Справа № 531/988/18
Номер провадження 6/540/29/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши в порядку письмового провадження подання Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області про примусовий привід боржника ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

у серпні 2018 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшло вказане подання, у якому державний виконавець просить розглянути питання про примусовий привід гр. ОСОБА_1 до Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, посилаючись на те, що у них на виконанні перебуває виконавче провадження № 39379896 з примусового виконання виконавчого листа № 2-441/2007 від 13.06.2007 року, виданого Карлівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісяця на утримання синів: Андрія, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Володимира, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повноліття, починаючи з 04.05.2007 року. У процесі вчинення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, яка в сукупному розмірі перевищує 6 місяців. Від виконання рішення суду боржник ухиляється, жодного підтвердження сплати аліментів не надає, на виклики державного виконавця - не з'являється, перевірити його майновий стан неможливо, за місцем проживання відсутній.

Розглянувши матеріали подання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Судом встановлено, що 13.06.2007 року Карлівським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист № 2-441/2007 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 200 грн. щомісяця, з відповідною індексацією, на користь ОСОБА_2 на утримання синів: Андрія, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Володимира, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повноліття, починаючи з 04.05.2007 року (а.с. 3).

15.08.2013 відкрито виконавче провадження ВП № 39379896 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 441/2007 від 13.06.2007 року, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с. 2).

В обґрунтування своїх вимог державним виконавцем надано до суду ряд документів в копіях, зокрема: довідка - розрахунок заборгованості, відповідно до якої станом на 01.06.2018 року борг ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає 51 207,95 грн.; повідомлення Нижньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області від 05.07.2018, згідно якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає без реєстрації в с. Нижня Ланна по вул. Квітнева, 33; акти державного виконавця від 19.04.2018 р. та 02.06.2018 р. про виїзд за місцем проживання боржника, в ході якого перевірити майновий стан не представилось можливим у звязку з відсутністю боржника (а.с. 8-9); виклики державного виконавця про необхідність зявитися до виконавця 10.07.2017, 12:00, 18.01.2018 та 29.05.2018, 09:30 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату (а.с. 10-12).

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Натомість, до подання про примусовий привід не додано підтвердження про належне повідомлення боржника з приводу жодного виклику, чим не доведено його належне повідомлення про виклик до державного виконавця.

Враховуючи викладене, суд вважає, що звернення з поданням про примусовий привід боржника є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 353, 438, ЦПК України, -

у х в а л и л а :

у задоволенні подання Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області про примусовий привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С. М. Косик