АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року м. Чернівці

справа № 723/3288/17

Апеляційний суду Чернівецької області у складі колегії суддів судової плати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Лисака І.Н., Одинака О.О.

секретаря Собчук І.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Тетяни Вікторівни, представника відповідача Яківчика Василя Івановича

учасники справи

позивач ОСОБА_5

відповідач Сторожинецька музична школа, директор Сторожинецької музичної школи Іонуц Тетяна Вікторівна

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сторожинецька міська рада Чернівецької області

за апеляційною скаргою директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Тетяни Вікторівни на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2018 року, головуючий у першій інстанції Пташник А.М.,

встановила:

ОСОБА_1 у листопаді 2017 року звернувся до суду з позовом до Сторожинецької музичної школи, директор Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сторожинецької міської ради Чернівецької області про відмову у прийняті на роботу.

Зазначав, що наказом Сторожинецької музичної школи від 19 червня 2017 року №38-к був звільнений з посади викладача у зв»язку з закінченням строкового договору.

Справа №723/3288/17ц

Провадження №22-ц/794/695/18 Головуючий у 1 інстанції Пташник А.М.

Категорія 53 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

26 вересня 2017 року звернувся до директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. з заявою про прийняття на роботу викладачем по класу духових інструментів.

Посилався на відмову в прийнятті на роботу через відсутність вільних вакансій.

Вважає відмову у прийнятті на роботу необґрунтованою, оскільки на підставі типового навчального плану на духовому відділі налічується 13,8 педагогічних ставок, відповідно до тарифікаційного списку педагогічних працівників використано 10,5 педагогічних ставок.

Просив визнати дії директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. щодо відмови у прийнятті на роботу незаконними та зобов»язати Сторожинецьку музичну школу розглянути заяву про прийняття на посаду викладача по класу духових інструментів.

ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, просив визнати дії директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. щодо відмови у прийнятті на роботу незаконними та зобов»язати Сторожинецьку музичну школу Сторожинецької міської ради прийняття його на роботу викладачем по класу духових інструментів з 26 вересня 2017 року відповідно до поданої заяви від 26 вересня 2017 року.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2018 року позов задоволено частково, визнано дії директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. щодо відмови ОСОБА_1 у прийнятті на роботу незаконними, зобов»язано Сторожинецьку музичну школу Сторожинецької міської ради прийняти ОСОБА_1 на роботу викладачем по класу духових інструментів відповідно до його заяви.

Директор Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. в апеляційній скарзі просить рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. щодо відмови у прийнятті на роботу незаконними та зобов»язання Сторожинецької музичної школи Сторожинецької міської ради прийняти на роботу відмовити.

Вказує на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, щодо звернення ОСОБА_1 з заявою про прийняття на роботу викладачем по класу духових інструментів за сумісництвом від 26 вересня 2017 року, розроблення керівником робочих навчальних планів на підставі типових навчальних планів з урахуванням специфіки роботи та можливостей матеріальної бази закладу, визначення педагогічних ставок розрахунком навчальних годин на підставі робочих навчальних планів у межах бюджетних призначень, не обмеження обсягу навчальної та іншої педагогічної роботи, яку може виконувати педагогічний працівник за основним місцем роботи, граничними розмірами.

Посилається на те, що жоден із викладачів не надавав згоди на зменшення педагогічного навантаження, заперечується факт подання відповідної заяви суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. залишити без задоволення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про про визнання дій директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. незаконними та зобов»язання прийняти на роботу, суд першої інстанції керувавася положеннями ч.1 ст.22 КЗпП України та дійшов висновку про неправомірність відмови Сторожинецької музичної школи Сторожинецької міської ради у прийнятті на роботу ОСОБА_1

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на недоведеність Сторожинецькою музичною школою Сторожинецької міської ради відсутності вільної вакансії викладача духових інструментів.

Мотивовано висновки суду першої інстанції розрахунком на підставі типових навчальних планів , за яким за наявності у духовому відділі 83 учнів, є 13,8 педагогічних ставок, а згідно тарифікаційного списку педагогічних працівників Сторожинецької музичної шкоди для викладачів духового відділу використано 10,5 педагогічних ставок.

Водночас суд першої інстанції зазначив про звернення до суду викладачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з заявою про згоду на зменшення педагогічного навантаження при поверненні учнів до викладача ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.3 ст.16 ЦК України).

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно роз'яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до ч.2 ст.232 КЗпП суди безпосередньо розглядають позови про укладення трудових договорів: працівників, запрошених на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації; молодих спеціалістів, які закінчили вищий навчальний заклад і в установленому порядку направлені на роботу на дане підприємство, в установу, організацію; вагітних жінок, жінок, які мають дітей віком до трьох років або дитину-інваліда, а одиноких матерів - при наявності дитини віком до 14 років; виборних працівників після закінчення строку повноважень; працівників, яким надано право поворотного прийняття на роботу; інших осіб, з якими власник або уповноважений ним орган відповідно до чинного законодавства зобов'язаний укласти трудовий договір (наприклад, коли у випадках, передбачених законодавством, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний приймати в порядку працевлаштування інвалідів і неповнолітніх, направлених на роботу в рахунок броні; осіб, які були звільнені в зв'язку з направленням на роботу за кордон, призовом на строкову чи альтернативну військову службу і повернулись після закінчення цієї роботи чи служби), або які вважають, що їм відмовлено в укладенні трудового договору всупереч гарантіям, передбаченим ст.22 КЗпП.

При обґрунтованості позову суд рішенням зобов'язує власника або уповноважений ним орган укласти трудовий договір з особою, запрошеною на роботу в порядку переведення - з першого робочого дня наступного після дня звільнення з попереднього місця роботи (якщо була обумовлена інша дата - з цієї дати), з іншими особами з дня їх звернення до власника або уповноваженого ним органу з приводу прийняття на роботу.

За положеннями ст.21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

На підставі ч.2 ст.21 КЗпП України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Згідно вимог ч.1 ст. 22 КЗпП України забороняється необгрунтована відмова в прийнятті на роботу.

Необгрунтованою вважається відмова, за наявності вакантного робочого місця (посади), немотивована або мотивована посиланнями на обставини, які не відноситься до ділових якостей працівника.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Сторожинецької музичної школи від 19 червня 2017 року №38-к ОСОБА_1 звільнений з посади викладача у зв»язку з закінченням навчального року з 22 липня 2017 року (а.с.18).

ОСОБА_1 26 вересня 2017 року подано директору Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. заяву про прийняття на роботу викладачем по класу духових інструментів за сумісництвом (а.с.15).

За повідомленням Сторожинецької музичної школи від 20 листопада 2017 року №45 ОСОБА_1 роз»яснино про відсутність вільних вакансій викладачів по класу духових інструментів (а.с.14).

Отже, ОСОБА_1 реалізовано право на працю за сумісництвом.

ОСОБА_1 визнано обставини основного місця роботи у Чернівецькій обласній філармонії.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову

При цьому згідно зі п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.

За змістом абз1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд

визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових

вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить

керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову ОСОБА_1, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є визнання дій директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. щодо відмови у прийнятті на роботу незаконними та зобов»язання Сторожинецької музичної школи Сторожинецької міської ради прийняття на роботу викладачем по класу духових інструментів відповідно до поданої заяви від 26 вересня 2017 року.

З огляду на заяву ОСОБА_1 від 26 вересня 2017 року про прийняття на роботу за сумісництвом суд першої інстанції не уточнив позовні вимоги та зобов»язавши Сторожинецьку музичну школу Сторожинецької міської ради прийняти ОСОБА_1 на роботу викладачем по класу духових інструментів вийшов за межі позовних вимог, оскільки визначив умови трудового договору всупереч волевиявленню ОСОБА_1 про роботу за сумісництвом.

Крім того, суд першої інстанції не визначився із складом учасників в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. щодо відмови у прийнятті на роботу незаконними.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок з предметом спору та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

За змістом ч.2 ст.48 ЦПК України відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Правовідносини з відмови у прийнятті на роботу мають місце між Сторожинецькою музичною школою Сторожинецької міської ради та ОСОБА_1

Директор Сторожинецької музичної школи Сторожинецької міської ради Іонуц Т.В. здійснює представництво юридичної особи.

Таким належним відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання дій директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. щодо відмови у прийнятті на роботу незаконними є Сторожинецька музична школа Сторожинецької міської ради.

Пунктом 4 ч.2 ст.197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об»єднання справ і роз»єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до пункту 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об»єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз»яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом,запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов»язків.

За змістом частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

На підставі ч.2 наведеної норми якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У такому разі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підлягає захисту право ОСОБА_1 на визнання відмови у прийнятті на роботу незаконною за участі відповідача директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Т.В. на порушення норм матеріального.

За змістом п.1 Типових навчальних планів початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів (шкіл естетичного виховання), затверджених наказом Міністерства культури України від 11 серпня 2015 року № 588, Типові навчальні плани визначають державний стандарт початкової мистецької освіти, який реалізується відповідно до Законів України «Про освіту», «Про позашкільну освіту» і встановлюють вимоги до змісту та обсягу освітньої підготовки учнів відповідно до фахового спрямування.

Відповідно до п.2 Типових навчальних планів початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів (шкіл естетичного виховання), затверджених наказом Міністерства культури України від 11 серпня 2015 року № 588, на основі типових навчальних планів керівник закладу щорічно розробляє робочий навчальний план з урахуванням специфіки роботи та можливостей матеріальної бази закладу. Робочий навчальний план є підставою для розрахунку навчальних годин, за яким визначається кількість ставок, необхідних для виконання державного стандарту в межах бюджетних призначень, передбачених закладу на відповідний навчальний рік.

Згідно із п.3.4 Положення про початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад (школу естетичного виховання), затвердженого наказом Міністерства культури і мистецтв України від 6 серпня 2001 року № 523, навчально-виховний процес у закладі здійснюється за типовими навчальними планами та програмами, затвердженими Міністерством культури України. Закладу надається право на основі типових навчальних планів і програм розробляти начальні плани і програми з урахуванням регіональних особливостей та специфіки роботи закладу за умови затвердження їх відповідними місцевими органами управління в галузі культури.

За таких обставин розрахунок суду першої інстанції 13,8 педагогічних ставок у духовому відділі на підставі типових навчальних планів не відповідає нормам права.

З огляду на наведе висновки суду першої інстанції про наявність вільної педагогічної ставки з огляду на розрахунок на підставі типових навчальних планів ґрунтуються на припущеннях.

До матеріалів справи приєднано розрахунок навчальних годин Строжинецької музичної школи на період з 1 вересня по 1 червня 2017/2018 навчального року на підставі робочого навчального плану у межах бюджетних призначень, тарифікаційний список педагогічних працівників Сторожинецької музичної шкоди станом на 1 вересня 2017 року, відповідно яких відсутня вільна педагогічна ставка.

На підставі п.4.10 Статуту Сторожинецької музичної школи Сторожинецької міської ради обсяг педагогічного навантаження працівників закладу встановлюється керівником закладу згідно із законодавством. Перерозподіл або зміна педагогічного навантаження протягом навчального року здійснюється керівником у разі зміни кількості годин за окремими навчальними програмами у разі зміни кількості учнів, пов»язаної з їх вибуттям чи зарахуванням, інших змін умов праці за письмовою згодою педагогічного працівника з дотриманням законодавства України про працю.

У матеріалах справи відсутні відомості про наявність підстав для зміни педагогічного навантаження працівникам у зв»язку із заявою ОСОБА_1 про прийняття на роботу за сумісництвом від 26 вересня 2017 року, тобто протягом навчального року, зокрема зміни кількості учнів, письмової згоди педагогічних працівників на зміну встановленого навантаження.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2018 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Згідно частин 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до абз.1, 5, 6 п.35 постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У позові ОСОБА_1 відмовлено.

Встановлено, що Іонуц Т.В. плачено судовий збір при поданні апеляційної скарги в сумі 1050 грн.

Отже, з ОСОБА_1 на користь Іонуц Т.В. підлягають стягненню судові витрати в сумі 1050 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Тетяни Вікторівни задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2018 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до Сторожинецької музичної школи Сторожинецької міської ради, директора Сторожинецької музичної школи Сторожинецької міської ради Іонуц Тетяни Вікторівни з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сторожинецької міської ради Чернівецької області про визнання дій директора Сторожинецької музичної школи Іонуц Тетяни Вікторівни незаконними та зобов»язання прийняти на роботу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Іонуц Тетяни Вікторівни судовий збір в сумі 1050 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 20 серпня 2018 року.

Головуючий - підпис (Половінкіна Н.Ю.)

Судді - підписи (Лисак І.Н., Одинак О.О.)

З оригіналом згідно: