Постанова

Іменем України

18 січня 2018 року

м. Київ

справа № 127/18390/13-ц

провадження № 61-1154 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, яка діє в інтересах інваліда першої групи ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представник позивачів - ОСОБА_7,

відповідач - ОСОБА_8,

представник відповідача - ОСОБА_9,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року в складі судді Сичука М. М. та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року року в складі суддів: Копаничук С. Г., Медвецького С. К., Панасюка О. С.,

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2015 року ОСОБА_8 звернулась до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах інваліда першої групи ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про поділ земельної ділянки.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року, заяву ОСОБА_8 задоволено.

Рішення Вінницького міського суду від 16 травня 2014 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про поділ земельної ділянки задоволено частково.

Визначено, що розмір часток співвласників земельної ділянки по АДРЕСА_1 становить: 11/20 частки - ОСОБА_8 та 9/20 частки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно до додатку № 2 варіанту № 2 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 18 лютого 2014 року № 41/11-014. Виділено співвласникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельну ділянку площею 410 кв. м, позначену на плані-схемі зеленим кольором, виділено ОСОБА_8 земельну ділянку площею 501 кв. м, позначену на плані-схемі червоним кольором.

Припинено право спільної сумісної власності між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 на земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року заяву ОСОБА_8 про перегляд у зв'язку нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницького області від 16 травня 2014 року залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована обізнаністю ОСОБА_8 щодо знаходження даних господарських будівель з 2004 року та пропуск нею місячного строку для подання заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, що виключає застосування пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції постановив ухвалу з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 висновків суду не спростовують.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року, ОСОБА_8, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву про перегляд рішення Вінницького міського суду Вінницького області від 16 травня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення статті 361 ЦПК України.

У січні 2017 року ОСОБА_6, ОСОБА_4 подали заперечення на касаційну скаргу, в яких просять постановлені у справі ухвали залишити без змін, посилаючись на їх законність, обґрунтованість та безпідставність доводів касаційної скарги.

26 грудня 2017 року справу Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, скасовуючи попередні судові рішення з даного питання, вказував, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли передчасного висновку про обізнаність ОСОБА_8 з обставиною знаходження на земельній ділянці сараїв літ. «Ж», «Ж1» після отримання 21 квітня 2015 року довідки КП «Вінницьке бюро технічної інвентаризації».

Під час нового розгляду заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд установив, що 01 березня 2002 року ОСОБА_8 придбала 11/20 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель по вул. 40-річчя Перемоги у м. Вінниці і в її постійне користування відійшли приміщення, в тому числі, і сараї літ. «Ж», «Ж1». У 2004 році дані сараї були знесені для здійснення реконструкції в тих же розмірах та із тих же матеріалів. 15 грудня 2004 року КП «Вінницьке бюро технічної інвентаризації» виготовило схематичний план будівель за вищевказаною адресою, із зазначенням відповідних змін від 05 вересня 2007 року, від 21 липня 2010 року, від 02 листопада 2011 року, з якого вбачається фактична відсутність на вказаній земельній ділянці сараїв літ. «Ж», «Ж1», починаючи з 05 грудня 2004 року й до цього часу.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_8 про наявність відповідних сараїв було відомо, як під час укладання договору купівлі-продажу від 01 березня 2002 року, так і на момент розгляду судом справи в 2013-2014 роках, тому остання пропустила місячний строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, про поновлення якого клопотання не заявляла.

Проте з висновками судів погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України в редакції, чиніій на час постановлення ухвали судом першої інстанції, підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частиною першою статті 362 ЦПК України передбачено, що заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Початком перебігу даного строку визначається день встановлення обставини, що є підставою для перегляду. Початок перебігу строку залежить від підстав перегляду справи у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема у випадку наявності істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи - з дня встановлення таких обставин. Днем встановлення цих обставин є день, коли ці обставини стали відомі заявникові. Ця обставина підлягає доказуванню.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленимиобставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленимиобставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК України.

На порушення наведених вище норм судом не встановлено початку перебігу строку подання ОСОБА_8 заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленимиобставинамита не спростовано належними та допустимими доказами доводи ОСОБА_8, що початком перебігу строку є 21 квітня 2015 року, коли вона отримала довідку КП «Вінницьке бюро технічної інвентаризації».

Переглядаючи справу, суд на порушення частини четвертої статті 338 ЦПК України не врахував, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи та не переглянув справу у зв'язку з нововиявленимиобставинами по суті.

За таких обставин касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвали судів попередніх інстанцій - скасуванню з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І.М. Фаловська

С.П. Штелик