№2п/263/2/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Диміч Т.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 23 грудня 2016 року у цивільній справі № 263/11967/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору № 50011765 від 14.02.2014 року,

ВСТАНОВИВ :

23 грудня 2016 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору № 50011765 від 14.02.2014 року. Задоволено вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: 87512, АДРЕСА_1, на користь ТОВ «Порше Мобіліті» (місцезнаходження: 02152, місто Київ, проспект Павла Тичини, 1В, офіс «В», ідентифікаційний код 36422974, п/р 6000, філія «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_3», м. Київ, МФО 300379) основну суму заборгованості за Кредитним договором № 50011765 від 14 лютого 2014 у розмірі 1336743,11 гривень, заборгованість за Додатковим кредитом у розмірі 175265,45 гривень, збитки у розмірі 4200,00 гривень, інфляційні втрати у розмірі 120439,63 гривень, а всього стягнути 1636648 (один мільйон шістсот тридцять шість тисяч шістсот сорок вісім) гривень 19 копійок та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрат на правову допомогу в розмірі 3500,00 гривень та витрат на сплату судового збору в розмірі 24549,73 гривень, а всього - 28049 (двадцять вісім тисяч сорок девять) гривень 73 копійки.

Від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про скасування заочного рішення, оскільки рішення було винесено без участі відповідача, він не мав змоги бути присутнім у судовому засіданні, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не отримував судові повістки та позовну заяву з додатками. Просив поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки про його існування останній дізнався лише 22 вересня 2017 року після отримання витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №53179721 від 17.08.2017 року, згідно з яким на майно відповідача було накладено арешт відповідно до постанови про арешт майна у виконавчому провадженні № 54522862 від 17.08.2017 року на підставі виконавчого листа № 263/2773/2016, виданого Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області. Вказує, що заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23.12.2016 року підлягає скасуванню за наступних обставин.

16 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис №1010 про звернення стягнення на користь ТОВ «Порше Мобіліті» предмета застави, зокрема, транспортного засобу марки AUDI, модель Q7, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, колір білий, державний номер НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1 Як вбачається з тексту виконавчого напису, за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу, нотаріус пропонує задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» за період з 14 лютого 2014 року по 05 жовтня 2015 року у розмірі: 396 087,85 гривень несплачені чергові платежі; 36 358,14 гривень - штрафні санкції за вимоги щодо сплати; 923 045,85 гривень сума кредиту до повернення; 90 509,93 гривень штраф у розмірі 20% від суми кредиту, що разом становить 1 446 001,77 гривень. При цьому, позивачем під час розгляду судової справи в даному судовому процесі не було повідомлено суд про наявність виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. З огляду на викладене, вважає, що в даному випадку відсутні належні правові підстави для стягнення з відповідача заявленої позивачем заборгованості за кредитним договором, оскільки відповідачем виконано свій обовязок по сплаті заборгованості за кредитним договором, яка була визначена безпосередньо з урахуванням умов укладеного між сторонами договору у виконавчому написі нотаріуса від 16 травня 2016 року за реєстровим номером 1010.

Крім того, матеріали справи не містять жодного документу на підтвердження факту наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором. Позивачем не надано суду ані детального розрахунку заборгованості від дати до дати згідно графіку погашення кредитної заборгованості по тілу кредиту (поточному та простроченому), відсоткам за користування кредитом (поточним та простроченим), ані доказів видачі кредиту в сумі, вказаній в позовній заяві по основному кредиту та додатковому кредиту, ані доказів наявності у позичальника взагалі будь-якої заборгованості за кредитним договором.

Також зазначає, що нарахування боргу по тілу кредиту за курсом гривні до долару США на дату проведення розрахунку є незаконним, здійснений без дотримання положень п.1.3.1 загальних умов кредитування до кредитного договору, оскільки, відповідно до вказаних положень, залишок боргу по тілу кредиту повинен бути розрахований саме за курсом станом на дату, що передує дню укладення кредитного договору, а курсова різниця по заборгованості зараховується як коригування сум відсотків за користування кредитними коштами.

Окрім вказаного, вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, так як норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначене договором у гривні, а між сторонами було укладено кредитний договір з привязкою платежів до іноземної валюти.

Від представника позивача у справі ОСОБА_5 на адресу суд надійшли письмові заперечення, у яких останній просить суд заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, при цьому зазначає, що твердження про те, що відповідачем виконано свій обовязок по сплаті заборгованості за кредитним договором не відповідає дійсності. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору по сплаті щомісячних платежів, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу для вчинення виконавчого напису, щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення наявної заборгованості відповідача. 16.05.2016 року приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис №1010. Проте, на момент підготовки своїх заперечень, відповідач так і не погасив заборгованість, визначену у виконавчому написі. Крім того, твердження про недоведеність заборгованості за кредитним договором є помилковим та не відповідає матеріалам справи, позивачем було подано всі необхідні детальні та обґрунтовані розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором з посиланням на відповідні положення договору та норми чинного законодавства України. Вказані суми розраховувалися шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу і виставлялися відповідачеві в гривнях як це і передбачено умовами договору. Також, відповідач помилково трактує умови договору, оскільки до розрахунку не повернутого тіла кредиту застосовується офіційний курс, що передував написанню позовної заяви. Щодо твердження відповідача про незаконність стягнення штрафу та пені, позивач зазначає, що ним не було заявлено в позовній заяві вимог щодо до стягнення штрафів та пені. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення втрат від інфляційних процесів, оскільки позивач виставляв рахунки на сплату кредиту та додаткового кредиту кожного місяця у гривнях, а не в іноземній валюті, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином позивач зазначає, що обставини викладені в заяві не мають істотного значення як для скасування заочного рішення, так і для можливості перегляду справи в загальному порядку.

Згідно з ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом було задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції 04.01.2018р., про що сторони були належним чином повідомлені, однак, згідно з довідкою секретаря судового засідання проведення відеоконференції не відбулося з технічних причин.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо даних для вирішення питання про перегляд заочного рішення, сторони мали можливість та скористалися нею на подачу письмових заяв та заперечень, розгляд заяви проведено у відсутність сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Як встановлено судом на момент ухвалення заочного рішення відповідач не зявився в судове засідання оскільки не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Крім того, суд враховує, що обставини, на які посилається заявник, можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати заочне рішення від 23 грудня 2016 року у цивільній справі № 263/11967/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до Кредитного договору № 50011765 від 14.02.2014 року.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області на 12.02.2018 року на 15.00 год.

Визначити відповідачу пятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобовязаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої пятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої пятої ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Томілін