УХВАЛА

іменем України

"10" січня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши позовну заяву позовну заяву ОСОБА_1 до Київського міського голови ОСОБА_2 за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконною додаткову угоду до контракту, визнання незаконним подання щодо продовження контракту та перебування на посаді і виконання обов'язків директора, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до Київського міського голови ОСОБА_2 за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконною додаткову угоду до контракту, визнання незаконним подання щодо продовження контракту та перебування на посаді і виконання обов'язків директора, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Ухвалою суду від 16 листопада 2017 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж п'ять днів з дня отримання заявником ухвали.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України.

Згідно з вимогами ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як роз'яснення у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Як вбачається з наказу № 151-к від 16 червня 2015 року позивача звільнено із посади начальника відділу постачання Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», у зв'язку із скороченням чисельності і штату працівників. Як зазначено в позовній заяві з наказом позивач був ознайомлений 16 червня 2015 року.

До суду з позовом позивач звернувся 10 листопада 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно статті 234 Кодексу законів про працю України у разі пропуску з поважних причин строків, встановлених ст. 233 цього Кодексу суд може поновити ці строки.

Тому в позовній заяві необхідно вказати, чим підтверджується поважність причини пропуску строку звернення до суду. У разі необхідності звернутися із вимогами про поновлення строку звернення до суду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 11 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Копію ухвали суду від 16 листопада 2017 року позивачем було отримано 30 листопада 2017 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, станом на 10 січня 2018 року позивач не усунув недоліки, що викладені в ухвалі суду від 16 листопада 2017 року.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України (в редакції станом на 15 грудня 2017 року), якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України (в редакції станом на 15 грудня 2017 року) встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Київського міського голови ОСОБА_2 за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконною додаткову угоду до контракту, визнання незаконним подання щодо продовження контракту та перебування на посаді і виконання обов'язків директора, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 185, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського міського голови ОСОБА_2 за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання незаконною додаткову угоду до контракту, визнання незаконним подання щодо продовження контракту та перебування на посаді і виконання обов'язків директора, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя Н.Є.Арапіна