Дата документу 08.08.2018
Справа № 334/8574/15-ц
Провадження № 6/334/137/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.

при секретарі Алєйнікової О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали подання головного державного виконавця Василівського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Супруна Василя Віталійовича про затвердження мирової угоди, укладеною між сторонами, або заяви про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Василівського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про затвердження мирової угоди, укладеною між сторонами, або заяви про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення, вказавши в поданні наступне.

На примусовому виконанні у Васильвському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 51690549 з примусового виконання виконавчого листа №334/8574/15-ц виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 14.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 21 вересня 2015 року і до повноліття дитини.

19.07.2016 року державним виконавцем за заявою ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за зазначеним виконавчим листом. Копію постанови було надіслано сторонам виконавчого провадження за вихідним номером 16840.

19.04.2018 року на адресу Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_2 про визнання мирової угоди та припинення виконавчого провадження по виконавчому листу №334/8574/15-ц від 14.06.2016 року.

Посилаючись на заяву про затвердження мирової угоди, державний виконавець просить задовольнити дану заяву, про що постановити відповідну ухвалу.

Державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, в поданні просить розглядати справу за його відсутності.

Стягувач та боржник у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом надіслання повістки на адресу їх реєстрації, клопотання про відкладення судового засідання не надходило.

Розглянувши подання державного виконавця, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що подання про затвердження мирової угоди, укладеною між сторонами, або заяви про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб; сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Частиною 1 статті 434 ЦПК України встановлено, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 51690549 з примусового виконання виконавчого листа №334/8574/15-ц виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 14.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 21 вересня 2015 року і до повноліття дитини.

19.07.2016 року державним виконавцем за заявою ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за зазначеним виконавчим листом. Копію постанови було надіслано сторонам виконавчого провадження за вихідним номером 16840.

Згідно з заявою про визнання мирової угоди та припинення виконавчого провадження за виконавчим листом №334/8574/15-ц від 14.06.2018 року, яка надійшла на адресу Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 вказує на те, що на основі взаємних уступів, вона та ОСОБА_1 досягнули мирової угоди по вищезгаданій справі, у звязку з чим вважають за необхідним припинити провадження за виконавчим листом.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 07.05.2018 року, розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.04.2018 року становить 14471,82 грн. Датою останнього платежу в рахунок сплати аліментів є 02.04.2018 року.

Частина 4 статті 207 ЦПК України вказує, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

Заявник не надав суду відповідного документа, де були б зазначені умови, за якими сторони дійшли до мирової угоди. Крім того, судом не встановлено яким чином враховуються інтереси дитини, тому що немає відомостей щодо участі батьків в утриманні доньки до досягненню нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Звернення державного виконавця до суду з поданням про затвердження мирової угоди, укладеною між сторонами, або заяви про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення повинно застосовуватися до боржника коли державним виконавцем встановлені умови мирової угоди, оскільки це може вести до порушення прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, або однієї із сторони мирової угоди, яку представляє її законний представник.

Згідно з ч. 3 ст. 434 ЦПК України суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи з того, що суд зобов'язаний перевірити всі доводи сторін, враховуючи, що затвердження мирової угоди впливає на права та інтереси неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до висновку, що у затвердженні мирової угоди слід відмовити.

Таким чином, для затвердження мирової угоди від 19.04.2018 року та закриття виконавчого провадження відсутні законні підстави.

Керуючись ст. 207, 434 ЦПК України, ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

У задоволені подання головного державного виконавця Василівського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Супруна Василя Віталійовича про затвердження мирової угоди, укладеною між сторонами, або заяви про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення відмовити.

Ухвалу довести до відома Василівського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення (вручення).

Суддя О.М. Гнатюк