Ухвала

Іменем України

5 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 216/3789/16-ц

провадження № 61-1846 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В.С., Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», керівника публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Войцеха Бальчуна про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпунктів 4 і 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Укрзалізниця»), керівника ПАТ «Укрзалізниця» Войцеха Бальчуна про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 на підставі посадочного документу від 8 липня 2016 року № 55 прямував з міста Києва до міста КривогоРогу швидкісним нічним потягом сполученням «Київ-Миколаїв» (потяг № 209/210, вагон № 5, купе № 5, місце № 19, з 15.25 годин 26 липня 2016 року по 00.30 годин 27 липня 2016 року). Під час прямування 26 липня 2016 року позивач подав скаргу № 4 про відсутність в купе внутрішніх приборів виміру температури та кондиціонування, а також відсутність у провідників холодильників і прохолодних напоїв для споживачів послуг ПАТ «Укрзалізниця».

Посилаючись на те, що йому, як пасажиру, не надано послуг з кондиціонування повітря, не реалізовано провідником за його проханням охолодженої води, а також на те, що потяг прибув до пункту призначення на 20 хвилин пізніше визначеного часу прибуття, вважає, що відповідачами порушено його права, як споживача, на отримання якісної послуги з перевезення, ОСОБА_4 просив суд визнати противоправною бездіяльність керівника ПАТ «Укрзалізниця» Войцеха Бальчуна щодо підготовки до рейсу вагону № 5 у швидкісному нічному потязі «Київ-Миколаїв» № 209/210; стягнути з відповідача на свою користь вартість посадочного документу в сумі 202 грн 30 коп., сплачених за надання послуг неналежної якості, а також спричинену моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 листопада

2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_4 у відшкодуваннявартості посадочного документу, сплачених ним за надання послуг неналежної якості, у розмірі 30 % від його вартості, а саме - 67 грн. 43 коп.; моральної шкоди - 500 грн.

Стягнуто з ПАТ «Укрзалізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 2 756 грн.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачу були надані послуги пасажирського перевезення неналежної якості, у зв'язку з чим останньому спричинено шкоду та порушено його права.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Укрзалізниця» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 січня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумніві щодо їх застосування чи тлумачення.

Статтею 910 ЦК України встановлено, що за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Частиною третьою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, зокрема, відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги).

Відповідно до пункту 2.4 Державних санітарних правил та норм, гігієнічних нормативів. 7. Гігієна транспорту. 7.2. Експлуатація рухомого складу залізничного транспорту для пасажирських перевезень. ДСП 7.7.2.015-99, затверджених Постановою Першого заступника Головного державного санітарного лікаря України від 9 лютого 1999 року № 15 (далі - Правила) вентиляція, а у вагонах із кондиціонуванням - кондиціонери повинні бути ввімкнуті влітку за 30 хвилин до посадки пасажирів в вагон; взимку вмикається тільки вентиляція.

Пунктом 3.5 Правил встановлено, що в плацкартних, купейних та м'яких вагонах пасажирських поїздів різних категорій пасажири не менше 3-х разів на день забезпечуються чаєм, цілодобово кип'яченою гарячою та охолодженою водою, а в загальних вагонах - питною водою.

Встановивши, що позивачем доведено належними та допустимим доказами факт відсутності кондиціонування купе швидкісного потягу, суди дійшли вірного висновку про те, що позивачу надані послуги з перевезення неналежної якості та про наявність правових підстав для часткового повернення плати за проїзд відповідно до пункту 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Встановивши, що саме з вини ПАТ «Укрзалізниця», внаслідок надання неякісної послуги з перевезення, порушені права позивача щодо отримання послуг з кондиціонування повітря, що підтверджується протоколом оперативної наради при начальнику пасажирського вагонного депо

від 27 липня 2017 року № ЛВЧД-13/9-584 та врахувавши доведеність факту спричинення моральної шкоди, суди з урахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності дійшли вірного висновку про відшкодування моральної шкоди на підставі статті 1167 ЦК України.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог до керівника ПАТ «Українська залізниця» Войцеха Бальчуна, суди дійшли вірного висновку, що визнання протиправної бездіяльності керівника ПАТ «Українська залізниця» Войцеха Бальчуна при здійсненні ним належного контролю з виконання зазначених Правил при підготовці до рейсу вагону у швидкісному нічному потязі є необґрунтованою, а тому відмовили у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», керівника публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Войцех Бальчун про захист прав споживачів за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 листопада 2017 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк