Справа № 351/813/18
Номер провадження №2/351/502/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивував тим, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. 10.05.2007р. він змінив своє дошлюбне прізвище «Кондрахін» на «Векірчик». За час спільного життя у них з відповідачкою народилося п'ятеро дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в даний час досягли повноліття, а також син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішенням Снятинського районного суду від 21.03.2016 р. шлюб між ним та відповідачкою розірвано, місце проживання дітей визначено разом з ним- батьком.

Відповідачка створила іншу сім'ю. Напротязі тривалого періоду часу він фактично виховує та матеріально утримує дітей сам, оскільки відповідачка не приймає жодної участі у їх вихованні та матеріальному утриманні, не виконує своїх батьківських обов'язків. На даний час у нього скрутне матеріальне становище і йому важко утримувати трьох неповнолітніх дітей.

Просить стягувати з відовідачки аліменти на його користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн. щомісячно на кожну дитину.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю.

Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 032726 зареєстровано 03.02.1997 р. шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою Личук (ОСОБА_6).

Відповідно до свідоцтва про змінгу імені серії І-НМ № 002839 від 10.05.2007р. ОСОБА_8 змінив прізвище на «Векірчик».

Рішенням Снятинського районного суду від 21.03.2016р. розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дітей: ОСОБА_3, 1999 р. нар., ОСОБА_5, 2004 р.нар., ОСОБА_6, 2005 р.нар., ОСОБА_7, 2012 р.нар. залишено проживати із батьком ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтв про народження: І-НМ № 069117, І-НМ № 069118, І-НМ № 203492 вбачається, що у позивача та відповідачки народилися діти: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Із акту обстеження матеріально-побутових умов Задубрівської сільської ради від 17.04.2018р. та довідки Задубрівської сільської ради від 17.04.2018р. вбачається, що позивач ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, 2004 р.нар., доньку ОСОБА_6, 2005 р.нар., сина ОСОБА_7, 2012 р.нар., які проживають разом із ним та перебувають на його утриманні.

Згідно трудової книжки АТ-IX № 0421009, ОСОБА_1 згідно наказу № 23-К п.2 від 01.06.2016р. прийнято на роботу в ПП «ПВБК «Будагропроект» на посаду столяра.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі по 950 грн. щомісячно на кожну дитину, з дня пред'явлення позову, тобто з 23.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. з відповідачки в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 141, 259, 263, 265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітніх: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 950 грн. щомісячно, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 950 грн. щомісячно, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 950 грн. щомісячно, починаючи з 23.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.