Справа № 344/1774/18
Провадження № 2/344/2302/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

21 грудня 2018 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів на утримання дитини -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів на утримання дитини, а саме вимогами позову просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 4000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в Італії, в м.Мілан, народився ОСОБА_3 який 05.03.2012 року зареєстрований Генеральним консулом України в м. Мілан громадянином України. 08.05.2014 року укладено шлюб між нею та відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач з моменту одруження ніде не працював, перебував повністю на утриманні дружини, не брав участі у вихованні та утриманні сина, в житті сім'ї. У кінці 2016 року відповідач без всякого пояснення зібрав свої речі і вибув у невідомому напрямку. Між ними втрачені нормальні сімейні стосунки, а шлюб носить суто формальний характер. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач вважає обґрунтованим розмір аліментів у розмірі 4000 грн. на щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з"явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_3 у м. Мілан. Батько дитини - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1 (а.с. 5-6).

Згідно довідки Генерального консульства України в Мілані № 105 від 05.03.2012 року вбачається, що ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Мілан (Італійська Республіка), зареєстрований громадянином України (а.с. 7).

Як вбачається з долученої копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1, виданого 28.03.2014 року, ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 виданого 08.05.2014 року, сторони 08.05.2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 564 (а.с. 8).

Позивач стверджує, що причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач з моменту одруження ніде не працював, перебував повністю на утриманні дружини, не брав участі у вихованні та утриманні сина, в житті сім'ї. У кінці 2016 року відповідач без всякого пояснення зібрав свої речі і вибув у невідомому напрямку. Між ними втрачені нормальні сімейні стосунки, а шлюб носить суто формальний характер. Тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, слід розірвати. Неповнолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1. Вимога позову про стягнення з відповідача аліментів підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач є працездатною особою, і спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У зв'язку з наведеним суд вважає необхідним та можливим стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі - по 4000 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 12 лютого 2018 року.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 гривень судового збору.

Відповідно до частини п'ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 51, 129 Конституції України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 263-265, 268, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином Румунії, зареєстрований 08.05.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 564 - розірвати.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, залишити на проживання з матір`ю ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина Румунії, уродженця Румунії, міста Яси, аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 4000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 12.02.2018 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено 22.12.2018 року.