Справа № 438/1186/17
Провадження № 2-к/438/1/2017
У Х В А Л А

про залишення клопотання без руху

03 січня 2018 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

в с т а н о в и в:

28 грудня 2017 року на адресу суду надійшлоклопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, у якому ОСОБА_1 просить визнати в Україні рішення Суду у сімейних справах м.Аммохостос (Фамагуста) ОСОБА_2 Кіпру від 26.06.2017 року про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2 Кіпр, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 Френарос, ОСОБА_2 Кіпр, біологічним батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 з України; внесення імені та прізвища ОСОБА_3, як біологічного батька дитини ОСОБА_4 в книги реєстрації актів цивільного стану з врахуванням національних особливостей, та присвоєння прізвища батька ОСОБА_3.

Ознайомившись із поданим клопотанням, приходжу до висновку, що клопотання не відповідає вимогам, встановленим ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст.472 ЦПК України до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додається офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні.

Проте, додані до клопотання документи не містять жодних даних щодо набрання рішенням іноземного суду законної сили.

Аналогічні вимоги щодо долучення до клопотання документу, що підтверджує його остаточність, встановлено також ст.22 Угоди між Україною та ОСОБА_2 Кіпр про правову допомогу в цивільних справах, ратифікованої Законом України від 22.09.2005р.

Крім цього, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, повинно подаватися заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 ЦПК України (ч. 1 ст.472 ЦПК України).

Зокрема, згідно з ст.464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Проте, з клопотання вбачається, що заінтересована особа відповідач ОСОБА_3, громадянин ОСОБА_2 Кіпр, проживає у ОСОБА_2 Кіпр. Жодних відомостей про його місце проживання в Україні або місцезнаходження в Україні його майна - особа, що подає клопотання, не зазначила.

З урахуванням вищенаведеного вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, слід залишити без руху з наданням строку у пять днів з дня отримання нею ухвали для усунення недоліків, що зазначені у даній ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353, 471, 472 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, залишити без руху, надавши строк у пять днів з дня отримання ухвали про залишення клопотання без руху, для усунення недоліків, а саме:

- надати офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (документ, що підтверджує остаточність рішення іноземного суду);

- надати підтверджуючі документи щодо місцезнаходження в Україні майна боржника (відповідача).

Розяснити особі, яка подала клопотання, що в разі якщо у вказаний строк недоліки клопотання не будуть усунуті, клопотання вважатиметься неподаним і буде повернуте.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала клопотання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя А.Т.Слиш