Справа № 471/382/18-ц
Провадження №2/471/216/18
Номер рядка звіту 19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"03" липня 2018 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Данілова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Братське цивільну справу № 471/382/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

В своєму позові позивач зазначає, що 29 грудня 2004 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_4, та позивачем було укладено договір купівлі-продажу будинку № 39, по вул. Пролетарській, в с. Єлизаветівка Братського району Миколаївської області, договір в цей же день було зареєстровано Універсальною товарно-сировинною біржею Південь в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 69. Зобов'язання по цьому договору сторонами було виконано в повному обсязі: позивач сплатив продавцям оговорену суму - 1500 грн., а вони віддали документи на будинок та ключі від нього. В даний час виникло питання щодо оформлення субсидії та реєстрації місця проживання. Звернувшись у відповідні органи позивач дізнався, що вказаний договір купівлі-продажу, не оформлений нотаріально, не являється документом, який засвідчує право власності на будинок. Окрім того, в пункті 11 вищезазначеного договору купівлі-продажу вказано, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає, а це свідчить про те, що при купівлі-продажу будинку позивач не знав про необхідність нотаріального посвідчення такого договору. Однак, на сьогодні нотаріально посвідчити договір в нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вже є померлими.

Представник позивача до суду надав письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

29 грудня 2004 року універсальною товарно-сировинною біржею "Південь" було зареєстровано договір купівлі-продажу житлового будинку № 39, по вул. Пролетарській, в с. Єлизаветівка Братського району Миколаївської області, що був укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_4 та ОСОБА_1, договір в цей же день в журналі реєстрації біржових угод за № 69 (а.с. 5).

Зобов'язання по договору позивачем було виконано в повному обсязі: він сплатив оговорену суму 1500 грн. за купівлю вказаного майна, а відповідачі віддали всі документи на будинок та ключі від нього.

18 листопада 2010 року помер ОСОБА_3 (а.с. 25-27).

18 листопада 2005 року померла ОСОБА_5 (а.с. 28-29).

Після смерті останніх спадкові справи заведені не були (а.с. 38, 40).

При оформлені субсидії позивач дізнався, що вказаний договір не оформлений нотаріально та не являється документом, який засвідчує право власності на житловий будинок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 218 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.12.2004 року, укладеним на товарній біржі "Південь"; крім того, відбулося повне виконання договору, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 39 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вулиця Аграрна (колишня Пролетарська), с. Єлизаветівка Братського району Миколаївської області, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ОСОБА_3, від імені яких на підставі довіреності діяла ОСОБА_6, на суму 1500 гривень, та зареєстрований Універсальною товарно-сировинною біржею Південь 29 грудня 2004 року за № 69.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку згідно ст. 354 ЦПК України.

СуддяОСОБА_7