Справа № 643/1781/18
Провадження № 2/643/2918/18
27.04.2018 Московський районний суд м. Харкова, в складі:
головуючого - судді Сиротникова Р.Є.
за участі секретаря Новакової Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Представник позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житлом, в якому зазначила, що на підставі договору дарування від 29 липня 2013 року ОСОБА_1, належить право власності на квартиру АДРЕСА_1. У зазначеному житловому приміщенні зареєстровані позивач та її колишній чоловік ОСОБА_3, який з серпня 2015 року по дійсний час у житловому приміщенні не проживає, житло залишив добровільно після розірвання шлюбу. Перешкод у користуванні житлом відповідачу не чинили, житловим приміщенням він не цікавиться, у витратах по його утриманню участі не приймає, що підтверджується квитанціями про сплату комунальних платежів. Все своє майно та особисті речі відповідач з житлового приміщення вивіз. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням добровільно виписатися з житлового приміщення, на що останній категорично відмовився. На ім'я відповідача надходять квитанції по сплаті комунальних послуг, хоча житлом він не користується. Весь тягар від сплати комунальних платежів за колишнім чоловіком несе позивач, що створює значні перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном.
Таким чином, як стверджує позивач, відповідач не мешкає та не користується житлом в належному йому будинку з серпня 2015 року, добровільно знятися з реєстраційного обліку в будинку позивача відповідач не бажає.
Посилаючись на зазначене, позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, АДРЕСА_2.
Від представника позивача - адвоката ОСОБА_2, яка діє на підставі ордеру серії АА №1100802, до початку судового засідання надійшла заява, в яких позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та розглянути справу за її відсутністі. Проти прийняття заочного рішення не заперечувала
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд, за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 281, 282 ЦПК України.
Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2013, яка є в матеріалах справи.
З довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку №4, копія якої міститься в матеріалах справи, вбачається, що за адресою АДРЕСА_4 зареєстровані позивач, відповідач та їх дочка.
Відповідно до опитувань мешканців будинку 63 по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові, проведеного адвокатом ОСОБА_2, ОСОБА_3, за місцем реєстрації не проживає понад чотири роки, особистих речей та майна, які йому належать немає.
З наведеного в позові вбачається, що відповідач фактично не проживає у спірній квартирі з серпня 2015 року, комунальні послуги не сплачує, з реєстраційного обліку не знятий.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_3 втратив право користування житлом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Враховуючи, що згідно наявної в матеріалах справи квитанції про сплату судового збору вказаний збір сплачено в повному обсязі позивачем ОСОБА_1. з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 65, 71, 72, 163 ЖК України, ст. 383, 191, 319, 391, 405 ЦК України, 12,81,89,141, 263, 265, 281, 282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житлом, а саме квартирою №126, буд. 63 по проспекту Тракторобудівників м. Харкові.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 02.05.2018

Суддя Р.Є. Сиротников