Справа№592/1076/18
Провадження №2-о/592/52/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Троценко Ю. Ю. ,

заявника: ОСОБА_1 ,

представниці заявника: адвоката Лисенко Г. К. ,

представниці заінтересованої особи: Левицької А. М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

В С Т А Н О В И В :

01.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України та в обґрунтування заявлених вимог зазначив про те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ромни Сумської області, після досягнення повноліття отримав паспорт громадянина СРСР. Отримав паспорт він в місті Краснодоні Луганської області. Він не мав постійного місця проживання, вів антигромадський спосіб життя, іноді працював нетривалий час, але зареєстрованим не був ніде. Проживав він на території Сумської області в Охтирському, Недригайлівському, Роменському районах. Постійного місця проживання не мав. В 1991 році він проживав в Охтирському районі Сумської області в селі Високе, виконував епізодичні роботи без офіційного оформлення на роботі. В селі Високе Охтирського району Сумської області він проживав з 01.10.1991 року по лютий 1992 року, зареєстрованим не був за місцем проживання, але в сільській раді пам`ятають про його проживання там, що підтверджується довідкою сільської ради. З лютого 1992 року по 19.03.1993 року він проживав в селі Курманівка Недригайлівського району Сумської області, був там зареєстрованим. Потім він неодноразово засуджувався до позбавлення волі, починаючи з листопада 1993 року по 21.05.2004 року. В вироках суду зазначено, що він є громадянином України. Паспорт йому не повернули після звільнення з місць позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі він вирішив стати достойним громадянином України. Він працює різноробочим Пророко-Іллінської церкви, проживає в притулку з 25.04.2011 року. Паспорт громадянина СРСР, який у нього був при першому засуджені, знаходився в його особовій справі, але після звільнення він його не отримав. З тих пір він проживає без особового документу, отримати паспорт громадянина України він також не має можливості, оскільки не мав відомостей про проживання на території України на час вступу в законну силу Закону України Про громадянство . Відомості про отримання ним паспорту громадянина СРСР, його місце знаходження та інше міграційна служба відмовила надати. Йому необхідно отримати паспорт громадянина України, щоб мати можливість користуватися правами громадянина України. В теперішній час він працює, характеризується позитивно. Факт постійного проживання його на території України на час прийняття Закону України Про громадянство підтверджується довідкою сільського голови Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області. Йому необхідно встановити даний для отримання громадянства. В теперішній час він знаходиться на лікуванні в Сумському обласному клінічному протитуберкульозному диспансері в смт Степанівка Сумського району Сумської області. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 293 ЦПК України, він просив постановити рішення, яким встановити факт постійного проживання його ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01.10.1991 року по 19.03.1993 року на території України (вхідний № 4445/18 від 01.02.2018 року) (а. с. 3, 4) .

14.05.2018 року представниця ОСОБА_1 адвокат Лисенко Галина Костянтинівна надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми уточнену заяву, в якій вона просила постановити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 13.11.1991 року, як такого, що не приймав громадянство іншої держави (вхідний № 18845/18 від 14.05.2018 року) (а. с. 44 46) .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представниця адвокат Лисенко Галина Костянтинівна підтримали заяву з урахуванням уточнень, надали суду пояснення, аналогічні викладеним в заяві та в уточненій заяві. Просили заяву задовольнити.

В судовому засіданні представниця заінтересованої особи головний спеціаліст сектору юридичного забезпечення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Левицька Анна Миколаївна заперечувала проти заявлених вимог заявника. Вона пояснила суду про те, що згідно п. 1 Загальної частини Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 року № 745) ) , паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. П. 3 Загальної частини цього Порядку передбачає, що кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Набуття громадянства України врегульоване Законом України Про громадянство України від 18.01.2001 № 2235-ІІІ та Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року № 588/2006) . Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону, громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України Про громадянство України (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Тобто, особи, які зазначені в п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 з 13 листопада 1991 року. З інформації, наявної у документах, наданих заявником, вбачається, що він, перебуває на обліку в центрі обліку бездомних осіб як особа, яка не має постійного місця проживання. Згідно довідці виконавчого комітету Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області з 01.10.1991 року по 01.02.1992 року заявник проживав на території сільської ради без реєстрації. Згідно довідці виконавчого комітету Курманівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області заявник на території сільської ради був зареєстрований в період з 29.01.1992 року по 19.03.1993 року. До заяви додано вирок Сумського районного суду Сумської області від 21.05.2004 року, в якому обвинувачуваний ОСОБА_1 вказаний як такий, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ромни Сумської області, (витяг з реєстру актів цивільного стану відсутній) , громадянин України (в ЄДДР інформація відсутня) , військовозобов`язаний (військовий квиток або довідка з військового комісаріату відсутні) , мешканець АДРЕСА_1 (довідка з житлово-експлуатаційної організації відсутня) . Отже, жодних документів на підтвердження цієї інформації та інформації про трудову діяльність, підтверджуючих документів про своє постійне проживання на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року заявник до заяви не додав. Згідно Закону України № 888-VIII від 10.12.2015 року Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг з 04.04.2016 року Державна міграційна служба України не має повноважень здійснювати реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання (перебування) осіб. 02.04.2016 року Управління ДМС в Сумській області здійснило передачу картотеки своїх територіальних підрозділів до органів реєстрації. Таким чином, на підставі доданих до заяви документів, письмових доказів та наявних в УДМС України в Сумській області відомостей вона заперечує щодо можливості встановити факт постійного проживання заявника на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або на момент набрання чинності Закону (13 листопада 1991 року) . Також, вона звернула увагу суду на те, що для підтвердження факту, що має юридичне значення, необхідно враховувати не тільки письмові докази, а й усні (ст. ст. 69, 76 ЦПК України) , а саме: покази свідків, яким відомі обставини, що мають значення для справи.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1 та його представниці адвоката Лисенко Галини Костянтинівни, пояснення представниці заінтересованої особи головного спеціаліста сектору юридичного забезпечення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Левицької Анни Миколаївни, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, враховуючи наявність судових рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, суд дійшов наступного висновку.

Із змісту актового запису про народження № 85 від 13.02.1960 року відносно ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_2 . Відомості про батьків: батько ОСОБА_2 , українець, мати ОСОБА_3 . Пред`явлені документи про народження дитини: довідка пологового відділення № 81 (вхідний № 14773 від 16.04.2018 року) (а. с. 39 41) .

Із змісту посвідчення про взяття на облік бездомної особи № 133 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Ромни Сумської області дійсно перебуває на обліку в центрі обліку бездомних осіб як особа, яка не має постійного місця проживання і місце проживання/місце перебування якої може бути зареєстроване за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 , Центр реінтеграції бездомних осіб (а. с. 5) .

Із змісту довідки голови Курманівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Глущенко В. М. № 182/02-13 від 31.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрований на території сільської ради в період часу з 29.01.1992 року по 19.03.1993 року (а. с. 7) .

Із змісту довідки голови Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області Олефіренко О. Ф. № 24 від 01.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживав на території Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області без реєстрації в період часу з 01.10.1991 року по 11.02.1992 року за адресою: АДРЕСА_4 (а. с. 8) .

Вироком Сумського районного суду Сумської області від 21.05.2004 року по справі № 1-106/04 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Ромни Сумської області, українець, громадянин України, неодружений, працездатний, військовозобов`язаний, різноробочий Пророко-Іллінської церкви, мешканець АДРЕСА_1 , раніше 3 рази судимий: 1) 24 листопада 1994 року за ч. 3 ст. 140 КК України до 5 років позбавлення волі, 2) 7 травня 1998 року за ч. 2 ст. 81 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 3) 21 лютого 2000 року за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 14 КК України, звільнений з місць позбавлення волі за відбуванням покарання 24 січня 2003 року, був визнаний винним за ч. 2 ст. 185 КК України та йому було призначене по даному закону покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Було ухвалено змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід із підписки про невиїзд на утримання під вартою, взяти його під варту із залу суду і рахувати йому строк відбування покарання з 21 травня 2004 року. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1740 гривень заподіяної йому шкоди за викрадення майна відмовивши йому в описовій частині позову за необґрунтованістю. Було ухвалено речові докази: 8 штук трилітрових банок з індичою тушонкою залишити ОСОБА_6 , 3 штуки трилітрові банки з індичою тушонкою, які були передані на зберігання потерпілому, залишити ОСОБА_5 . Вирок суду набрав законної сили (а. с. 9 11, 37, 38) .

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.01.2010 року по справі № 18/2010 ОСОБА_4 був поміщений до приймальника-розподільника для осіб, затриманих за бродяжництво, ГУМВС України в Сумській області на термін, необхідний для встановлення особи затриманого, але не більше 30 діб. Постанова набрала законної сили (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/8478347) .

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України Про громадянство України і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

В п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України , або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Підстави набуття громадянства України визначені Законом України Про громадянство України .Зокрема, ст. 3 визначено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України Про громадянство України (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис громадянин України , та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України Про громадянство України , безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Ст. 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття безперервне проживання на території України та проживання на території України на законних підставах . Безперервне проживання на території України проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів; проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Із змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК України вбачається, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 КПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, оскільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживав на території Височанської сільської ради Охтирського району Сумської області без реєстрації в період часу з 01.10.1991 року по 11.02.1992 року, оскільки у вироку Сумського районного суду Сумської області від 21.05.2004 року по справі № 1-106/04 ОСОБА_4 зазначений як громадянин України, оскільки вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, відтак суд дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про встановлення факту постійного проживання на території України слід задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 13.11.1991 року, як такого, що не приймав громадянство іншої держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 259, 265, 268, 272 ЦПК України; Законом України Про громадянство України від 18.01.2011 року, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України станом на 13.11.1991 року, як такого, що не приймав громадянство іншої держави.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков