Справа № 686/6472/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Ніколайчук А.В., за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення в м. Хмельницькому, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про припинення договору поруки

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання поруки припиненою посилаючись на те, що 17 червня 2008 року між нею і закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (в особі Регіонального відділення в м. Хмельницький) було укладено договір поруки №SR- М00/066/2008 від 17.06.2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобовязувався відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_2 обов'язків за кредитним договором №МІ-М00/066/2008 від 17.06.2008 року, згідно якого ЗАТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_2 кредит в сумі 97 440 доларів США з датою остаточного повернення кредитних коштів - до 16 червня 2023 року включно.

28 травня 2009 року відповідачем по справі було надіслано боржнику письмову Досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №МІ-М00/066/2008 від 17.06.2008 року із вимогою про дострокове погашення (протягом тридцяти календарних днів з дати одержання цієї вимоги) усіх боргових зобов'язань позичальника за кредитним договором в повному обсязі, шляхом сплати наступних грошових сум:95442,98 доларів США - сума кредиту; 3744,79 доларів США - сума відсотків за користування кредитом:12037,71 грн.- сума пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом; 75,00 гривень - сума штрафів.

Вказана досудова вимога була отримана боржником в червні 2009 року.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, а у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

У судове засідання представник позивача зявився, підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання зявився, заперечив проти позовних вимог.

Судом встановлено, що 17 червня 2008 року між нею і закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (в особі Регіонального відділення в м. Хмельницький) було укладено договір поруки №SR- М00/066/2008 від 17.06.2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобовязувався відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_2 обов'язків за кредитним договором №МІ-М00/066/2008 від і 7.06.2008 року, згідно якого ЗАТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_2 кредит в сумі 97 440 доларів США з датою остаточного повернення кредитних коштів - до 16 червня 2023 року включно.

28 травня 2009 року відповідачем по справі було надіслано Боржнику (Позичальнику за кредитним договором) письмову Досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №МІ-М00/066/2008 від 17.06.2008 року із вимогою про дострокове погашення (протягом тридцяти календарних днів з дати одержання цієї вимоги) усіх боргових зобов'язань Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі, шляхом сплати наступних грошових сум:95442,98 доларів США - сума кредиту; 3744,79 доларів США - сума відсотків за користування кредитом:

12037,71 грн. - сума пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом; 75,00 гривень - сума штрафів.

Досудова вимога АТ «ОТП Банк» вих.№ 22-2/80212, на яку посилається позивач у своїй позовній заяві, була підготовлена на імя ОСОБА_2 та зареєстрована у журналі вихідної кореспонденції АТ «ОТП Банк» 07.05.2009р., направлена засобами поштового звязку на адресу позичальника 28.05.2009р.

У період між вказаними датами АТ «ОТП Банк» та позичальник досягнули домовленості про реструктуризацію заборгованості за Кредитним договором.

У результаті домовленості між сторонами кредитного договору було укладеного до нього додатковий договір №2 від 25.05.2009р. з графіком платежів.

Пунктом 2.3. даного додаткового договору №2 до кредитного договору передбачено, що після проведення реструктуризації частини боргових зобовязань, в порядку передбаченому п.2.2.1., 2.2.2. цього додаткового договору, боргові зобовязання будуть виконуватись у відповідності з умовами п.2.1.3., 2.1.3.1. цього додаткового договору.

Позичальник, усвідомлюючи взяті на себе зобовязання та досягнуті домовленості щодо реструктуризації заборгованості, здійснювала платежі по кредитному договору, зокрема, 25.05.2009р., 25.06.2009р., 27.07.2009р., 03.09.2009р. та в інші дати, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості (копія додається). Тобто, платежі здійснювала як до, так і після отримання досудової вимоги від АТ «ОТП Банк» вих.№ 22-2/80212 від 07.05.2018р.

Досудову вимогу від АТ «ОТП Банк» вих.№ 22-2/80212 від 07.05.2018р. Позичальник отримала 13.06.2009р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

В подальшому, не маючи змоги сплачувати заборгованість згідно встановленого графіку платежів, позичальник звернулась до АТ «ОТП Банк» з проханням провести наступну реструктуризацію боргу по кредиту.

У результаті нової домовленості між сторонами кредитного договору було укладеного до нього додатковий договір №3 від 25.11.2009р. з графіком платежів.

Тобто, вже після отримання (13.06.2009р.) позичальником досудової вимоги, до спливу шести місяців від дня її отримання, знову було укладено додатковий договір з графіком платежів, який передбачав строки виконання зобовязань. Позичальник надалі здійснювала платежі по кредитному договору відповідно до своїх фінансових можливостей. А останній платіж по кредитному договору було внесено 19.01.2015р. - на погашення тіла кредиту в сумі 98,97 доларів США.

Крім того, 25.03.2010р. було укладено ще один додатковий договір №5 з графіком платежів до Кредитного договору (копія додається).

Вказана досудова вимога була отримана ОСОБА_2 в червні 2009 року, а не поручителем ОСОБА_1.

Згідно з умовами договору купівлі продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаним кредитним договором та договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припинення забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Кредитним договором №МІ-М00/066/2008 від 17.06.2008 року, згідно якого ЗАТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_2 кредит в сумі 97 440 доларів США з датою остаточного повернення кредитних коштів - до 16 червня 2023 року включно.

Пунктом 4.1 договору поруки визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором.

Оскільки строк основного зобовязання не закінчився тому суд вважає, що вимоги ч.4 ст.559 ЦК України, а саме шести місячний строк предявлення вимоги до поручителя, не застосовується.

Показовою тут є постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 2-1283/11 від 21.03.2018 р.

Суд зробив висновок, що ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позов до поручителя.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора та суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не має права.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов'язань, застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки, необхідно розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Крім цього, закінчення строку, установленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлено, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Зазначену правову позицію висловлено в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року в справі № 6-53цс14, від 14 вересня 2016 року в справі № 6-1451цс16. Підстав відступити від такого правового висновку щодо застосування норми права в подібних відносинах під час розгляду справи Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Показання представника позивача про порушення прав його довірителя не знайшли підтвердження у судовому засіданні та спростовуються дослідженими доказами у судовому засіданні.

Суд вважає, що представником позивача у судовому засіданні не доведено та не наведено аргументів, які стали б підставою для припинення поруки в порядку ст.559 ЦК України. За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, до Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення в м. Хмельницькому, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про припинення договору поруки- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Стефанишин