РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» серпня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої:судді Пікули Н.В.

за участю секретаря: Мазій І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу у справах дітей Володимир-Волинської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_3 в її інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4, за участю третьої особи відділу у справах дітей Володимир-Волинської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В позовній заяві посилається на ту обставину, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку, зареєстрованого в реєстрі № 2-1552 від 27.09.1999 року, виданого Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2. та ОСОБА_1. є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1.

22.08.2013 року, на прохання відповідача, співвласники дали дозвіл на тимчасову реєстрацію в даному будинку без фактичного проживання відповідача ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На неодноразові вимоги відповідач разом з неповнолітнім сином з реєстраційного обліку не знялась, в зазначеному будинку не проживають, жодних витрат по його утриманню не несуть, комунальні послуги не сплачують.

Реєстрація відповідача та її неповнолітнього сина в будинку перешкоджає здійсненню права власності, користування та розпорядження належним їй майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги, які із-за відсутності, відповідачем не надаються.

Просить визнати відповідача ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, житловим будинком АДРЕСА_1.

Ухвалою судді від 20.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 08.08.2018 року.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилась, подала суду заяву згідно якої позов визнала повністю, просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з'явилась, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечила щодо задоволення позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з'явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує його права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття.

У відповідності до ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сім'ї протягом шести місяців.

Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з договору купівлі-продажу будинку, посвідченого Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою 27.09.1999 року та зареєстрованого в реєстрі № 2-1552 від 27.09.1999 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 являються співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 вбачається, що позивачка 02.08.1998 року змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 в зв'язку з укладенням шлюбу.

Згідно будинкової книги в спірному будинку також зареєстрована відповідач з неповнолітнім сином ОСОБА_4

З довідки Устилузької міської ради від 17.07.2018 року № 553 вбачається, що ОСОБА_7 та її син ОСОБА_4, які зареєстровані в АДРЕСА_1 з 22.08.2013 року за місцем реєстрації не проживають.

Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

А згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як стверджується матеріалами справи відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні.

Оскільки відповідач разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в зазначеному будинку не проживають понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ними житла, ніяких обов'язків щодо утримання будинку не несуть, вони втратили право користування жилою площею в даному буиднку та, в порядку ст. 405 ч. 2 ЦК України, підлягають до визнання їх такими, що втратили право користування житлом в судовому порядку.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову внаслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов, визнавши відповідача ОСОБА_4 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування спірним будинком.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідачі підлягають зняттю з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, на підставі ст. ст. 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 71,167, ЖК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула