КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1424/17
Провадження №2/319/27/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Валігурського Г.Ю.,

при секретарі Костенко А.В.,

за відсутності осіб, які беруть участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 06 листопада 2017 року звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Також просить допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29.08.2013 року рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірваний. Сторони мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3 Відповідач зобов'язаний утримувати дочку до повноліття, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В судове засідання позивач не прибула, подала клопотання від 17.11.2017 року, яким просить суд розглянути справу за її відсутності, у зв'язку з її віддаленим місцем проживання, та незручністю приїздити до суду, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не прибув, до суду також подав клопотання від 09.01.2108 року, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами 18.09.2010 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 18.09.2010 р.

Згідно рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 29 серпня 2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 24.02.2011 року.

Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується, довідкою виконкому Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області від 02.10.2017 р. №1067.

Відповідно до ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати сина до досягнення ним повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечити їм рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 4 вказаної норми встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття. При цьому, розмір аліментів, про стягнення яких просить суд позивачка, зважаючи на наведені вище норми чинного на час розгляду справи законодавства, суд вважає розумним та обґрунтованим. Також судом приймається до уваги, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Аліменти на утримання дитини мають бути стягнуті з відповідача від дня пред'явлення позову.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - у розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення донькою повноліття, почавши стягнення з 06.11.2017 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу за один місяць має бути допущено до негайного виконання.

Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст.ст. 84, 80-183, 191 СК України, ст.ст. 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - у розмірі 1000 (однієї тисячі) грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, почавши стягнення з 06 листопада 2017 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 26255795; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) - 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_2.

Суддя Г.Ю. Валігурський