Постанова

Іменем України

23 січня 2018 року

м. Київ

справа № 484/2623/15-ц

провадження № 61-31св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - Первомайська гімназія Первомайської міської ради Миколаївської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4, на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у складі головуючого судді Бикової О. П. від 04 вересня 2015 року, додаткове рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у складі головуючого судді Бикової О. П. від 14 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області у складі головуючого судді Темнікової В. І., суддів: Козаченко В. І., Маляренко І. Б. від 16 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

02 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області про зобов'язання видати наказ про призначення ОСОБА_3 завідуючою навчальним кабінетом «фізики» Первомайської гімназії в 2014-2015 навчальному році та встановити доплату в розмірі 12 % ставки заробітної плати.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовувала тим, що працювала в Первомайській гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області вчителем фізики з 01 вересня 2001 року. 11 березня 2015 року була звільнена з роботи у зв'язку із виходом на пенсію. Після звільнення, 31 березня 2015 року зі змісту наданої їй відповідачем відповіді позивач вперше дізналась, що починаючи з 01 вересня 2014 року відповідач скасував їй надбавку, яка була встановлена за виконання обов'язків завідуючої кабінетом «фізики», незважаючи на те, що по день звільнення вона фактично виконувала повний обсяг роботи завідуючої кабінетом фізики.

Із урахуванням зазначеного, а також уточнених позовних вимог, ОСОБА_3 просила суд визнати що вона, вчитель фізики Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області виконувала обов'язки завідуючої навчальним кабінетом «фізики» у 2014/2015 навчальному році починаючи з 01 вересня 2014 року до звільнення на пенсію у 2015 році включно. Зобов'язати директора Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області видати наказ про призначення її завідуючим навчальним кабінетом «фізики» у 2014/2015 навчальному році та встановити їй - завідуючому навчальним кабінетом «фізики» доплату на рівні 2013/2014 навчального року у розмірі 12 % ставки заробітної плати.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Додатковим рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 вересня 2015 року доповнено рішення Первомайського міськрайонного суду від 04 вересня 2015 року та відмовлено в задоволенні позовних вимог, щодо встановлення факту виконання обов'язків ОСОБА_3 завідуючою кабінетом фізики Первомайської гімназії в 2014/2015 навчальному році, починаючи з 01 вересня 2014 року до звільнення на пенсію.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України, оскільки позивач фактично не погоджується з рішенням відповідача про невиплату їй заробітної плати за виконану нею роботу в 2014/2015 навчальному році. Крім того, позивач просила видати наказ про призначення її завідуючою кабінетом фізики у 2014/2015 навчальному році та встановити їй доплату за цю роботу, однак дані вимоги до задоволення не підлягають, так як наказ може бути виданий щодо працюючого працівника, а не звільненого.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16 листопада 2015 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 14 вересня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення факту виконання нею обов'язків завідуючого кабінетом фізики Первомайської гімназії в 2014/2015 навчальному році, починаючи з 01 вересня 2014 року до звільнення на пенсію скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строку звернення до суду. В іншій частині рішення та додаткове рішення залишено без змін.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в нескасованій частині, апеляційний суд виходив із того, що позивач не є працівником Первомайської гімназії і не була ним на час звернення до суду, оскільки звільнилася у зв'язку із виходом на пенсію, а тому виконати наказ про призначення на посаду, чи про покладання на працівника обов'язків по виконанню будь-якої роботи після звільнення його з роботи є неможливим. Встановлення конкретного розміру доплат за рішенням суду також не передбачено діючим законодавством, оскільки конкретний розмір доплат згідно п. 41 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15 квітня 1993 року № 102, встановлюється керівником навчального закладу за погодженням з профспілковим комітетом.

Частково скасовуючи рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 14 вересня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення факту виконання нею обов'язків завідуючого кабінетом фізики Первомайської гімназії в 2014/2015 навчальному році, починаючи з 01 вересня 2014 року до звільнення на пенсію 11 березня 2015 року, апеляційний суд виходив із того, що ці вимоги не підлягають до задоволення з інших правових підстав, а саме, з підстав пропуску тримісячного строку звернення до суду передбачений частиною першою статті 233 КЗпП України, оскільки позивач звернулася до суду 02 липня 2015 року. Клопотання про поновлення строків позивачем не заявлялось.

07 грудня 2015 року ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_4, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2015 року, додаткове рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 листопада 2015 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зокрема, заявник посилається на те, що строк звернення до суду нею не було порушено, оскільки її вимоги стосуються заробітної плати. Крім того, позивач про порушення своїх прав дізналася лише 31 березня 2015 року, коли отримала відповідь на її звернення від відповідача та звернулася до суду в межах тримісячного строку. Порушення своїх трудових прав, позивач мотивує припиненням виплати надбавки до заробітної плати за фактично виконувану роботу завідувача кабінету фізики по день звільнення у зв'язку із виходом на пенсію.

19 січня 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2016 року справу за позовом ОСОБА_3 до Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області про зобов'язання видати наказ про призначення ОСОБА_3 завідуючою навчальним кабінетом фізики Первомайської гімназії в 2014-2015 навчальному році та встановити доплату в розмірі 12 % ставки заробітної плати, призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 частини першої Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 грудня 2017 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 працювала у Первомайській гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області вчителем фізики з 01 вересня 2001 року. 11 березня 2015 року була звільнена з роботи у зв'язку з виходом на пенсію.

Згідно з наказами по Первомайській гімназії від 06 вересня 2011 року, 31 серпня 2012 року, 30 серпня 2013 року ОСОБА_3 була призначена завідуючим кабінетом фізики і їй була встановлена доплата в розмірі 10 відсотків посадового окладу у 2011/2012 навчальному році та у 2012/2013 навчальному році, а в 2013/2014 навчальному році - у розмірі 12% (а.с. 84-89).

Доплата проводилася на підставі Закону України «Про загальну середню освіту», Інструкції «Про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти», затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15 квітня 1993 року № 102, Положення про навчальні кабінети загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 20 липня 2004 року № 601.

28 серпня 2014 року в Первомайській гімназії відбулося засідання зборів трудового колективу, на якому педагогам було доведено до відома, що у фонді оплати праці управління освіти недостатньо коштів для виплати заробітної плати працівникам освіти і у зв'язку з цим доплата за завідування кабінетами педагогам в 2014/2015 навчальному році здійснюватися не буде. На зборах були присутні всі педагоги, в тому числі і позивач, про що свідчить відсутність її прізвища серед осіб, які були відсутні на зборах згідно тексту витягу з протоколу засідання зборів трудового колективу Первомайської гімназії № 3 від 28 серпня 2014 року (а.с. 137).

Наказом директора Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області від 29 серпня 2014 року № 44-к/тр, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про економію державних коштів та недопущення витрат бюджету» від 01 березня 2014 року; наказу Департаменту освіти науки та молоді Миколаївської облдержадміністрації «Про заходи щодо наповнення місцевих бюджетів Миколаївської області та економного використання бюджетних коштів у 2014 році» від 02 квітня 2014 року № 226; наказу управління освіти Первомайської міської ради про затвердження заходів щодо наповнення міського бюджету управління освіти та економного використання бюджетних коштів у 2014 році від 25 березня 2014 року та вказаного вище засідання зборів трудового колективу Первомайської гімназії, вирішено: «Не здійснювати педагогічним працівникам Первомайської гімназії оплату за навчальні кабінети у 2014-2015 навчальному році» (а.с. 136).

Відповідно до розрахункових листів доплата ОСОБА_3 за завідування кабінетом здійснювалася по серпень 2014 року, з вересня 2014 року доплата не нараховувалася (а.с. 134-135).

У вересні 2014 року після затвердження начальником управління освіти тарифікаційного списку педагогів Первомайської гімназії на 2014/2015 навчальний рік, ОСОБА_3 була ознайомлена із даним списком, в якому доплата за завідування кабінетом відсутня (а.с. 153).

Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до районного суду, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів.

Частиною першою цієї статті передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, встановлені статтями 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання директора Первомайської гімназії Первомайської міської ради Миколаївської області видати наказ про призначення ОСОБА_3 завідуючим навчальним кабінетом фізики Первомайської гімназії у 2014/2015 навчальному році та встановлення доплати завідуючому кабінетом фізики на рівні 2013/2014 навчального року у розмірі 12% ставки заробітної плати, суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився й апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що призначення працівника на посаду, яку він займав до звільнення, у зв'язку із виходом на пенсію, чи покладення на працівника обов'язків по виконанню будь-якої роботи після звільнення його з роботи не вбачається за можливе. Крім того, правомірність звільнення ОСОБА_3 із займаної посади, у зв'язку із виходом на пенсію, останньою не оскаржувалася.

Скасовуючи рішення та додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо встановлення факту виконання ОСОБА_3 обов'язків завідуючого кабінетом фізики Первомайської гімназії в 2014/2015 навчальному році, починаючи з 01 вересня 2014 року до дня звільнення із займаної посади, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску тримісячного строку звернення до суду, оскільки ОСОБА_3 звільнилася з 11 березня 2015 року, а до суду звернулася 02 липня 2015 року. Клопотання про поновлення пропущеного строку заявником не заявлялося. Про відсутність надбавки за виконання обов'язків завідуючого кабінетом «фізики» Первомайської гімназії в 2014/2015 навчальному році, вона була обізнана ще у вересні 2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в нескасованій частині, а також, з висновками апеляційного суду. Зокрема, апеляційний суд правильно застосував до спірних правовідносин положення статті 233 КЗпП України, оскільки позивач була обізнана про невстановлення їй надбавки за виконання обов'язків завідуючого кабінетом фізики Первомайської гімназії в 2014/2015 навчальному році, що підтверджується матеріалами справи та неспростовано позивачем. Доводи позивача про те, що вона дізналася про порушення свого права з моменту отримання відповіді від роботодавця 31 березня 2015 року, спростовуються наявними у справі доказами.

Посилання ОСОБА_3 на те, що нею не пропущено визначений частиною другою статті 233 КЗпП України строк звернення до суду, оскільки її вимоги стосуються заробітної плати, є безпідставними, так як, і при звернені до суду, і після уточнення позовних вимог позивачем питання про її стягнення не ставилося.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, в особі представника - ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 вересня 2015 року, додаткове рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 вересня 2015 року в нескасованій частині при апеляційному перегляді та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді О. В. Білоконь
Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта
Ю. В. Черняк