Справа № 592/8667/17
Провадження № 2-др/592/11/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

за участю секретаря судового засідання Трофименко В.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача-адвоката ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми заяву ОСОБА_4 про постановлення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

26.03.2018 року після постановлення судового рішення представник позивача адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про постановлення додаткового рішення у зазначеній вище цивільній справі, посилаючись на те, що 07.03.2018 року позивачем до судових дебатів було заявлено про понесення витрат повязаних із явкою до суду у звязку з переїздом з м.Києва до м.Суми. 12.03.2018 року до суду було подано відповідну письмову заяву про стягнення з відповідача вказаних витрат. Станом на 26.03.2018 року судом вказану вище заяву позивача не вирішено.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник-адвокат ОСОБА_3 заперечуючи проти заяви пояснили, що позивачка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, а жодних доказів на підтвердження того, що вона проживає у м.Києві не надала. Тому підстав для ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат повязаних із явкою до суду у звязку з переїздом з м.Києва до м.Суми з відповідача, не має.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява задоволенні не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 07.03.2018 року позов ОСОБА_4 задоволено частково та ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки Вероніки, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 10.08.2017 року, а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн. 00 коп., а на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 05.07.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.03.2018 року змінено. Постановлено: «Стягувати з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 10 серпня 2017 року. Витрати, повязані зі сплатою судового збору у звязку із частковим задоволенням апеляційної скарги в розмірі 264 грн. 30 коп. компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави. Витрати на правничу допомогу стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в суді першої та апеляційної інстанції в розмірі 1100 грн.Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 528 грн.».

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як вбачається із заяви, так і у судовому засіданні, представник позивача ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача понесені витрати, повязані із явкою до суду у звязку з переїздом з м.Києва до м.Суми для участі у судових засіданнях 03.01.2018 року та 07.03.2018 року у розмірі 625,95 грн., вважаючи, що вартість квитків відноситься до процесуальних витрат.

Однак, частиною 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ст. 138 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Тобто законодавець чітко вказав на те, що витрати понесені у звязку з переїздом до іншого населеного пункту несуть сторони, а відшкодуванню підлягає тільки компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

У даному випадку, ОСОБА_4 своїй заяві не просить стягнути компенсацію за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять, а просить лише стягнути з ОСОБА_2 витрати, повязані з переїздом до м.Суми для участі у судових засіданнях.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що витрати сторони, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту, не входять до складу витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Враховуючи, що правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат, повязанихі з переїздом до м.Суми для участі у судових засіданнях 03.01.2018 року та 07.03.2018 року у розмірі 625,95 грн. відсутні, тому суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішенння не обгрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про постановлення додаткового рішення відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд м. Суми, протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.І. Чернобай