Номер провадження: 22-ц/785/1795/18
Номер справи місцевого суду: 522/7288/17
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

за участі секретаря Сідлецької Ю.С.

з участю: позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року (в складі судді Домусчі Л.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)
18.04.2017 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись із позовом до квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (далі-КЕВ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії і просили: визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови у застосуванні 75% пільгової знижки при здійсненні розрахунку для оплати за спожиті комунальні послуги у вигляді електроенергії та вивіз сміття з 15.08.2016 року по час звернення із позовом; визнати протиправними дії (бездіяльність) щодо відмови у здійсненні перерахунку нарахувань за спожиту електроенергію та вивіз сміття за період з серпня по грудень 2016 року та січень 2017 року з урахуванням 75% пільгової знижки та переплати, яка виникла в серпні та вересні 2016 року без урахування зазначеної пільгової знижки; визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо застосування тарифів для населення, яке мешкає в багатоквартирних будинках та розраховується по загальному методу обліку при здійсненні нарахувань позивачу за спожиту електроенергію до 31.10.2016 року; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань позивачу заборгованості за спожиту електроенергію за період з 03.06.2014 року по 31.10.2016 року із застосуванням тарифів на електроенергію, що відпускається гуртожиткам і затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 23.04.2012 року №497 та від 26.02.2015 року № 220; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахування позивачу заборгованості за спожиту електроенергію за період з 15.08.2016 року в межах норм, передбачених абз.3 пп.6 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» та з урахуванням переплати, яка виникла внаслідок невірного застосування службовими особами відповідача цін/тарифів та пільгової норми споживання»; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань позивачу заборгованості за вивезення твердих побутових відходів за період з 15.08.2016 року в межах норм, передбачених п.п.8 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» та з урахуванням переплати, яка виникла внаслідок невірного застосування службовими особами відповідача цін/тарифів та пільгової норми споживання.

Позов обґрунтовано наступним.
У серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 від 25.08.2016 року, після чого 23.09.2016 року відомості щодо позивача внесено до персоніфікованого обліку Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків та видано довідку Управлінням соціального захисту населення у Київському районі м. Одеси. 05.10.2016 року, через завідуючу гуртожитком, відповідачу подана письмова заява з копіями посвідчення та довідками з метою реалізації права на 75% пільгову знижку з квартирної плати та плати за житлово-комунальні послуги, яка передбачена учаснику бойових дій, а також з вимогою здійснити перерахунок плати за спожиті комунальні послуги з урахуванням 75% пільги з 15.08.2016 року. 27.10.2016 року, не отримавши відповіді на заяву, позивач повторно подав відповідачу заяву з проханням повідомити про результати розгляду заяви від 05.10.2016 року. 24.11.2016 року, через завідуючу гуртожитком позивачі отримали повідомлення відповідача від 08.11.2016 року про врахування пільги з 01.09.2016 року і про здійснення перерахунку з 15.08.2016 року по 31.08.2016 року в нарахуваннях за вересень 2016 року.
У подальшому, після неодноразових письмових звернень позивача до відповідача, у грудні 2016 року і січні-березні 2017 року, з`ясувалось, що відповідач врахував 75% пільгу з 01.09.2016 року і ігнорував повідомлення ПАТ «Одесаобленерго» від 30.11.206 року, який роз`яснив порядок вчинення дій із забезпечення прав мешканців в будівлях балансоутримувача щодо реалізації їх права на пільгову оплату електроенергії.
Посилаючись на те, що неправомірні дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови у перерахунку відповідно до встановлених норм т а тарифів, а також із застосуванням 75% пільгової знижки, на яку позивач має право з 15.08.2016 року, суперечать чинному законодавству у суттєво звужують право позивачів на пільги та соціальний захист, позивачі просили позов задовольнити.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов задоволено частково, суд: визнав протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови позивачам у застосуванні 75% пільгової знижки при здійсненні розрахунку для оплати за спожиті комунальні послуги у вигляді електроенергії та вивіз сміття з 15.08.2016 року в межах норм, передбачених чинним законодавством; визнав протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови позивачам у застосуванні 75% пільгової знижки при здійсненні перерахунку нарахування за спожиту електроенергію та вивіз сміття за період з серпня по грудень 2016 року та січень 2017 року з урахуванням 75% пільгової знижки та переплати, яка виникла в серпні та вересні 2016 року без урахування зазначеної пільгової знижки; визнав протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо застосування тарифів для населення, яке мешкає в багатоквартирних будинках та розраховується по загальному методу обліку при здійсненні нарахувань позивачу за спожиту електроенергію до 31.10.2016 року; зобов`язав відповідача здійснити перерахунок нарахування заборгованості позивачу за спожиту електроенергію в період з 03.06.2014 року по 31.10.2016 року із застосуванням тарифів на електроенергію, що відпускається гуртожиткам і затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 23.04.2012 року №497 та від 26.02.2015 року № 220; зобов`язав відповідача здійснити перерахунок нарахування заборгованості позивачу за спожиту електроенергію в період з 15.08.2016 року в межах норм, передбачених абз.3 пп.6 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» та з урахуванням переплати, яка виникла внаслідок невірного застосування службовими особами відповідача цін/тарифів та пільгової норми споживання»; зобов`язав відповідача здійснити перерахунок нарахування заборгованості позивачу за вивезення побутових відходів за період з 15.08.2016 року в межах норм, передбачених п.п.8 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» та з урахуванням переплати, яка виникла внаслідок невірного застосування службовими особами відповідача цін/тарифів та пільгової норми споживання. В частині вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у застосуванні 75% пільгової знижки при здійсненні розрахунку для оплати за спожиті комунальні послуги за період дій по дійсний час відмовлено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.10.2017 року представнику відповідача КЕВ відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду від 21.07.2017 року.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)
В апеляційній скарзі представник відповідача КЕВ просить заочне рішення суду від 21.07.2017 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального та процесуального права.
(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)
Апеляційна скарга представника відповідача КЕВ зазначає наступне: відповідач не прийняв участь у судовому засіданні в суді першої інстанції з тих підстав, що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що не давало суду підстав для прийняття заочного рішення; відповідач є суб`єктом владних повноважень, зокрема є державною військовою установою, що здійснює владну управлінську функцію у сфері квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, з`єднань, дислокованих на території гарнізонів, начальник КЕВ є посадовою особою, і, оскільки позивачі просять визнати неправомірними дії суб`єктів владних повноважень, спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а не цивільного; КЕВ, відповідно до Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України і Наказу Міністра оборони України від 03.07.2013 року, є державною військовою бюджетною установою, що здійснює квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, установ та військових містечок; за комунальні послуги та споживання електроенергії КЕВ сплачує на правовій основі відповідно до договору із ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», з філією «Інфоксоводоканал» ТОВ «Інфокс», з КП «Теплопостачання міста Одеси»; за користування житлом мешканці житлового фонду сплачують відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України; КЕВ є посередником між мешканцями та комунальними підприємствами, які надають послуги з утримання будинку та прибудинкової території; позивачі проживають у житловому приміщенні площею 60 м2, яке знаходиться на території військового містечка № НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 , яке знаходиться на балансі відповідача; тарифи визначені і нарахування здійснюються відповідно до вимог чинного законодавства; квартирна плата розрахована відповідно до кошторису прибутку та витрат по утриманню будівель, а оплата комунальних послуг нарахована по факту споживання за показниками лічильників у відповідності до кількості осіб-членів сім`ї та займаної площі; 03.06.2014 року між сторонами укладено договір № 272 про надання житлово-комунальних послуг, яким визначено тарифи і порядок оплати, який є підставою для виникнення прав та обов`язків між сторонами договору, є чинним і щодо якого позивач не ставив питання про внесення змін до нього; витрати з надання пільг позивачу, у даному випадку, відшкодовує Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради; відповідач не має законом визначених повноважень і відповідно не може здійснити перерахунок нарахування заборгованості позивачам за спожиті комунальні послуги, оскільки не є надавачем послуг і тому у діях відповідача відсутня протиправність, відповідача неможливо зобов`язати вчинити протиправні дії.
(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)
У відзиві на апеляційну скаргу позивачі зазначили: твердження відповідача про те, що він не отримав судову повістку у судове засіданні на 21.07.2017 року та інші судові засідання не відповідає дійсності і спростовується належними доказами щодо сповіщення, які є в матеріалах справи; визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін; суди, відповідно до ст. 15 ч.1 ЦПК України, чинної на час прийняття рішення, у порядку цивільного судочинства розглядають справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; із системного аналізу чинного законодавства вбачається, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом відносини, що виникають у суспільстві, разом з тим, спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчиненні у межах приватних цивільних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться; предметом спору зокрема є застосування 75% пільгової знижки при здійсненні розрахунків з оплати за спожиті фізичними особами комунальні послуги, а тому спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства; відмова відповідача у застосуванні пільгової знижки при розрахунках за спожиті позивачами комунальні послуги суперечить вимогам ст. 69 ЖК України, п.п.4-6 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п.9 та п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357 (далі-Правила); матеріали справи містять докази того, що позивачі є військовослужбовцями, проходять військову службу і проживають разом із 2 неповнолітніми дітьми у кімнаті №112 службового гуртожитку будівлі АДРЕСА_2 (військове містечко № НОМЕР_2 ) і отримують комунальні послуги на підставі договору №272 від 03.06.2014 року; п.4.6 договору №272 від 03.06.2014 року передбачає, що у разі зміни вартості послуг відповідач повідомляє позивача про це, а п. 5.3.7 вказаного договору визначено, що позивач має право на зменшення розміру плати за вказані житлово-комунальні послуги у разі наявності пільг, визначених чинним законодавством; 15.08.2016 року позивач ОСОБА_1 отримав статус учасника бойових дій і з цього часу перебуває на персоніфікованому обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків, як учасник бойових дій, а тому має право на застосування пільг саме з 15.08.2016 року; ксерокопія учасника бойових дій ОСОБА_1 передана повноважній особі відповідача у серпні 2016 року, однак відповідач безпідставно не застосував пільги з цього часу; відповідач необґрунтовано не застосував при формуванні розрахунків пільги позивача у рахунках за серпень та вересень 2016 року, вводив в оману, стверджуючи, що з 01.09.2016 року застосовує 75% пільгову знижку щодо усіх наданих комунальних послуг, однак пільга не була застосована до рахунків за спожиту електроенергію і вивіз побутового сміття; відповідач посилається на роз`яснення Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі-Департамент) від 10.06.2011 року та від 18.11.2016 року, однак зміст цих повідомлень не встановлено і зазначені роз`яснення суду не надані; у розумінні ст. ст. 1,2,3,5,51 Бюджетного кодексу України витрати на пільгове зниження плати за житлово-комунальні послуги, на яке згідно із законодавством України мають право військовослужбовці та члени їх сімей, до яких відносяться і позивачі, здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань на функціонування цих бюджетних установ, якою є, зокрема і відповідач КЕВ; постановою КМУ від 18.02.2016 року № 151 затверджено Порядок взаємодії Міністерства фінансів, органів Державної казначейської служби та установ, які здійснюють виплати пільг, субсидій, інших соціальних виплат, під час перерахування таких виплат (далі-Порядок) і відповідно до цього Порядку у відповідача має бути список пільговиків із зазначенням адресу їх мешкання та фактичними сумами наданих послуг, який є додатком до платіжного доручення про перерахування підприємству загальної суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням пільг; мешканці гуртожитків і позивачі розраховуються за спожиту електроенергію із балансоутримувачем цих гуртожитків, тобто відповідачем; відповідач ігнорує повідомлення Департаменту від 18.01.2017 року і при формуванні рахунків не застосовує пільгову знижку у розмірі 75% за використану електроенергію та вивіз побутового сміття; бездіяльність відповідача призвела до того, що Південний РЕМ не зміг здійснювати розрахунки персоніфіковано з кожним мешканцем гуртожитку; відповідач, як балансоутримувач будівель, електричних та інженерних мереж військового містечка по АДРЕСА_3 зловживає своїм монопольним становищем і фактично перешкоджає можливості укладення прямих договорів постачання між побутовим споживачем та підприємством-виробником комунальних послуг, а також отриманню комунальних послуг зі пільговими цінами/тарифами; суд встановив і доведено доказами у справі, що позивач виконав вимоги чинного законодавства щодо вчинення дій із реалізації права на 75% пільгову знижку по оплаті за надані комунальні послуги; доводи відповідача, що порушення права позивачів на 75% пільгову знижку за надані комунальні послуги виникли не з вини відповідача є безпідставними та необґрунтованими; згідно повідомлень та змісту апеляційної скарги відповідач протягом 03.06.2014 року до 31.10.2016 року (до встановлення позивачем індивідуального електролічильника) електроенергія позивачу надавалась за загальним розрахунковим засобом за тарифами для населення, разом з тим, відповідно до п.п.6.1,6.2 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МО України від 30.11.2011 року №737 (далі-Інструкція) і повідомлення Південного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» від 18.04.2017 року, яке постачає електроенергію до військового містечка № НОМЕР_2 , застосовуються тарифи на електроенергію, що відпускається гуртожиткам; рішення суду ухвалено на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, є законним та обґрунтованим, а тому вважають, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)
Судами першої і апеляційної інстанцій встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.
Позивачі є військовослужбовцями, проходять військову службу і проживають разом із 2 неповнолітніми дітьми у кімнаті №112 службового гуртожитку будівлі АДРЕСА_2 (військове містечко № НОМЕР_2 ) і отримують комунальні послуги на підставі договору №272 від 03.06.2014 року (а.с.22-37,41,42,44).
У серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 від 25.08.2016 року, після чого 23.09.2016 року відомості щодо позивача внесено до персоніфікованого обліку Єдиного державного автоматизованого реєстру пільговиків, про що видано довідку Управлінням соціального захисту населення у Київському районі м. Одеси (а.с.26)
05.10.2016 року, через завідуючу гуртожитком, відповідачу подано письмову заяву з копіями посвідчення та довідками з метою реалізації права на 75% пільгову знижку з квартирної плати та плати за житлово-комунальні послуги, яка передбачена учаснику бойових дій, а також з вимогою здійснити перерахунок плати за спожиті комунальні послуги з урахуванням 75% пільги з 15.08.2016 року, а 27.10.2016 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку з врахуванням пільг, на які він має право за законом (а.с.45-47).
У листопаді 2016 року відповідач повідомив позивача, що передбачені позивачам пільги враховуються під час здійснення нарахувань за спожиті комунальні послуги з 01.09.2016 року, а за період з 15.08.2016 року по 31.08.2016 року здійснено перерахунок плати за проживання і комунальні послуги в нарахуваннях за вересень 2016 року (а.с.48).
Відповідач відмовив позивачам у здійсненні перерахунку нарахування за спожиту електроенергію та вивіз сміття за період з серпня по грудень 2016 року та січень 2017 року з урахуванням 75% пільгової знижки та переплати, яка виникла в серпні та вересні 2016 року без урахування зазначеної пільгової знижки, а також відмовив у здійсненні перерахунку нарахувань заборгованості за спожиту електроенергію за період з 03.06.2014 року по 31.10.2016 року із застосуванням тарифів на електроенергію, що відпускається гуртожиткам і затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 23.04.2012 року №497 та від 26.02.2015 року № 220 (а.с.50-60,65-101).

31.10.2016 року, для обліку електроенергії, яку споживає сім`я позивача, встановлено

окремий лічильник (а.с.61-64).

Департамент в листі від 18.01.2017 року на звернення позивача повідомив, що останній має 75% пільги з 15.08.2016 року, зокрема при оплаті за спожиту електроенергії та вивіз побутового сміття (а.с.108-111).
Між сторонами виникли правовідносини із соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, які регулюються нормами ЦК України, ЖК України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про електроенергетику», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами, Порядком, Інструкцією, а також договором №272 від 03.06.2014 року, укладеним між сторонами.
(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)
Суд першої інстанції вирішуючи спір та задовольняючи позов частково, визнаючи дії відповідача неправомірними і зобов`язуючи відповідача вчинити певні дії виходив з того, що відмова відповідача усунути очевидні порушення шляхом здійснення перерахунку наданих комунальних послуг, зокрема щодо споживання електроенергії і вивозу побутових відходів відповідно до норм, тарифів і вимог чинного законодавства із застосуванням 75% пільгової знижки, на яку позивач має право з 15.08.2016 року, а також щодо застосування тарифів на електроенергію, що відпускається для гуртожитків, є неправомірною, порушує законні права та інтереси позивачів (а.с.154-163).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і звернутись до суду за захистом свого права або інтересу до суду. Способами захисту цивільних права є, у тому числі, припинення дії яка порушує, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку. Суд може захистити цивільне право або інтереси особи іншим способом, що встановлений законом або договором (ст.ст.15 ч.1, 16 ч.ч.1,2 ЦК України).
Пільги по квартирній платі та платі за комунальні послуги встановлюються законодавством (ст. 69 ЖК України).
Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК України, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, а також звільненим з військової служби особам, які стали інвалідами під час проходження військової служби, та членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, батькам та членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) в жилих будинках усіх форм власності в межах встановлених норм, передбачених законодавством. (ст. 12 ч. 1, ч.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).
Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. У разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів (ст. 32 ч. ч. 1,2,5,6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції 2016 року станом на час виникнення спірних правовідносин).
Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем і учасником бойових дій, з 15.08.2016 року має право на пільги з оплати за надані комунальні послуги у розмірі 75%, кількість пільговиків 4 особи (а.с.26).
Зважаючи на те, що позивач і члени його родини мають пільги з оплати за надані житлово-комунальні послуги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відновлення порушеного права позивачів на оплату за спожиту електроенергію і вивіз побутових відходів, починаючи з 15.08.2016 року із застосуванням 75% пільги.
Правильним є і висновок суду стосовно необґрунтованості відмови відповідачау здійсненні перерахунку нарахувань заборгованості за спожиту електроенергію за період з 03.06.2014 року по 31.10.2016 року із застосуванням тарифів на електроенергію, що відпускається гуртожиткам і затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 23.04.2012 року №497 та від 26.02.2015 року № 220.

Відповідно до п.6.2 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МО України від 30.11.2011 року №737, - оплата комунальних послуг та енергоносіїв, спожитих військовослужбовцями, які розміщені в казармах і переобладнаних будівлях, здійснюється військовою частиною за рахунок кошторису Міністерства оборони України. При цьому, військовослужбовці офіцерського складу, а також особи рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і перебувають у шлюбі, та особи, звільнені з військової служби в запас або відставку, які проживають у казармах і переобладнаних будівлях, укладають з балансоутримувачем переобладнаної будівлі (казарми) договір на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. У разі відсутності приладів обліку енергоносіїв, тепла та води у договорі відображаються норми їх споживання як для гуртожитку у цьому населеному пункті.
Оскільки судом встановлено і підтверджується доказами у справі, що в період з 03.06.2014 року по 31.10.2016 року (до часу встановлення позивачем індивідуального приладу обліку електроенергії), відповідач, під час формування рахунків для оплати за спожиту електроенергію, повинен був використовувати тарифи на електроенергію не для населення, а тарифи на електроенергію, що відпускається гуртожиткам, висновок суду про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахування заборгованості позивачу за спожиту електроенергію в період з 03.06.2014 року по 31.10.2016 року із застосуванням тарифів на електроенергію, що відпускається гуртожиткам, є правильним.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу).
Доводи представника відповідача у скарзі про те, що: відповідач не прийняв участь у судовому засіданні в суді першої інстанції з тих підстав, що суд належним чином не повідомив його про дату та час розгляду справи; відповідач є суб`єктом владних повноважень, зокрема є державною військовою установою, що здійснює владну управлінську функцію у сфері квартирно-експлуатаційного забезпечення військових частин, з`єднань, дислокованих на території гарнізонів, начальник КЕВ є посадовою особою, і, оскільки позивачі просять визнати неправомірними дії суб`єктів владних повноважень, спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а не цивільного; за комунальні послуги та споживання електроенергії КЕВ сплачує на правовій основі, відповідно до договору із ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», з філією «Інфоксоводоканал» ТОВ «Інфокс», з КП «Теплопостачання міста Одеси»; за користування житлом мешканці житлового фонду сплачують відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України; КЕВ є посередником між мешканцями та комунальними підприємствами, які надають послуги з утримання будинку та прибудинкової території; позивачі проживають у житловому приміщенні площею 60 м2, яке розташоване на території військового містечка № НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 і знаходиться на балансі відповідача; тарифи визначені і нарахування здійснюються відповідно до вимог чинного законодавства; квартирна плата розрахована відповідно до кошторису прибутку та витрат по утриманню будівель, а оплата комунальних послуг нарахована по факту споживання за показниками лічильників у відповідності до кількості осіб-членів сім`ї та займаної площі; 03.06.2014 року між сторонами укладено договір № 272 про надання житлово-комунальних послуг, яким визначено тарифи і порядок оплати, який є підставою для виникнення прав та обов`язків між сторонами договору, є чинним і щодо якого позивач не ставив питання про внесення змін до нього; витрати з надання пільг позивачу, у даному випадку, відшкодовує Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради; відповідач не має за законом визначених повноважень і відповідно не може здійснити перерахунок нарахування заборгованості позивачам за спожиті комунальні послуги, оскільки не є надавачем послуг і тому у діях відповідача відсутня протиправність, відповідача неможливо зобов`язати вчинити протиправні дії, - не заслуговують на увагу з таких підстав.
Матеріали справи містять належні і допустимі докази того, що відповідачу було відомо про наявність даного спору у суді, зокрема про це свідчить заява представника відповідача ОСОБА_3 від 21.06.2017 року про відкладення розгляду справи, призначеного на 22.06.2017 року (а.с.143,144), а також розписка про вручення уповноваженій особі відповідача (діловод ОСОБА_4 ) 23.05.2017 року судової повістки про виклик у судове засідання на 22.06.2017 року і розписка про вручення цій же особи 30.06.2017 року судової повістки про виклик у судове засідання на 21.07.2017 року (а.с.145,150).
Зазначені письмові докази належного сповіщення представника відповідача, у встановленому законом порядку, не спростовані.
Відповідно до ст. 15 ч.1 ЦПК України, у редакції, чинній на час прийняття рішення, суд, у порядку цивільного судочинства розглядають справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Виходячи із системного аналізу чинного законодавства слід дійти висновку, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом відносини, що виникають у суспільстві.
Разом з тим, спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних цивільних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.
Між сторонами виник спір не з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а пов`язані із захистом порушених прав позивачів, які виникли з цивільних та житлових відносин і предметом спору, у даній справі, є насамперед, підстави застосування 75% пільгової знижки при здійсненні розрахунків з оплати за спожиті фізичними особами комунальні послуги, у зв`язку з чим спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
У розумінні ст. ст. 1,2,3,5,51 Бюджетного кодексу України витрати на пільгове зниження плати за житлово-комунальні послуги, на яке згідно із законодавством України мають право військовослужбовці та члени їх сімей, до яких відносяться і позивачі, здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань на функціонування цих бюджетних установ, якою є, зокрема і відповідач КЕВ.
03.06.2014 року між сторонами укладено договір № 272 про надання житлово-комунальних послуг (а.с.33-35).
Пункт 4.6 договору №272 від 03.06.2014 року передбачає, що у разі зміни вартості послуг відповідач повідомляє позивача про це, а п. 5.3.7 вказаного договору визначено, що позивач має право на зменшення розміру плати за вказані житлово-комунальні
послуги у разі наявності пільг, визначених чинним законодавством (а.с.33,34).
Постановою КМУ від 18.02.2016 року № 151 затверджено Порядок взаємодії Міністерства фінансів, органів Державної казначейської служби та установ, які здійснюють виплати пільг, субсидій, інших соціальних виплат, під час перерахування таких виплат (далі-Порядок) і відповідно до цього Порядку у відповідача має бути список пільговиків із зазначенням адресу їх мешкання та фактичними сумами наданих послуг, який є додатком до платіжного доручення про перерахування підприємству загальної суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням пільг; мешканці гуртожитків і позивачі розраховуються за спожиту електроенергію із балансоутримувачем цих гуртожитків, тобто відповідачем.
Аргументи і доводи позивачів у відзиві на апеляційну скаргу враховані судом при наведені обґрунтувань, які є підставами для залишення рішення суду без змін.
(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)
Зважаючи на те, що відповідач порушив права і інтереси позивачів щодо застосування пільг і тарифів на електроенергію, за захистом яких вони звернулись до суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у цій частині.
(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)
Приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

СУДОВІ ВИТРАТИ
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних
вимог (ст. 141 ч.1 ЦПК України).
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника відповідача, останній не має права на відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м, Одеси від 21 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 23.06.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков