Справа № 265/8187/17
Провадження № 2/265/362/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

при секретарі Єфрємовій О.В.

за участю представників - ОСОБА_1, Мироненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

Третя особа - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_4, про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з нього за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 на користь відповідачки в розмірі 1/4 частки від його заробітку до повноліття дитини. На даний час він не працює, не має постійного заробітку, у зв'язку з чим розмір утримуваних аліментів складає 2384,00 гривень, що є дуже великою сумою для нього. Також позивач посилається на ті обставини, що він має доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 від іншого шлюбу, якій по усній домовленості з ОСОБА_5 сплачує аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно. Також позивач пояснює, що він на даний час одружився та має іншу родину, яку повинен утримувати. Просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з розміру 1/4 частки від заробітку до розміру 1/6 від заробітку позивача.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, на задоволенні позову наполягає.

Відповідачка ОСОБА_4 та її адвокат Мироненко О.В. заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, які не підтверджуються жодним доказом. При цьому відповідачка ОСОБА_4, пояснювала, що вона самостійно виховує сина, на даний час не має постійного заробітку, а тому зменшення розміру аліментів поставить її родину в скрутне матеріальне становище, в той час коли позивач має всі можливості для сплати аліментів саме в розмірі 1/4 частини.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не заявилася, надала заяву с проханням розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Підтвердила факт зміни приз віща з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 ( а.с. 22-25)

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Свідоцтвом про народження, виданого повторно 3 листопада 2017 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецький області, підтверджено факт народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Батьками записано ОСОБА_3, ОСОБА_4. ( а.с.12)

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 вересня 2016 року, с ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, полинаючи з 31 серпня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ( а.с.11)

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось з них.

Аналогічні роз'яснення містяться в п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Так, ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Під час звернення до суду, позивачем було надано на підтвердження факту сплати аліментів іншій дитині лише тільки свідоцтво про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Інших доказів того, що мати ОСОБА_9 - ОСОБА_10 ( ОСОБА_5) отримувала аліменти в будь якому розмірі, які нібито за усною домовленістю сплачував позивач ОСОБА_3 суду надано не було.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином позивачем та його представником не було доведено суду, факту сплати позивачем аліментів на другу дитину. При цьому суд звертає увагу, що під час прийняття рішення Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя від 16 вересня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, ОСОБА_3 визнав позовні вимоги, та не заперечував проти задоволення позову саме в цьому розмірі, вже маючи на той час другу дитину - ОСОБА_9.

Також відповідно до ст. 192 СК України, для зміни розміру аліментів, позивач повинен довести до суду що в нього змінилися матеріальний або сімейний стан, погіршився або поліпшився стан здоров'я . Однак позивач на підтвердження факту свого одруження надав суду лише копію довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 17 жовтня 2017 року, виданих Новотроїцькою селищною радою Херсонської області № 787, про те що він, ОСОБА_3 проживає з дружиною ОСОБА_11. ( а.с.14)

Підтвердженням факту укладання шлюбу, є свідоцтво про укладання шлюбу видане відділом реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 78 ЦПК України, передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування.

Свідоцтво про укладання шлюбу, позивачем та його представником до суду надано не було, не дивлячись на роз'яснення та попередження судом представника позивача, про необхідність надання доказів. При цьому суд вважає, що зміна сімейного стану (одруження) само по собі, не тягне за собою підстави для зменшення розміру аліментів.

Щодо зміни матеріального стану позивача, суд виходить з наступного.

Відповідачем ОСОБА_4 до суду було надано Витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно якого ОСОБА_3 з 27 червня 2017 року зареєстрований як фізична особа підприємець . ( а.с.45,46), що в свою чергу спростовує відомості надані в позовній заяві, що до безробіття позивача.

Інших доказів, які б підтверджували факт зміни матеріального становища, або сімейного стану, а також відомостей щодо погіршення здоров'я позивача, або зміни матеріального, сімейного стану відповідача - позивачем надано не було.

В судовому засіданні відповідачкою було надано докази того, що її син ОСОБА_6 з народження потребує додаткових зусиль для відновлення здоров'я (а.с.52-53) і вона докладає зусилля щодо надання дитині цієї медичної допомоги. ( а.с.54) . Таким чином стан здоров'я дитини з моменту прийняття рішення суду про стягнення аліментів - не змінився.

Як пояснює відповідачка ОСОБА_4 і цей факт не спростовується позивачем, вона на даний час не працює, перебивається випадковими заробітками, у зв'язку з чим не встановлено факту поліпшення матеріального стану відповідачки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для зменшення розміру аліментів, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 180, 182, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76,78, 81, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, третя особа: ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення було складено та підписано 24 січня 2018 року.

Суддя ______________________ Шиян В.В.