Постанова

Іменем України

08 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 607/11151/16-ц

провадження № 61-32232св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство «Банк Форум»

розглянув у порядку письмового провадження без виклику сторін касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року у складі судді Шевчук Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») про визнання недійсними п. п. 6.1, 6.2, 6.3, 6.4, 6.5 іпотечного договору від 17 жовтня 2008 року, укладеного між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Банк Форум» про визнання іпотечного договору частково недійсним. Призначено судове засідання в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2

06 липня 2017 року оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 19 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2016 року залишено без руху для надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2016 року відмовлено.

23 жовтня 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 копію ухвали від 19 липня 2017 року про усунення недоліків апеляційної скарги не отримував, а тому не мав можливості її виконати.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядається спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

31 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Згідно з частиною другою статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції мотивував свою ухвалу тим, що ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 19 липня 2017 року, якою залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_2, було двічі направлено поштою за місцем проживання заявника. Однак конверт повернувся за закінченням терміну зберігання. Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що заявник не проявив належну зацікавленість у розгляді своєї справи.

Такий висновок суду є помилковим, оскільки поштове відправлення повернулось до суду апеляційної інстанції з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про неотримання заявником ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, а відтак він не мав можливості виконати вимоги ухвали у встановлений судом строк.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8 ).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Апеляційний суд не перевірив коли заявником було отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі, з урахуванням того, що ухвала суду першої інстанції постановлена без участі сторін. За таких обставин висновок суду про те, що ОСОБА_2 пропустив, передбачений частиною другою статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) строк на апеляційне оскарження ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2016 року є передчасним.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущення тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 400, 406, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2017 року скасувати.

Передати справу № 607/11151/16-ц до апеляційного суду Тернопільської області для вирішення питання відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило