У Х В А Л А

Іменем України

9 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 569/11141/15-ц

провадження № 61-6031 зп 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І., розглянув заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року, ухвали апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 через засоби поштового зв'язку звернувся 13 грудня 2017 року до Верховного Суду України з заявою про перегляд рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року, ухвали апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року.

У підпункті 1 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»)передбачено, що заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України заява про перегляд судових рішень ОСОБА_4 передана до Касаційного цивільного суду.

Таким чином, розгляд цієї заяві про перегляд судових рішень здійснюється згідно ЦПК України (у редакції Закону України № 2136-VIII від 13 липня 2017 року).

Судами справа розглядалася неодноразово. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 10 000 доларів США (за курсом НБУ еквівалентно 215 764 грн 97 коп.) боргу за договором позики від 14 червня 2000 року, три проценти річних у сумі 106 грн 32 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК (у редакції, чинній на день подання заяви про перегляд судових рішень) підстави - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (статей 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України).

Для прикладу наявності такої підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанови Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1662цс17.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України (у редакції, чинній на день подання заяви про перегляд судових рішень) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 359 ЦПК України (у редакції, чинній на день подання заяви про перегляд судових рішень) заява повертається заявнику, якщо є ухвала Верховного Суду України про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Ухвалами Верховного Суду України від 9 березня 2017 року, 10 квітня 2017 року та від 12 червня 2017 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики, за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року, ухвали апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 14 серпня 2017 року заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року, ухвали апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року повернено на підставі пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Аналіз вказаних ухвал Верховного Суду України свідчить, що ОСОБА_4 на підтвердження невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права на підставі пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції, чинній на день подання заяви про перегляд судових рішень) посилався на постанову Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15.

Таким чином Верховним Судом України вже вирішувалось питання про допуск справи до провадження за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення касаційної інстанції з аналогічних підстав в частині вказаних постанов Верховного Суду України.

До заяви про перегляд судових рішень також додано постанову Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1662цс17.

Згідно положень пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції, чинній на день подання заяви про перегляд судових рішень) підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У справі, про перегляд якої подано заяву, при задоволенні позовних вимог в повному обсязі суд першої інстанції, з рішенням якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій встановивши, що укладений між сторонами письмовий договір позики підтверджує не лише факт укладення договору, а й передачу позикодавцем грошової суми позичальнику, зробив висновок про виникнення зобов'язання, яке не було виконано відповідачем.

Такий висновок не суперечить висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1662цс17.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України (у редакції, чинній на день подання заяви про перегляд судових рішень) колегія суддів відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи (Христов проти України, № 24465/04, § 33, 34, ЄСПЛ, від 19 лютого 2009 року).

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України (в редакції Закону України № 2136-VIII від 13 липня 2017 року), статтею 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 року, ухвали апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року.

Ухвала набуває законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель