону України «Про банки та банківську діяльність» забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, слід зробити висновок, що з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації ПАТ «Дельта Банк» він фактично втратив статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припинилася, в зв'язку з чим останній втратив право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних осіб та відповідне нарахування відсотків та пені по кредитам.

Таким чином, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами починаючи з дня прийняття рішення про ліквідацію банку, а також пені в розмірі 406837 грн. 24 коп., яка відповідно до наданого позивачем розрахунку виникла починаючи з 01.07.2016 року, суд вважає є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є доведеною та ґрунтується на відповідних доказах, а також узгоджується з нормами матеріального права та договірними взаємовідносинами, що виникли та врегульовані відповідно до укладеного кредитного договору та договору іпотеки, тому підлягає задоволенню, при цьому загальний розмір заборгованості за кредитним договором, відповідно до наданого позивачем розрахунку, становить 507 977 грн. 84 коп., що складається із суми простроченої заборгованості за кредитом - 213 000 грн., суми прострочених відсотків за кредитом - 293 864,39 грн., суми 3-х % річних від суми прострочених процентів - 1 113,45 грн.

Початкову ціну предмета іпотеки слід визначити в розмірі 1 058 153 грн. згідно наявного у справі висновку від 01.09.2017 року.

Посилання представника позивача про необхідність включення до загального розміру заборгованості суму відсотків та пені, що нараховані позивачем після відкликання банківської ліцензії, спростовуються наведеними вище висновками суду по даній справі.

Наданий представником відповідача розрахунок заборгованості по відсоткам, що нарахована починаючи з 21.03.2012 року, суд не приймає до уваги, оскільки в ньому не відображена заборгованість, що виникла з 07.07.2011 року.

Доводи представника відповідача про те, що оцінка суб'єкта оціночної діяльності є недійсною через необстеження квартири оцінювачем, суд вважає безпідставними, оскільки наведена підстава відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» не тягне за собою визнання такої оцінки недійсною.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем за вимогою немайнового характеру судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2006885 від 06.07.2011 року в розмірі 507 977 грн. 84 коп., яка складається із: суми простроченої заборгованості за кредитом - 213 000 грн.; суми прострочених відсотків за кредитом - 293 864,39 грн.; суми 3-х % річних від суми прострочених процентів - 1 113,45 грн., звернути стягнення за іпотечним договором від 06.07.2011 року на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), а саме: квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид манна з початковою ціною 1 058 153 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 1 600 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. Ю. Цуранов