Провадження № 22-ц/779/1012/2018
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Горейко М.Д.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення 150 000 дол. США боргу за договором позики від 02.06.2017 року та 175 000 дол. США боргу за договором позики від 27.02.2017 року за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену у складі судді Пастернак І.А. 03 жовтня 2017 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03 жовтня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Постановлено накласти арешт на:

- нежитлове приміщення магазину АДРЕСА_3 яке належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. за №457-Д;

- 44/100 частки нежитлових приміщень №№ I, IV, VІ, VІІ, ІХ, ХІХ, ХХ, ХХІ, ХХІІ, ХХІІІ по АДРЕСА_4, які належать ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності, б/н, виданого 02.10.2007 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради;

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності, б/н, виданого 26.09.2006 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради;

- підвальне приміщення по АДРЕСА_5, яке належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. за №1125;

- домоволодіння по АДРЕСА_6, яке належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності, б/н, виданого 09.12.2011 року Вовчинецькою сільською радою, в межах ціни позову 8 645 000,00 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на незаконність ухвали суду в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Апелянт вказує на те, відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК, чинної на час постановлення ухвали суду, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Судом не враховано роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" про те, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

ОСОБА_6 зазначає, що з 06.10.2016 року вона є власником квартири АДРЕСА_1, а отже ухвалою суду її безпідставно обмежено у здійсненні права власності на майно.

Просить скасувати ухвалу суду в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

За змістом п.3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147 - VІІІ від 3 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим суд застосовує норми ЦПК України від 18 березня 2004 року, які діяли на час ухвалення оскаржуваного рішення, а справу переглядає в порядку, передбаченому ЦПК України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

Представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_6 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК (чинної на час постановлення ухвали суду) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України (чинної на час постановлення ухвали суду) - позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

За змістом цих норм заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9 від 22.12.2006 р. у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що 03 жовтня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись з позовом до ОСОБА_5 про стягнення 150 000 дол. США боргу за договором позики від 02.06.2017 року та 175 000 дол. США боргу за договором позики від 27.02.2017 року.

03 жовтня 2017 року позивачі подали також заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що відповідач не повертає у добровільному порядку кошти за розписками, у відповідача є заборгованість перед банками та вона має намір покинути межі України.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, сформованої 29.09.2017 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5. Дата внесення запису та дата прийняття рішення про державну реєстрацію - 28.09.2006 року. Частка власності 1/1. Підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності б/н від 26.09.2006 року, видане виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради.(а.с.25)

Отже, постановляючи 03.10.2017 року ухвалу про забезпечення позову, суд врахував дані вищезазначеної інформаційної довідки від 29.09.2017 року про належність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5, а тому немає підстав вважати, що ухвала суду є необґрунтованою.

Посилання ОСОБА_6 у апеляційній на те, що на момент постановлення ухвали суду вона була власником спірної квартири не заслуговують на увагу, оскільки згідно поданої нею інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта (актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень), сформованої 10.07.2018 року, вказана квартира арештована на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 04.05.2018 року; власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5, дата прийняття рішення про державну реєстрацію - 28.09.2006 року.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Л.В. Ясеновенко

Судді: І.В. Бойчук

М.Д. Горейко