Справа №522/8520/17
Провадження №2/522/2374/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевій О.П,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Моторне транспортне страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку у розмірі 9 458, 60 гривень, інфляційних витрат у розмірі 1425, 41 гривень, моральної шкоди в розмірі 5 000, 00 гривень, витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 гривень, судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 1920,00 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 квітня 2016 року о 17 год. 30 хв., в м. Одеса по вул. Гайдара, ОСОБА_2, перебуваючи за кермом автомобіля «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечну швидкість руху та безпечний інтервал, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, та вчинила дорожньо-транспортну пригоду, в якій автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Винним в порушенні правил дорожнього руху було визнано ОСОБА_2, що підтверджується постановою Малиновського районного суду від 01 червня 2016 року по справі № 521/9265/16-п, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Згідно звіту № 140-05/16 від 10.05.2016 року про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ: Nissan д.н. НОМЕР_3, вартість матеріального збитку складає 32 582,28 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 не була застрахована Тому часткову виплату відшкодування завданої шкоди у розмірі 23 123,68 грн. виконало Моторно транспортне страхове бюро України.

Представник позивача та представник третьої особи просили слухати справу без фіксації судового процесу.

Відповідач та представник відповідача не зявилися в судове засідання, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином. Заперечення або відзиву на позов Відповідач до суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Малиновського районного суду від 01 червня 2016 року по справі № 521/9265/16-п, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в прибуток держави.

Відповідно до ст. ч.4 ст.82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Судом встановлено, що цивільна-правова відповідальність винуватця, на момент ДТП не була застрахована.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно звіту № 140-05/16 від 10.05.2016 року про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ: Nissan д.н. НОМЕР_3, вартість матеріального збитку в результаті ДТП складає 32 582,28 гривень.

Моторно транспортне страхове бюро України провело часткову виплату відшкодування завданої шкоди у розмірі 23 123,68 гривень.

Як встановлено ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, аналіз вищенаведених норм законодавства дає суду право присудити до стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача суму не виплаченого страхового відшкодування у розмірі 9 458, 60 гривень.

Зазначене відповідає правовій позиції, яка викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 333/1050/15-ц від 21.03.2018 року, в якій передбачено, що згідно зі статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту спричинення йому душевних страждань внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вимога щодо стягнення інфляційних витрат у розмірі 1425, 41 гривень підлягає задоволенню, з огляду на те, що відповідачем не заперечувався факт звернення до нього позивача із пропозицією позасудового врегулювання.

Положеннями ст. 625 ЦК встановлено відповідальність за порушення грошового зобовязання та визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Характер і межі справедливої сатисфакції, яку надає Суд за статтею 41 Конвенції, прямо залежать від характеру порушення (див. рішення від 20 вересня 2011 року у справі «Shesti Mai Engineering OOD» та інші проти Болгарії» (Shesti Mai Engineering OOD and Others v. Bulgaria), заява № 17854/04, п. 101 з подальшими посиланнями). Крім того, практика Суду вимагає існування чіткого причинно-наслідкового звязку між відшкодуванням, що вимагається заявником, та порушенням Конвенції (див., серед інших, рішення від 24 червня 2003 року у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. the United Kingdom), заява № 44277/98, п. 47).

Таким чином, для присудження відшкодування матеріальної шкоди заявник повинен продемонструвати існування причинно-наслідкового звязку між порушенням та будь-якою стверджуваною фінансовою втратою (див., наприклад, рішення щодо справедливої сатисфакції від 21 січня 2010 року у справі «Druzstevni zalozna Prіа» та інші проти Чеської Республіки» (Druzstevni zalozna Pria and Others v. the Czech Republic), заява № 72034/01, п. 9).

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд виходить із наступного.

Згідно ст. 1 Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 р. встановлено: Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визнається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму встановленого ЗУ "Про державний бюджет України на 2017 рік", який складає 1600 гривень, то вартість одного часу роботи адвоката складає не більш 640,00 грн.. (40% від 1600 гривень). При цьому приймає до уваги що по даній справі представник позивача приймав участь у судових засіданнях як за участю відповідача, так і за його відсутністю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та нішу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою стороною. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Вимоги, що до стягнення витрат на правову допомогу підтверджуються доказами укладання Договору про надання правової допомоги №19/04-17, квитанціями про перерахунок коштів, тому підлягають частковому задоволенню на підставі ст. 137 ЦПК України у розмірі 2900,00 грн. з огляду на часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 76-83, 133, 137, 258, 259, 263, 264 ЦПК України ст.ст. 15, 22, 23, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Моторне транспортне страхове бюро України про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) суму матеріального збитку завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 9 458, 60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) інфляційні витрати у розмірі 1425, 41 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1920,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) витрати на правову допомогу у розмірі 2900,00 гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до апеляційного суду Одеської області в тридцятиденний термін. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя 13.06.18