ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3350/18
Провадження 2/362/1884/18
У х в а л а

"27" червня 2018 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Корнієнко С.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3»як ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту і свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним і визнання права власності на спадкову майно: земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, в якому просили визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_3»як ОСОБА_6, посвідчений Лосятинською сільською радою Васильківського району Київської області 10 березня 1994 року на імя ОСОБА_7 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Гребінківською нотаріальною конторою Васильківського району Київської області 27 грудня 1995 року ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_3»як ОСОБА_8, яка померла 08 лютого 1995 року, визнати на ними по 1/3 частині за кожним на земельну ділянку площею 2,15 га, яка належала їхній матері ОСОБА_3»як ОСОБА_6, яка померла 08 лютого 1995 року і розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області.

Разом з позовною заявою позивачі подали до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання ними позовної заяви. Заява мотивована тим, що позивачі є пенсіонери, отримують досить мізерну пенсію, не займаються підприємницькою діяльністю, постійно хворіють, інших доходів крім отримання пенсії не мають, оплачують комунальні послуги, та крім того, ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи захворювання.

Вирішуючи питання про можливість звільнення від сплати судового збору, яка підлягає до сплати за подану позовної заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі та з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Аналогічні положення містяться вст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно положень ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній участині першійцієї статті. Суд звільняє від сплати судового збору, якщо: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Положення ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачають виключні умови щодо звільнення від сплати судового збору, коли суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору.

Зазначені вище умови не поширюються на позивачів, таким чином, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюють ся.

Згідно ч. 1 ст. 187 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у справах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Однак в позовній заяві не зазначено ціну позову, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на час звернення позивача до суду.

Оскільки в матеріалах справи відсутній актуальний звіт про оцінку вартості спірного майна, то визначити точну ціну позову не вбачається можливим. Оскільки визначення ціни позову це обовязок, а не право позивача, то останньому слід визначити ціну позову за правилами п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України та сплатити судовий збір у необхідному розмірі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду становить 704 гривні 80 копійок.

Разом з тим, у предявленому позові обєднано одночасно одна вимога немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, а судовий збір не сплачено взагалі.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно зазначити дійсну вартість земельної ділянки та сплатити судовий збір з урахуванням зазначених норм законодавства.

Відтак відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 2, 175-177, 185, 260 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання позивачів про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3»як ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту і свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним і визнання права власності на спадкову майно: земельну ділянку - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Розяснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Корнієнко С.В.