1Справа № 335/141/18 2-н/335/112/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

24 січня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., ознайомившись з матеріалами заяви Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати послуг централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 6 124,25 гривень,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2018 року до суду надійшла заява Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати послуг централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 6 124,25 гривень.

Відповідно до частини першої статті 160 Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За приписами пункту третього частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу наведені у статті 163 ЦПК України. Зокрема, п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України передбачено, що у заяві зазначається імя (прізвище, імя та по батькові) боржника, його місце проживання.

Також, вимогами п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

На порушення наведеної норми права, заявник у заяві про видачу судового наказу посилається на ряд норм ЦПК України, які втратили законну силу із набранням чинності Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017, тобто з 15 грудня 2017 року.

В порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом здійснено запит до органу реєстрації місця проживання фізичної особи-боржника, на який 19 січня 2018 року отримано відповідь, за якою боржник ОСОБА_1 зареєстрований з 2009 року за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, у заяві про видачу судового наказу зазначено невірне місце проживання боржника ОСОБА_1

Крім того, до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, за яким предявляються вимоги про стягнення заборгованості.

Вищезазначені обставини перешкоджають розгляду справи в порядку наказного провадження.

Згідно із пунктом першим частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Оскільки судом встановлено, що заява про видачу судового наказу не у повній мірі відповідає вимогам процесуального закону, зокрема, не містить вірної адреси боржника, посилання на доказ (договір), суд вважає за можливе відмовити у видачі судового наказу з метою надання заявникові можливості привести заяву у відповідність до вимог процесуального закону.

Суд вважає за необхідне розяснити заявникові, що відповідно до частини другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Окрім того, заявникові розяснюється, що за приписами частини другої статті 164 КПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163166 ЦПК України,суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати послуг централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в сумі 6 124,25 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Макаров