Справа № 353/1072/17
Провадження № 2/353/46/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря - Бойка В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Олешанської сільскої ради об'єднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Свої вимоги обґрунтовували тим, що по АДРЕСА_1, їм та ОСОБА_3 (мати/бабуся) на праві власності по 1/3 частині кожному, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 померла. Ще за життя вона посвідчила на ОСОБА_1 заповіт на все належне їй на день смерті майно. Позивач прийняв спадщину за заповітом після її смерті, оскільки проживав разом з нею на час відкриття спадщини. Позивачі бажають оформити право власності на домоволодіння в цілому на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння.

У зв'язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі: за ОСОБА_1 на належну йому 1/3 частину домоволодіння та на 1/3 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3; за ОСОБА_2 на належну йому 1/3 частину домоволодіння.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести без їх участі.

Представник відповідача - Олешанської сільської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглядати у його відсутність.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 9 Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за 1986-1990 роки за ОСОБА_3, яка була головою двору, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 значилось господарство, розташоване по АДРЕСА_1 (а.с. 4). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 06.11.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані у період з 1979 року по 1991 рік (а.с. 11-12).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Ще за життя ОСОБА_3 посвідчила на ім'я сина ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 22.12.2006 року (а.с. 7).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, успадкувавши належну їй 1/3 частину домоволодіння, що підтверджується довідкою Олешанської сільської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 906 від 01.11.2017 року (а.с. 5).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 514/2016 від 12.12.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті ОСОБА_3 (а.с. 30-46), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає.

Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по АДРЕСА_1, в т.ч.: ОСОБА_1 на належну йому 1/3 частину домоволодіння та на 1/3 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3; ОСОБА_2 на належну йому 1/3 частину домоволодіння.

Позивачу ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нот аріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 1147/02-31 від 08.11.2017 року (а.с. 9).

Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме ОСОБА_1 213,50 грн. та ОСОБА_2 107,0 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі: на належну йому 1/3 частину домоволодіння та на 1/3 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після померлої матері ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем АДРЕСА_2, зареєстрованим в АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, право власності на належну йому 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителю АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, сплачений ним по квитанції № 0.0.895395432.1 від 17.11.2017 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 213 (двісті тринадцять) гривень 50 копійок.

Повернути позивачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителю АДРЕСА_2, зареєстрованому в АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, сплачений ним по квитанції № 0.0.895395432.1 від 17.11.2017 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 107 (сто сім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак