Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Новогродівський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Кравченко Ю.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором позики, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором позики, відшкодування моральної шкоди, вказуючи на те, що 26.09.2014 року ОСОБА_2 під розписку позичив у нього 15000 доларів США, які зобов'язався повернути до 31.12.2014 року. Рішенням Новогродівського міського суду від 18.03.2017 року з ОСОБА_2 на його користь стягнуто борг за договором позики. Відповідач зобов'язувався сплачувати за використання коштів щомісяця 5% від суми позики (15 доларів США). На момент подачі позову, згідно курсу НБУ 15000 доларів США становить 390345 грн. На сьогоднішній день, на його прохання про добровільне повернення боргу з відсотками відповідач не реагує, гроші повернути відмовляється. Відповідач не бажає врегулювати спір мирним шляхом, він вимушений звернутися до суду та відстоювати свої порушені права. Для нього ця сума є значною і невиконання відповідачем своїх зобов'язань ставить його в край важке матеріальне та моральне становище. Наводить розрахунок процентів за користування коштами в сумі 15000 доларів США за період з 31.03.2016 року по липень 2017 року, з якого: 5000 доларів США - 390345 грн. х 5% місяць = 19517 грн. 25 коп. в місяць, де 390345 грн. - сума позики, 17 - кількість місяців користування коштами з періоду з 31.03.2016 року по липень 2017 року, 19517 грн. 25 коп. х 17 = 331793 грн. 25 коп. Борговий документ (розписка) позичальника є підтвердження передання йому позикодавцем коштів у зазначений сумі в борг. Посилається на ст.ст.23, 536, 625, 1048, 1049 ЦК Україна, Постанову Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 року №4. У зв'язку з переліченими неправомірними діями зі сторони відповідача він зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях. Внаслідок протиправної поведінки відповідача він на деякий час був позбавлений можливості реалізувати свої уподобання та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя, що викликало у нього моральні страждання. У зв'язку з цією ситуацією, він відчув себе ошуканим, що негативно позначилося на його психічному стані, змусило його сильно нервувати і переживати. Протиправні дії відповідача спричинили порушення його звичного життєвого укладу, тому що у нього з'явилась необхідність відстоювати свої права у судовому порядку, витрачаючи на це багато часу. Відшкодування заподіяної йому моральної шкоди оцінює в 190000 грн. Ця сума обумовлена глибиною його душевних страждань, значним погіршенням внаслідок цього стану його здоров'я та необхідністю захищати його права у судовому порядку. Він був вимушений докладати додаткових зусиль для організації та налагодження звичайного режиму життя. В 2014 році він був викрадений та катований терористичним угрупованням ДНР у захопленій ДонОДа, при обміні полоненими був повернутий додому у м.Новогродівка, через пару днів йому знов почали погрожувати у зв'язку з чим він був вимушений виїхати до м.Києва. У Київській області він знайшов помешкання, де домовився з власником продати його у розстрочку. У зв'язку з неповерненням позики та відсотків ОСОБА_2, він попав у скрутне становище, обов'язок перед власником помешкання не дотримав, в результаті власник оселі наніс йому тілесні ушкодження середньої тяжкості. На даний час його разом з хворою матір'ю виселяють з будинку, не виконання грошового зобов'язання відповідачем поставило його на межу виживання. Ним неодноразово були надіслані відповідачу листи з описом з вимогою повернення грошових коштів в розмірі 15000 доларів США та відсотків, на що відповідач ніяк не відреагував. Чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання за наявності судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних від простроченої суми або відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (Постанови ВСУ від 04.07.2011 року №13/210/10, від 12.09.2011 року №6/433-42/183, від 16.03.2011 року №11/109. Посилається на ст.625 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь проценти за користування грошовими коштами в розмірі 331793 грн. 25 коп., моральну шкоду в розмірі 190000 грн. та судовий збір.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно письмової заяви, просить розглянути справу у його відсутність, з участю його представника ОСОБА_1

Представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали, просять в позові відмовити, надали письмові заперечення на позов, зазначивши, що рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 17.03.2016 року з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за позикою в розмірі 15000 доларів США, яке виконується за виконавчим листом ДВС Новогродівського міського управління юстиції, в зв'язку з чим спір між ним та позивачем був вирішений судом. Державним виконавцем було звернення стягнення на заробітну плату, пенсію ОСОБА_2, арештоване майно, проведено торги, які не відбулись. Вважає, що позивачем не доведено підстави позову належними доказами. Не погоджується з розрахунком відсотків наведеним позивачем, так як згідно розписки строк повернення позики з відсотками визначений до 31.12.2014 року, після цього строку розмір процентів сторонами невстановлений, в зв'язку з чим позивачем необґрунтовано при розрахунку процентів застосовано 5 % на місяць, що не відповідає ст.1048 ЦК України. Посилається на правовий висновок ВС України в постанові від 07.09.2016 року №6-1412цс16. Розмір моральної шкоди позивачем не розрахований та не доведений належними доказами, не доведено викрадення та катування позивача, завдання тілесних ушкоджень, відсутній причиний зв'язок між невиконанням грошового зобов'язання ОСОБА_2 та подіями, на які посилається позивач.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором позики, відшкодування моральної шкоди, обґрунтованим частково та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно копії розписки, ОСОБА_2 отримав 26.09.2014 року суму еквівалентну 15000 доларів США від ОСОБА_4 на строк до 31.12.2014 року, за кожний місяць використання коштів зобов'язався сплачувати ОСОБА_4 5% від суми займу.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 17.03.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто 344959 грн. - борг за договором позики від 26.09.2014 року, 258719 грн. 62 коп. - 5% від вищевказаної суми, а всього 603678 грн. 62 коп. та 3450 грн. 20 коп. судового збору. Рішення знаходиться на виконання у відділі ДВС Новогродівського міського управління юстиції.

Згідно копії медичної картки ОСОБА_4 та випискам в щоденнику, в Київську обласну клінічну лікарню, в щелепно-лицьовий центр направлений ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з діагнозом: перелом нижньої щелепи в дільниці тіла справа, часткова вторинна адептія, ЗЧМТ, струс головного мозку? Знаходився на лікуванні з діагнозом: легкій депресівний епізод .

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 17.08.2017 року, кримінальне провадження №0000975 від 10.06.2016 року закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно відповіді Прокуратури Київської області від 16.11.2017 року, триває досудове розслідування по кримінальному провадженню за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно виписки з карткового рахунку ОСОБА_4, ДВС зарахована на рахунок з 27.09.2016 року по 06.12.2017 року 20674 грн. 16 коп.

Судом встановлено, позивач за договором позики 26.09.2014 року надав відповідачу 15000 доларів США із сплатою 5 % в місяць від суми позики, строком до 31.12.2014 року, відповідач зобов'язався повернути позивачу позику, що підтверджується письмовою розпискою у матеріалах справи та встановлено рішенням суду. Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 17.03.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто сума позики та відсотків в розмірі 603678 грн. 62 коп., яке до теперішнього часу не виконане. Стягнення здійснюється в примусовому порядку ДВС.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Вказаний правовий висновок міститься у правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23 вересня 2015 року (справа № 6-157цс16).

Таким чином за відповідачем існує заборгованість за договором позики в зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відсотки за користування грошовими коштами за період який зазначає в позиві позивач з 31 березня 2016 року по 31 липня 2017 року. При визначені розміру відсотків які підлягає стягненню, суд зазначає, що позивачем було помилково розраховано розмір відсотків з врахуванням 5 % в місяць, так як вказаний розмір відсотків був передбачений договором позики, строк повернення за яким 31.12.2014 року. Договором не передбачений розмір відсотків після спливу строку повернення позики, в зв'язку з чим, розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Вказаний правовий висновок міститься у правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 07 вересня 2016 року (справа № 6-1412цс16 ).

Крім того суд зазначає, що позивачем при розрахунку процентів був застосована сума позики в розмірі 390345 грн., що також є невірним, оскільки рішенням суду сума позики в гривневому еквіваленті визначена та стягнута в розмірі 344 959 грн.. з якої і повинна бути розраховані відсотки.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню відсотки за період з 31.03.2016 року по 31.07.2017 року в розмірі 69133 грн. 25 коп., з розрахунку: сума позики 344959 грн. х облікову ставку НБУ (яка склала за період з 31.03.2016 року - 21.04.2016 року - 22 %, з 22.04.2016 року - 26.05.2016 року-19%, з 27.05.2016 - 23.06.2016-18 %, з 24.06.2016 - 28.07.2016-16,5%, з 29.07.2016 - 15.09.2016-15,5%, з 16.09.2016 - 27.10.2016-15%, з 28.10.2016 - 08.12.2016-14%, з 09.12.2016 - 26.01.2017-14 %, з 27.01.2017 - 01.03.2017-14%,з 02.03.2017 - 13.04.2017-14 %, з 14.04.2017 - 25.05.2017-13%, з 26.05.2017 - 06.07.2017-12,5%, з 07.07.2017 - 31.07.2017-12,5%), х кількість днів в місяці.

Окрім того, позивач має права на сплату відповідачем суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми відповідно до статті 625 ЦК України, вказаний позовних вимог позивач не заявляв, суд розглядає справу в межах позиву.

Відповідно до ст. ст.23, 1167 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди завданої в зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання підлягають задоволенню. Суд погоджується з представником відповідача, що позивачем не доведено причинного зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання та полоном позивача та нанесення тілесних ушкоджень власником будинку, якій він бажав придбати, але, суд вважає, що позивачу невиконанням договором позики та не поверненням суми позики та відсотків була завдана шкоди, яка полягала в душевних хвилювань та стражданнях щодо неповернення позики та відсотків, законним сподіванням позивача на їх отримання, докладанням позивачем додаткових зусиль для повернення грошових коштів, шляхом захисту порушеного права в суді, неможливістю користування вказаними коштами, з приводу чого він відчував та переживав емоції та хвилювання. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, характер завданої шкоди позивачу, глибину моральних страждань позивача, ступень вини відповідача та розмір моральної шкоди, яку просить позивач 190000 грн. суд вважає завищеними, на думку суду розумним та справедливим розміром відшкодування моральної шкоди є 3000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України в зв'язку з частковим задоволенням позову, з урахуванням задоволеної суми позову в розмірі 72133 грн. 25 коп., сплаченого судового збору в розмірі 4918 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 679 грн. 86 коп.(72133,25 х 4918:521799,25).

Керуючись ст.ст.23, 525, 526, 599, 611, 625, 1046,1044, 1167 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором позики, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 69133 грн. 25 коп. проценти за договором позики, 3000 грн. моральної шкоди, 679 грн. 86 коп. судового збору - а всього: 72813 грн. 11 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо в Апеляційний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті.

Суддя: