Дата документу 21.08.2018
Справа № 320/4791/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" серпня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Калугіної І.О.,
при секретарі Воробйовій В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, зазначивши, що відповідач був зареєстрований у належній їм квартирі на правах члена сімї. Однак, відповідач не проживає у належній їм квартирі з 13 грудня 2011 року, претензій щодо проживання в квартирі не має, його речей в квартирі не має, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судове засідання позивачі не зявились, від них надійшли заяви по розгляд справи за їх відсутності, наполягають на задоволенні позовних вимог.
Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Як вбачається з матеріалів справи, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності, посвідченого 06 червня 2013 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 822, свідоцтвом по право на спадщину за законом, посвідченого 06 червня 2013 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 824, свідоцтвом по право на спадщину за законом, посвідченого 06 червня 2013 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 826, договором купівлі-продажу частини квартири, посвідченого 06 червня 2013 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 833 /а.с.9,11,13,14,16/.
Вказана обставина також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 червня 2013 року /а.с.10,12,15,17/.
Згідно довідки голови правління ОК «ЖБК № 51» від 20 червня 2018 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак з 13 грудня 2011 року в квартирі не проживає /а.с.18/.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_3 більше одного року в квартирі АДРЕСА_2 не проживає, його речей та іншого майна в квартирі немає, вимог щодо проживання у вказаній квартирі відповідач не предявляв.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, 12,81,89,263,265,279-285 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: І.О.Калугіна