Справа № 468/927/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.12.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді Янчук С.В., при секретарі Хижняк К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що 07.09.2017р. судом було видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

25.04.2018р. судом винесено рішення, яким задоволено вимоги та виключено відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 як батька дитини ОСОБА_3 Позивач не є батьком дитини, тому не може сплачувати аліменти.

В судове засідання позивач не зявився, від його представника надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач до суду не зявилася, про день, час, місце розгляду справи та наслідки неявки в судове засідання повідомлялася вчасно та належним чином оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області. Заперечень та заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях сторін, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи (витяг з державного реєстру актів цивільного стану) оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2017 судом було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням суду від 25.04.2018 року було встановлено відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_3 та виключено з актового запису про народження дитини відомості як про батька.

При видачі судового наказу від 01.09.2017 року дана обставина не була відома суду. Тому ОСОБА_1 звернувся до суду і просить суд переглянути судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у зв'язку з вищевказаними обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до ч. 8 статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру ( справа «Рябих проти Росії»).

Враховуючи вищевикладене, надані ОСОБА_1 докази та викладені обставини в його заяві, суд приходить до висновку, що заява про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню - є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Тому, враховуючи докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що наявні всі підстави для задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.165, ст.ст. 423-429 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ виданий 07 вересня 2017 року Баштанським районним судом Миколаївської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, 05.09.2016року народження у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

СУДДЯ: