Справа № 591/4734/16-ц
Провадження № 2/591/58/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

за участю секретаря Сітало Я.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу 591/4734/16 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) , 3-я особа - ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_3), ФОП ОСОБА_4 (м. Суми вул. Красносільска, 2А буд. 27) про відшкодування шкоди, -

Встановив:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_4. Над його квартирою розташована квартира № 115, власником якої є відповідач. 03 червня 2016 року, під час проведення ремонтних робіт з улаштування балкону у квартирі № 115, було пошкоджено опорядження пластиковою вагонкою на належному йому балконі. Вартість відновлюваного ремонту оздоблення балкону становить 4495,05 грн. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь 4495,05 грн. в рахунок відшкодування завданої йому майнової шкоди, а також понесені по справі судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач позов заперечила та пояснила, що вона була співвласником квартири № 115. На балконі її квартири дійсно проводилися роботи з встановлення метало пластикових конструкцій. Замовником даних робіт виступила вона, але договір у письмовій формі не укладався. Роботи виконувалися силами приватного ОСОБА_4 Зазначила, що у період проведення робіту вона була відсутня вдома, оскільки перебувала у лікарні. Зазначила, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що його балкон було пошкоджено саме під час проведення ремонтних робіт у її квартирі. Окрім того, вважає, що надані позивачем докази не підтверджують вартість ремонтних робіт. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник ФОП ОСОБА_4 позов заперечив та пояснив, що пошкодження, про які заявив позивач, були ще до того, як його працівники почали виконувати ремонтні роботи на балконі відповідача. Зазначив, що заявлена позивачем сума відшкодування достатня для повної заміни пластикового оздоблення балкону позивача. Вважає позов безпідставним.

Інші сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника ФОП ОСОБА_4, дослідивши фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що станом на 03 червня 2016 року позивач був власником квартири АДРЕСА_5 (а.с. 9).

Квартира АДРЕСА_6, яка розташована безпосередньо під квартирою № 119, станом на 03.06.2016 року належала на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині кожному) відповідачу та ОСОБА_3, що підтверджується копіює договору (а.с. 10) та поясненнями відповідача у судовому засіданні.

Статті 12, 13 ЦК України передбачають, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Цивільні права здійснюються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та повинна дотримуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання свої сімї, інших осіб. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоповерховому житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 100 ЖК України виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Відповідно до пункту 1.4.6 Правил утримання житлових будинків та при будинкової території власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до пунктів 4.3.1, 5.3.2 Правил утримання житлових будинків та при будинкової території під час експлуатації будинку необхідно забезпечувати справний стан перекриття для сприймання навантажень (конструктивну міцність), усунення пошкоджень перекриттів у міру виявлення, не допускаючи їх подальшого розвитку; розвідні каналізаційні стояки водопровідно-каналізаційної мережі магістральних трубопроводів повинні бути прокладені строго вертикально, без переломів у розтрубах, а системи в цілому повинні бути герметичні; власник, наймач жилого будинку, жилого чи нежилого приміщення у жилому будинку, що допустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушень конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобовязаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обовязку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобовязання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобовязана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода включає в себе витрати, які особа, права якої порушено, зробила або мусить зробити для відновлення порушеного права у звязку з втратою або пошкодженням її майна. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обовязковому зясуванню при вирішенні спорів про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в заподіянні.

У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обовязків з доказування, а саме кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (зокрема, щодо дій відповідача та причинний зв'язок між діями відповідача та заподіяною шкодою).

На підтвердження факту заподіяння шкоди та її розміру позивач подав суду пояснення свідка ОСОБА_5, акт обстеження від 03.06.2016 року (а.с. 11), дефектний акт, зведений та локальний кошторис, підсумкову відомість, договірну ціну (а.с. 12-18)

Однак суд вважає, що позивач не довів сам факт причетності відповідача до пошкодження оздоблення балкону квартири № 119.

Пояснення свідка ОСОБА_5 про те, що при виконанні робіт з оздоблення балкону у квартирі відповідача було пошкоджено пластикову вагону облицювання балкону їх квартирі; пошкодження відбулося під час виконання робіт з демонтажу старої рами балкону у квартирі відповідача, суд не може взяти до уваги, оскільки даний свідок є зацікавленим у наслідках розгляду справи, оскільки вона є дружиною позивача та мешканкою квартири №115. При цьому даний свідок пояснила, що саме процес пошкодження вона не бачила.

З копії акту (а.с. 11) вбачається, що дійсно у ньому зазначено про те, що комісією у складі нач. Тех. Дільниці ОСОБА_6 було встановлено, що при демонтажу балконної рами в кв. 115 було пошкоджено частково опорядження балкону кв. 119, потрібний ремонт пошкоджень балкону.

В той же час, допитаний у суді в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що працював майстром в ТОВ «Сумитехнобудсервіс» з березня 2016 року по серпень 2016 року. Він зявився на виклик мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1. З господарем вийшов на вулицю та господар показав пошкодження. Зі слів господаря квартири, в якій пошкоджено балкон, він дізнався, що пошкодження були допущені при демонтажу балконної рами у квартирі 115. З власником (мешканцем) квартири 115 він не спілкувався. Коли він прийшов балкон у 115 квартирі вже був закінчений. На фотокартках з матеріалів справи наданих йому для огляду зображено балкон на якому пошкодження не ті, які він бачив, їх було більше.

При цьому суд зазначає, що навіть з пояснень представника позивача вбачається, що у його квартирі було пошкоджено пластикове оздоблення балкону. В той же час, з наданих копії документів, щодо вартості відновлювальних робіт, вбачається, що до їх складу включені витрати на улаштування карнизів, відливів, про пошкодження яких не заявляв й сам позивач.

Згідно зі ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд зазначає, що у супереч наведеним вище нормам права, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зафіксовані на фотокартках (а.с. 53) пошкодження оздоблення балкону його квартири, виникли під час або у звязку з проведенням ремонтних робіт на балконі квартир №115.

З огляду на наведене суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК, суд

Вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 02 травня 2018 року.

суддя