Справа № 337/1670/18
Провадження № 2/337/1091/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, як орган опіки та піклування, Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Місто для людей Запоріжжя» про визначення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4у якому вказала, що ОСОБА_2 та відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 належить 1/2 частина квартири на підставі рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 02 лютого 2018 року. Разом з ОСОБА_2 співвласниками квартири є: ОСОБА_4 1/4 частина квартири, ОСОБА_3 1/4 частина квартири. 06.10.2011 право спільної часткової власності пройшло державну реєстрацію. Загальна площа квартири становить 69,05 кв.м, в тому числі житлова площа 40,4 кв.м., підсобної площі 27,0 кв.м, корисної площі 67,4 кв.м. Квартира складається: з трьох кімнат: № 2 площею 14,3 кв.м., кімната №5 площею 9,6 кв.м., №6 площею 16,5 кв.м.; з кухні №7 площею 10,6 кв.м., з ванної кімнати № 4 площею 2,6 кв.м., з туалету №3 площею 1,0 кв.м.; з коридору № 1 площею 11,5 кв.м., з комори: №8 площею 1,3 кв.м.; з лоджії площею 1,645 кв.м. Вважає, що ОСОБА_2 в користування згідної її частки в праві власності на квартиру може бути виділені кімната № 5 площею 9,6 кв.м., кімната № 2 площею 14,3 кв.м., яка обєднана з лоджією площею 1,645 кв.м. виділена кімната № 6 площею 16,5 кв.м., а відповідачам в спільне користування може бути виділена кімната № 6 площею 16,5 кв.м. В спільному користуванні ОСОБА_2 та відповідачів необхідно залишити: кухню №7 площею 10,6 кв.м., ванну кімнату № 4 площею 2,6 кв.м., з туалет №3 площею 1,0 кв.м.; з коридор № 1 площею 11,5 кв.м., з комору №8 площею 1,3 кв.м.

Частка ОСОБА_2 житлової площі в спірній квартирі складає: 20,2 кв.м., і вона згодна на виділення в користування кімнати площею 25,545 кв.м. Просить суд визначити порядок користування квартирою № 75 у будинку № 8 по вулиці Дорошенка у місті Запоріжжі, що є спільною частковою власністю: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3; встановити порядок користування квартирою № 75 у будинку № 8 по вулиці Дорошенка у місті Запоріжжі наступним чином: виділити ОСОБА_2 у користування житлові кімнати № 5 площею 9,6 кв.м. та № 2 площею 14,3 кв.м., яка обєднана з лоджією площею 1,645 кв.м., та виділити у спільне користування ОСОБА_4, ОСОБА_3 кімнату № 6 площею 16,5 кв.м., а в загальному користуванні залишити наступні приміщення: кухню №7 площею 10,6 кв.м., ванну кімнату № 4 площею 2,6 кв.м., з туалет №3 площею 1,0 кв.м.; з коридор № 1 площею 11,5 кв.м., з комору №8 площею 1,3 кв.м. Також просить стягнути з відповідачів судові витрати.

23.05.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

05.06.2018 року до суду від служби (управління) у справах дітей відділу по Хортицькому району надійшла заява про залучення до справи у якості третьої особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району.

09.07.2018 року до суду від відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 надійшов відзив на позов у якому відповідачі вказали, що згодні з позовними вимогами в частині визначення порядку користування квартирою, та не згодні з позовними вимогами в частині стягнення з них судових витрат. Також просять розглядати справу за їх відсутності.

10.07.2018 року від КП «Наше місто» надійшли пояснення на позов, в яких вказано, що вони не являються належною стороною по справі, а належною стороною є Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Місто для людей Запоріжжя».

Ухвалою суду від 10.07.2018 року залучено до участі у справі, в якості третіх осіб: орган опіки та піклування районну адміністрацію Запорізької міської ради по Хортицькому району, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Місто для людей Запоріжжя».

Позивач ОСОБА_1надала заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме стягнення з відповідачів судових витрат.

Ухвалою суду від 16.08.2018 року, залишено без розгляду частину позовних вимог про стягнення з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 судових витрат.

Позивач ОСОБА_1надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Третя особа: орган опіки та піклування районну адміністрацію Запорізької міської ради по Хортицькому району, у судове засідання не зявився, представник надав заяву про підтримання позовних вимог.

Третя особа: ТОВ «Керуюча компанія «Місто для людей Запоріжжя» у судове засідання не зявилася, самостійних вимог не заявляє.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 02 лютого 2018 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1(а.с.18-19).

Право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(а.с.20).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, ОСОБА_4, ОСОБА_3 належить на праві власності по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1, за кожною(а.с.17).

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 69,05 кв.м, житловою площею 40,4 кв.м., складається з трьох кімнат: № 2 площею 14,3 кв.м., кімната №5 площею 9,6 кв.м., №6 площею 16,5 кв.м.; з кухні №7 площею 10,6 кв.м., з ванної кімнати № 4 площею 2,6 кв.м., з туалету №3 площею 1,0 кв.м.; з коридору № 1 площею 11,5 кв.м., з комори: №8 площею 1,3 кв.м.; з лоджії площею 1,645 кв.м.(а.с.14-16).

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995р., квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Суд вважає, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Оскільки в даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею, то застосування критерію необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення з забезпеченням відповідності ідеальних часток реальним, суд вважає не обов'язковим.

Суд вважає необхідним виділити в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно і вважає допустимим відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року у справі № 6-1500цс15.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону з своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

При визначенні конкретного порядку користування суд виходить з того, що частки співвласників у спірній квартирі є ідеальними, на ідеальну частку у праві спільної власності на спірну квартиру ОСОБА_2В.(1/2 частина) припадає 20,2 кв.м. житлової площі, а ОСОБА_4, ОСОБА_3 припадає по 10,1 кв.м. житлової площі.

Кімнат, які б відповідали розміру ідеальних часток кожної зі сторін, в квартирі немає. Разом з тим, згідно з технічним планом спірної квартири в ній є дві ізольовані житлові кімнати № 5 площею 9,6 кв.м. та № 2 площею 14,3 кв.м., яка обєднана з лоджією.

Перевищення ідеального розміру частки ОСОБА_2, складає 3,7 кв.м., а перед кожним з інших співвласників складає 1,85 кв.м. житлової площі перед кожним.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що запропонований позивачем порядок користування квартирою не призведе до суттєвого порушення прав та законних інтересів відповідачів, як співвласників квартири.

Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 89, 141, 206, 229, 247, 263, 264, 354 ЦПК України, ст. 150, 155 ЖК України, ст. 319, 321, 356, 358, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою № 75 у будинку № 8 по вулиці Дорошенка у місті Запоріжжі, що є спільною частковою власністю: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Встановити порядок користування квартирою № 75 у будинку № 8 по вулиці Дорошенка у місті Запоріжжі наступним чином:

виділити ОСОБА_5 у користування житлові кімнати № 5 площею 9,6 кв.м. та № 2 площею 14,3 кв.м., яка обєднана з лоджією площею 1,645 кв.м.

виділити у спільне користування ОСОБА_4, ОСОБА_3 кімнату № 6 площею 16,5 кв.м.

в загальному користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 залишити наступні приміщення: кухню №7 площею 10,6 кв.м., ванну кімнату № 4 площею 2,6 кв.м., з туалет №3 площею 1,0 кв.м.; з коридор № 1 площею 11,5 кв.м., з комору №8 площею 1,3 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 21.08.2018 року.

Суддя: