Справа № 540/604/17
Номер провадження 2/540/20/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и в :

у липні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вироком Машівського районного суду від 07.06.2017 ОСОБА_2 засуджено за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 1360 грн. Потерпілим по даній справі є ОСОБА_1 - позивач по справі, якому внаслідок злочинних дій спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 1300 грн. В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, оскільки ОСОБА_2 зобов'язався добровільно відшкодувати заподіяні злочином збитки до закінчення судового розгляду справи, проте даного зобов'язання обвинувачений не виконав, ні в обіцяні строки, ні після набрання вироком законної сили. Крім того, позивачем витрачено 1000 грн. на надання правової допомоги адвокатом за складання позовної заяви. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 1300 гривень на відшкодування завданих йому кримінальним правопорушенням та кошти в розмірі 1000 грн. на відшкодування витрат затрачених на правову допомогу.

В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про слухання справи без їх участі, позивач позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просив його задоволити, відповідач позов визнав та надав квитанцію про сплату коштів на користь позивача в сумі 1300 грн (а.с. 15,32).

Представник позивача надала заяву з проханням провести судове засідання без її участі, позов підтримала (а.с.31).

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до такого висновку.

Судом установлено, що вироком Машівського районного суду Полтавської області від 07 червня 2017 року ОСОБА_2 засуджено за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн., оскільки він таємно викрав майно у потерпілого ОСОБА_1, чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1300 грн. (а.с. 33).

Цивільний позов під час кримінального провадження потерпілим не заявлявся.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 56 Кримінального процесуального кодексу України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Частиною 7 ст.128 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному процесі, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України).

Частина 6 статті 82 ЦПК України вказує, що вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене, оскільки вироком Машівського районного суду Полтавської області від 07.06.2017, який набрав законної сили, встановлено заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_1 злочином, вчиненим ОСОБА_2, розмір такої шкоди, визначений у вироку, на суму 1300 грн., сторонами не оспорюється, суд приходить до висновку, що позов є підставним.

Разом з тим, як убачається з квитанції (а.с.33) відповідач 09.01.2018 р. перерахував на адресу позивача кошти в сумі 1300 грн в рахунок відшкодування шкоди, а тому указана сума стягненню не підлягає.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За ч.3 ст.142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, оскільки відповідач сплатив позивачеві шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину після пред'явлення позову, позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн (а.с.10-14), судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-18, 141, 142, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355, ЦПК України,суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Марківка Марківського району Луганської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактично проживає АДРЕСА_2, паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 25.07.1997 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та зареєстрований АДРЕСА_3, фактично проживає АДРЕСА_4, інші відомості відсутні.

Суддя С.М.Косик