Єдиний унікальний номер 236/1803/17 Номер провадження 22-ц/775/38/2018
Суддя-доповідач Никифоряк Л.П
Головуючий у суді першої інстанції Бєлоусов А.Є.
__________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року апеляційний суд Донецької області в складі:

Судді-доповідача Никифоряка Л.П.

Суддів Кішкіної І.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Глушка С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційної інстанції в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, в якій подано апеляційну скаргу публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року, повне рішення складено 30 жовтня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» /надалі Товариство/ в якому просила визнати неправомірними дії Товариства щодо тимчасового припинення електропостачання, визнати факт відсутності заборгованості, підключити електропостачання та просила стягнути завдану матеріальну шкоду в розмірі 2525,14 грн. та моральну шкоду в розмірі 1829,90 грн.

06 липня 2017 року ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги та просила зобов'язати Товариство скасувати заборгованість, зобов'язати підключити електропостачання та стягнути шкоду.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, визнано неправомірними дії Товариства щодо припинення електропостачання 22 травня 2017 року та стягнуто з Товариства 814,70 грн. матеріальної шкоди, в решті судове рішення залишено без змін. Суд вважав підтвердженими позовні вимоги щодо неправірності дій відповідача з приводу припинення електропостачання в приміщенні будинку АДРЕСА_1 споживачем якого згідно договору є позивач. Також підтверджено факт завдання шкоди саме через неправомірні дії відповідача що потягло обов'язок останнього по відшкодуванню шкоди в розмірі що документально підтверджений.

З рішенням суду частково не погодився відповідач, в апеляційній скарзі представник Товариства висловив вимогу про скасування рішення в частині визнання дій неправомірними та відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 814,70 грн. Однак доводи апеляційної скарги зводились до того, що не підтверджено обставин знищення майна позивача та не підтверджено розміру завданої шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

21 лютого 2017 року між Товариством та ОСОБА_3 укладено договір Про користування електричною енергією від 21 лютого 2017 року № /надалі Договір/ за яким Товариство взяло на себе зобов'язання постачати споживачеві електричну енергію в приміщенні будинку АДРЕСА_1 /договір а.с. 8/.

22 травня 2017 року будинок АДРЕСА_1 відключено від електропостачання через несплату заборгованості.

За даними виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 останній рекомендовано медичне лікування із застосуванням в тому числі препарату «Ессенціалє форте Н», придбання та вартість якого підтверджені відповідними чеками від 26 квітня 2016 року та 14 червня 2017 року /а.с. 15, 32, 33, 34/.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зробив висновок про те, що до вирішення існуючих спірних питань припинення електропостачання в будинку споживача ОСОБА_3 не ґрунтувалось на положеннях чинного законодавства, також відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимог про відшкодування моральної шкоди. Апеляційна скарга не містить жодних доводів з приводу законності і обґрунтованості рішення суду в частині наведених обставин.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції всесторонньо і повно з'ясував обставини у справі та дотримався норм матеріального права.

Зобов'язання з відшкодування шкоди є засобом реалізації юридичної відповідальності внаслідок неналежного виконання умов Договору в пункті 19 якого сторони домовились про відповідальність енергопостачальника в тому числі і у разі тимчасового припинення електропостачання за шкоду, заподіяну споживачу або його майну - в розмірі і порядку, визначених законодавством.

З огляду на наведені положення договірна природа зобов'язання не є перешкодою для відшкодування шкоди відповідно до умов встановлених в статті 1166 ЦК України.

У той же час, відповідач не оспорював обставин щодо наявності правових підстав для відшкодування шкоди відповідно до ст. 1166 ЦК України через протиправні дії щодо неналежного виконання зобов'язань взятих Товариством за договором.

Спричинення майнової шкоди позивач пов'язував із понесеними збитками через пошкодження та втрату належних їй ліків використання яких за призначенням стало неможливим.

Факт придбання та вартість втрачених ліків позивачем підтверджена відповідними чеками про придбання ліків, також неможливість подальшого використання таких ліків позивач пов'язувала із певним температурним режимом їх зберігання який визначений в інструкції для медичного застосування препарату /а.с. 14/.

Апеляційна скарга містить довід про те що факт завдання шкоди як і розмір шкоди не підтверджені належними доказами, однак заявником в підтвердження зазначених обставин не надано жодного доказу.

Порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства буде звільнення відповідача від обов'язку доказування, та не припустимим є ґрунтування судового рішення на припущеннях.

Суд першої інстанції відреагував на аргументи відповідача стосовно достовірності та доказового значення наданої позивачем виписки із медичної картки та відповідних чеків про придбання ліків та обґрунтовано вважав що зазначені документальні докази є належними письмовими доказами які були вирішальними для розгляду справи.

Судове рішення не може обґрунтовуватись лише самими правовими підставами або аргументами на які робиться посилання в апеляційній скарзі - без встановлення відповідних фактів.

Отже сам факт завдання шкоди не спростований жодними належними та допустимими доказами тягне за собою обов'язок по відшкодуванню такої шкоди.

Фактично доводи апеляційної скарги за своєю суттю є ідентичними тому що було викладено в запереченнях на позов та зазначені доводи були предметом перевірки судом першої інстанції який дійшов обґрунтованого та законного висновку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про порушення чи неправильне застосування судом норм процесуального права.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду в частині задоволення позовних вимог здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 10 січня 2018 року.