КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3837/18
Провадження № 2/552/1262/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участю представника позивача, адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальність «АЛЛО» про стягнення коштів за договором купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

04.07.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ТОВ « Алло» про стягнення з відповідача ТОВ « Алло» , у порядку захисту прав споживача, 23 999грн. , як повернення коштів у зв»язку з придбанням неякісного товару. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він 07.05.2018 року він придбав електровелосипед з гарантійним строком один рік. 08.05.2018 року ним були виявлені недоліки вказаного товару, які виникли з вини виробника. В той же день він звернувся до відповідача з вимогою про усунення вказаних недоліків, але акт про це був складений 09.05.2018 року. Оскільки недоліки придбаного ним велосипеду не були усунуті, він 08.06.2018 року розірвав з відповідачем договір купівлі-продажу еклтровелосипеда та звернувся з вимогою про повернення сплачених ним коштів за нього.

На день звернення до суду кошти за неякісний товар йому не повернуті. Просив стягнути з відповідача на його користь 23999 грн.

У судовому засіданні представник позивача надав заяву, в якій просив закрити провадження у справі у зв»язку з тим, що відповідач добровільно, 06.07.20181 року, перерахував кошти за неякісний товар у розмірі 23999 грн., але просив стягнути з відповідача витрати понесені ним на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Представник відповідача не заперечував проти закриття провадження у справі з вказаних підстав, підтвердив повернення позивачеві коштів за неякісний товар, а проти стягнення вказаних витрат за правничу допомогу у розмірі 6000 грн. заперечував, посилався на те, що у позовній заяві не було вимог про стягнення таких витрат, і що на час пред»явлення позову до суду такі витрати понесені не були.

Ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи повязані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 цією статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частина 3 статті 142 ЦПК України передбачає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Позивач просить закрити провадження у справі з тих підстав, що відповідач після пред»явлення позову сплатив йому кошти у розмірі 23 999 грн. , фактично відмовився від позовних вимог , а тому суд дійшов до висновку про закриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд дійшов до висновку, що витрати позивача пов»язані з отриманням ним правничої допомоги підлягають задоволенню частково у розмірі 3 000 грн., оскільки суду не надані докази у підтвердження об»єму надання правничої допомоги, а також враховується поведінка відповідача під час розгляду справи, який сплатив кошти за неякісний товар, на наступний після відкриття провадження у справі.

Керуючись ст., ст. 141, 142 п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальність «АЛЛО» про стягнен6ня коштів за договором купівлі-продажу закрити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «АЛЛО» на користь ОСОБА_3 3000 грн. судових витрат.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала , якщо їїне скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Алло» , м. Дніпро, вул.. Барикадна 15а.

Суддя Л.М. Васильєва