Справа № 404/912/18
Номер провадження 4-с/404/32/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Бершадської О.В.,

за участі секретаря Муравйової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою, якою просить : визнати протиправною бездіяльність Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області щодо не зняття арешту та зобовязати Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області зняти арешт накладений на належну на праві власності йому та членам його сім»ї квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, накладеного постановою б/н від 21.10.2003 року ДВС Кіровського району, виконавець Возіян вх.1727 ( а.с. 30-31).

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що він є співвласником зазначеної квартири , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 05.03.2007 року, виданого Кіровоградською міською радою . Також іншими співвласниками є треті особи. В січні 2018 року звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини після смерті матері , проте його також було повідомлено , що на квартиру в якій він проживає та є власником накладено арешт. Жодних боргів він та його сім»я не має . Вважає, що у порушення ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» , при закінченні виконавчого провадження арешт, накладений на належне йому майно, знятий не був, що і змусило його звернутися в суд в порядку , передбаченому розділом VII ЦПК.

В судове засідання боржник надав заяву про розгляд скарги у його відсутноті, вимоги підтримав , просив задовольнити. Заінтересовані особи також подали заяви та просили скасувати арешт .

Представник Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з»явився, повідомлявся належно .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення вимог скарги , з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому , суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Судом встановлено, що арешт на майно , що належить ОСОБА_1, зокрема квартиру №112, по вулиці Попова Космонавта, 13, корпус 1 в м. Кіровограді, накладено державним виконавцем Возіян Л.І. ВДВС Кіровського районного управління юстиції 21.10.2003 року , б/н, при примусовому виконанні ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.08.2003 року .

Вказану постанову направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника .

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №110435521 від 12.01.2018 року постановою виконавця ДВС Кіровського району , Возіян, б/н від 21.10.2003 року, вх.1727 , накладено арешт на квартиру №112 в будинку №13, корпус 1, по вулиці Попова Космонавта в м. Кіровограді, яка належать ОСОБА_1 /а.с.9/.

Згідно відповіді за № 4494/13.23-33 від 07.02..2018 року заступника начальника Фортечного відділу ДВС міста Кропивницький на запит скаржника повідомлено, що на виконанні у відділі відсутні будь-які виконавчі провадження стосовно стягнення з ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1. Більш детальну інформацію Фортечний ВДВС не має змоги надати, оскільки книги обліку виконавчих проваджень знищено ( а.с.8).

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 60 Закону.

Згідно із ст. 60 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частини третя та четверта ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють випадки зняття арешту з майна боржника за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби або за постановою державного виконавця.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст. 60 Закону до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст. ст. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» і роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» (з наступними змінами) особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку, розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Оскільки, за змістом поданої заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) майном, на яке накладено арешт і таке право заявника ніким не оспорюється, то заява боржника про скасування арешту повинна розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» зазначено, що державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно ст. 7 цього ж Закону працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, зокрема проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Виходячи зі змісту наведеної норми Закону, при прийнятті рішення про застосування щодо боржника санкцій, передбачених ч. 1 ст. 89 цього Закону, державний виконавець повинен встановити, що судове рішення не виконано, а також те, що рішення суду не виконано без поважних причин.

Зазначені правові норми збігаються з приписами пункту 8.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5.

Суд вважає, що дані обставини призвели до порушення прав та законних інтересів скаржника.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для визнання неправомірними дій Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області та скасування арешту нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Олександрович- задовольнити.

Визнати неправомірними дії Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області щодо не зняття арешту, належного на праві спільно часткової власності ОСОБА_1 квартири №112, в будинку №13, корпус 1, по вулиці Попова Космонавта в м. Кіровограді.

Зобовязати Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області скасувати арешт накладений на належну на праві спільно часткової власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, накладеного постановою б/н від 21.10.2003 року ДВС Кіровського району, виконавець Возіян , вх.1727 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Повне судове рішення складено 18 .05.2018 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська