09.07.2018 Єдиний унікальний номер 205/2275/18
Провадження № 2/205/1820/2018
9 липня 2018 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» 29 березня 2018 року поштою було направлено до суду позов до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, який надійшов до суду 5 квітня 2018 року.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог п. 1 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 4 травня 2018 року позивачем поштою було направлено до суду виправлений позов, який надійшов до суду 8 травня 2018 року.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року позовну заяву було прийнято до провадження суду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 липня 2018 року було постановлено справу розглядати у заочному порядку.
Позивач у своєму позові посилався на те, що 7 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання в користування індивідуального банківського сейфу № IS/F/03-2-0369. Разом з тим, відповідач порушує взяті на себе зобов'язання та несвоєчасно сплачує кошти за надані послуги, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 6 840 гривень. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у сумі 6 840 гривень, а також судові витрати у розмірі 1 762 гривень. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з'явився. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 7 листопада 2014 року між ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання у користування індивідуального банківського сейфу № IS/F/03-2-0369. Відповідно до договору банк надає, а клієнт приймає у тимчасове платне користування індивідуальний банківський сейф з внутрішнім футляром № 846 розміром 190 х 285 мм (а.с. 4-6). Строк користування сейфом сторони встановили з 7 листопада 2014 року до 6 листопада 2015 року. Згідно тарифів на послуги з надання в оренду індивідуальних сейфів АТ «Укрбудінвестбанк» фізичним і юридичним особам, затверджених протоколом № 206 засідання тарифного комітету АТ «Укрбудінвестбанк» від 17 листопада 2014 року, вартість однієї доби користування сейфом розміром 190х285х490 становить 15 гривень та з наданням відповідачу індивідуальної картки та двох ключів від вказаного сейфу, відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, а саме після закінчення вказаного строку користування вказаним сейфом не повернув позивачу індивідуальну картку та ключі від вказаного сейфу, не здавши його позивачу, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 6 840 гривень (а.с. 15-18).
П 2.2.11 договору встановлено обов'язок клієнта за першою вимогою банку, направленою рекомендованим листом, оплатити у строк, зазначений у цій вимозі, вартість понадстрокового зберігання цінностей згідно чинних тарифів банку, встановлених за користування індивідуальними сейфами, за 1 (одну) добу за кожен день понадстрокового зберігання.
З 7 листопада 2015 року відповідно до п. 2.2.11 договору банк почав нараховувати клієнту заборгованість відповідно до діючих тарифів банку.
За період з 7 листопада 2015 року по 27 вересня 2016 року сума боргу складає 4 890 гривень з урахуванням 15 гривень за 1 (одну) добу за кожен день понадстрокового зберігання цінностей відповідно до тарифів банку, затвердженим протоколом засідання Тарифного комітету № 206 від 17 листопада 2014 року (а.с. 15-18).
Відповідно до тарифів банку, затвердженим протоколом засідання Тарифного комітету № 365 від 22 вересня 2016 року за період з 28 вересня 2016 року по 1 грудня 2016 року штраф складає 1 950 гривень з урахуванням 30 гривень за 1 (одну) добу за кожен день понадстрокового зберігання цінностей (а.с. 19-24).
Відповідно до положень ст. 526, ч.1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк.
Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за договором про надання у користування індивідуального банківського сейфу № IS/F/03-2-0369 заборгованість у загальному розмірі 6 840 гривень, яка складається з заборгованості за користування банківським сейфом у розмірі 4 890 гривень та штрафу у розмірі 1 950 гривень.
Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір.
На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
З урахуванням того, що позовні вимоги судом задоволено у повному обсязі, суд також стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 гривень (а.с. 1) та витрати на користування послугами поштового зв'язку у розмірі 24 гривень (а.с. 51), інші поштові витрати, які позивач просить стягнути з відповідача, належними доказами не підтверджені.
Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк», складає 8 626 гривень (6 840 гривень. + 1 762 гривні + 24 гривні = 8 626 гривень).
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, ч.1 ст. 530, ч. 1 ст. 901 ЦК України, ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Суддя: О.С. Приходченко