Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Чальцевої Т.В.,

при секретарі Сєрих І.С.

за участю представника Управління

виконавчої дирекції Фонду соціального

страхування України у Донецькій області Кучмакра М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

До Волноваського районного суду надійшла заява ОСОБА_2, заінтересована особа - Волноваське відділення управлння ВД Фонду соціального страхування України у Донецькій області про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування на утриманні. Дана заява мотивована тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером та інвалідом 2 групи за загальним захворюванням. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син заявниці - ОСОБА_3. Смерть сина настала внаслідок нещасного випадку на виробництві 28.04.2017р. Заявниця отримувала мінімальну пенсію, як інвалід 2 групи. Інших доходів, окрім пенсії, заявниця не мала та перебувала на утриманні свого сина, разом з яким мешкала, оскільки її пенсії не вистачало на лікування та заробітня плати сина була її основним джерелом існування. Заявниця зазначає, що факт її перебування на утриманні сина підтверджується Постановою № 0542/4428/4428/1 від 06.10.2017р., згідно якої саме заявниці призначена сума щомісячної страхової виплати як особі, яка має на неї право. Однак, отримувати зазначені страхові виплати заявниця не має можливості, оскільки вони з сином були зареєстровані за різними адресам, хоча мешкали разом, син підтримував її, турбувався про неї, допомагав у всьому. Саме вона ховала сина та понесла усі витрати на поховання. Заявниця зазначила, що встановлення факту перебування на утриманні сина, необхідний їй для набуття права на отримання щомісячних страхових виплат як особі, яка має на неї право у разі смерті потерпілого. У зв'язку з вищевикладеним, просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 з сином - ОСОБА_5 та факт перебування ОСОБА_4 на утриманні її сина ОСОБА_3.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 03.01. 2018р., було замінено неналежного відповідача - Волноваське відділення управління ВД Фонду соціального страхування України у Донецькій області на належного відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області .

У судове засідання заявниця не з'явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягала .

Представник заявниці у судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з урахуванням викладених у заяві доводів.

Представник зацікавленої особи у судовому засіданні із заявою погодились, надали пояснення, аналогічні викладеним у письмових поясненнях , вирішити справу просили на розсуд суду з урахуванням вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення свідків, суд встановив наступне.

Згідно з паспортом громадянина України НОМЕР_2, виданим Докучаєвським МВ УМВС України в Донецькій області 02.11.2001 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 19.06.2015 ( а.с. 7), що також підтверджується довідкою від 18.12.2014р. про взяття на облік особи, що переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 1 (а.с.6), згідно якої ОСОБА_2 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Згідно довідки від 09.06.2016р. про взяття на облік особи, що переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 1438 040107( а.с.8), ОСОБА_3 фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2

З свідоцтва про народження ОСОБА_3 , НОМЕР_3, вбачається, що ОСОБА_2 є його мати ( а.с. 5)

Згідно довідки МСЕК серії ДОН- 05 №077427 від 12.11.2007р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, було встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково ( а.с. 5).

З свідоцтва про смерть НОМЕР_4, виданого виконавчим комітетом Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області, 10.05.2017р., вбачається, що ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 9 (а.с.7)

Згідно постанови Волноваського районного управління ВД Фонду соціального страхування України у Донецькій області № 0542/4428/4428/1 від 06.10.2017р., ОСОБА_2 призначена сума щомісячної страхової виплати особі, яка має на неї право в разі смерті потерпілого у сумі 941, 91 грн. ( а.с. 4)

З письмових пояснень свідка ОСОБА_7, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що вона мешкала по сусідству з заявницею ОСОБА_2 ОСОБА_2 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 з 2014р. разом з сином - ОСОБА_3. Син працював на Новотроїцькому рудоуправлінні. Вони разом мешкали, вели спільне господарство, син працював, а мати постійно була вдома. ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 Ховала його мати - ОСОБА_8 ( а.с. 15)

З письмових пояснень свідка ОСОБА_9, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що вона мешкала по сусідству з заявницею ОСОБА_2 ОСОБА_2 мешкала за адресою: АДРЕСА_3 з 2014р. разом з сином - ОСОБА_5. Син працював на Новотроїцькому рудоуправлінні. Вони разом мешкали, вели спільне господарство, син працював, а мати постійно була вдома. ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 Ховала його мати - ОСОБА_8 ( а.с.16)

Відповідно до довідки, виданої Новотроїцькою селищною радою Волноваського району Донецької області, № 662 від 27.12.2017р., на день смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, він фактично проживав за адресою: АДРЕСА_3 . за вказаною адресою на момент смерті разом із померлим проживала його мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с. 21).

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкали разом за однією адресою .

Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до вимог діючого законодавства, може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім'ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов'язок щодо утримання цього члена сім'ї. Основне значення допомоги слід з'ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Дана позиція цілком підкріплюється п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ч.1 ст.37 Закону України « Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно з ч.2 ст.3 СК України, - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 38 Закону України « Про пенсійне забезпечення» встановлено, що члени сім'ї померлого вважаються такими , що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування.

Згідно зі ст.. 41 Закону України « Про загальнообов'язкове державне

соціальне страхування», у разі смерті потерпілого, право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Частина 2 ст. 41 вказаного Закону зазначає, що такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють;

3) особи з інвалідністю - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Крім того, зі змісту ч.3 ст.41 Закону , вбачається наступне : «Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку».

Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_2 та її сина - ОСОБА_3 та перебування ОСОБА_2 на утриманні сина - ОСОБА_3 , тому повністю задовольняє вимоги заявниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81, 89, 209, 229, 258-259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки селища Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, РНОКПП - НОМЕР_1, та її сина - ОСОБА_3 та факт перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки селища Новотроїцьке Волноваського району Донецької області, РНОКПП - НОМЕР_1, на утриманні ОСОБА_3, 1984 р.н. по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Чальцева