Справа №333/910/18
Пр. № 2/333/1066/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про встановлення родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В позові зазначає, що є рідною племінницею ОСОБА_3, який помер 03.05.2017 року в м. Запоріжжі. Померлому фактично належала квартира за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, б. 33 кв. 88. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищезазначеної квартири . 24.05.2017 року позивач подала до приватного нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, про що свідчить копія заяви від 24.05.2017 року. Позивач зазначає, що на час подання позову, окрім неї, інших спадкоємців за законом, або за заповітом немає. Їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу ОСОБА_2, у звязку з тим, що в неї немає оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, та документах дядька та матері позивача, якими підтверджуються родинні стосунки, є розбіжності у прізвищах та по-батькові, а саме: прізвище та по-батькові померлого дядька записано як «Бобровник Євгеній Арсенійович», а матері записано як «Бобрівник Галина Арсентіївна». На підставі вищевикладеного позивач просить суд:

-встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 03.05.2017 р., як такими, що є племінницею та дядьком.

-визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 03.05.2017 р., на квартиру, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, б. 33, кв. 88.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача територіальна громада в особі Запорізької міської ради в судове засідання не прибув. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій просить суд розглядати праву за відсутності представника та ухвалити по справі обґрунтоване рішення.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2018 р. було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалами Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2018 р. задоволені клопотання представника позивача та витребувано:

- з ТОВ «Запорізьке міське бюро технічної інвентаризації» інформацію про власника квартири АДРЕСА_1;

- у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 копію спадкової справи №56/2017, заведеної після померлого 03.05.2017 р. ОСОБА_3.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні обставини та правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії 1-БВ № 031770, ОСОБА_5 одружилась із ОСОБА_6 27.05.2000 року та стала іменуватись прізвищем «Шадюк».

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача серії II-БВ № 296002, її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії VI-УР № 432637 ОСОБА_9 одружилась із ОСОБА_1009.06.1963 року, та стала іменуватись прізвищем «Богомолова».

Відповідно до копії свідоцтва про народження матері позивача ОСОБА_9 серії 1-БВ № 398383, її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Відповідно до копії акту про народження з книги реєстрації актів про народження за 1932 рік відділу РАЦС Полонського районного управління юстиції батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

03.05.2017 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області актовий запис № 3123.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, б. 33 кв. 88.

Право власності на вищевказану квартиру ОСОБА_3 набув на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2388 виданим 09.11.1993 року виконавчим комітетом Комунарської районної ради народних депутатів. Дане право власності ОСОБА_3 зареєстроване в ЗМБТІ за № 243 р № 36674 від 20.12.1993 року. Це підтверджено листом ТОВ «ЗМБТІ» за № 4970 від 18.05.2018 року, до якого надано копії правовстановлюючих документів із матеріалів інвентарної справи на зазначену квартиру.

З матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 вбачається, що 24.05.2017 року позивач у встановлений законом 6-тимісячний строк подала до приватного нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом після померлого. На даний час інших спадкоємців за законом, окрім ОСОБА_2, після померлого ОСОБА_3 немає. В матеріалах спадкової справи відсутні відомості про наявність заповіту складеного ОСОБА_3 Постановою приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 10.01.2018 року за № 9_02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що в неї немає оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, та в документах, які встановлюють її родинні відносини з померлим є розбіжності у прізвищах та по-батькові спадкодавця та матері позивача.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків

(спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1265 ЦК у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Згідно п. 3 ст. 1266 ЦК передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено факт родинних відносин між позивачем та її рідним дядьком ОСОБА_3 Встановлення даного факту впливає на реалізацію нею свого права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3, за правом представлення, оскільки позивач є єдиною спадкоємицею померлого, так як інші спадкоємці попередніх черг відсутні, а її мати ОСОБА_7 померла 12 травня 2007 року.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В силу Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п.4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Крім того, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами,висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, проаналізував законодавство, що регулюють дані відносини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 13, 158, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Територіальної громади Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 03.05.2017 р., як такими, що є племінницею та дядьком.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 03.05.2017 р., на квартиру, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична, б. 33, кв. 88.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 02.07.2018 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова