АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2018 року м. Одеса

справа №521/14530/16-ц

провадження №22-ц/785/1760/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Тьосової Я.В.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_5,

відповідач-Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго»,

представники відповідача-Оляш Олексій Юрійович, Притула Анастасія Сергіївна,

третя особа- Будинкоуправління №2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2017 року у складі судді Лічмана Л. Г.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з уточненим в подальшому позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна Компанія Одесаобленерго» (далі-ПАТ«Одесаобленерго», товариство) про порушення прав споживача та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 зазначала, що 18 травня 2016 року, внаслідок підвищення напруги в загальній електромережі, в її квартирі АДРЕСА_1 було пошкоджено розетки, електродзвінок, зарядний пристрій для ноутбуку Асеr РА-1900-05.Підвищення напруги зафіксовано заявками до аварійно-диспетчерської служби Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району (далі - БУ № 2 Одеської КЕЧ) та на гарячу лінію ПАТ «Одесаобленерго» 18 травня 2016 року за № 80773979.

27 травня 2016 року вона подала заяву до начальника Південного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» з проханням відшкодувати збитки, спричинені внаслідок підвищеня напруги в електромережі 18 травня 2016 року, а сааме: знищення електродзвінка, зарядного пристрою для ноутбуку Асеr РА-1900-05; відрядити спеціалістів для діагностики та усунення проблем енергопостачання в квартирі, яка залишилася без реагування, а тому з 18 травня 2016 року електропостачання в її квартирі в аварійному стані.

Позивач також вважає, що ПАТ «Одесаобленерго» поставляє неякісну електричну енергію, параметри якої небезпечні для споживачів, оскільки 18 травня 2016 року напруга в електромережі за показниками РН-116 перевищила 400 Вольт, миттєво вибухнули лампи, заіскрилися, закурилися розетки та почали горіти електродзвінок, зарядний пристрій для ноутбуку.

Крім того, вважає, що їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у 40 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_5 просила:

1)визнати дії та бездіяльність відповідача протиправними та такими, що порушують права споживачів;

2)зобов'язати ПАТ«Одесаобленерго»:

-вжити невідкладних заходів для усунення пошкодження електрообладнання її квартири;

-провести незалежну експертизу побутових електроприймачів, що вийшли з ладу (електродзвінок, зарядний пристрій для ноутбуку Асеr РА-1900-05), для встановлення причини пошкодження та вартості електроприладів;

-провести експертизу з метою встановлення причин підвищення напруги в електромережі Південного РЕМ, що сталося 18 травня 2016 року, та визначити стан електрообладнання квартири,

3) стягнути з відповідача на її користь спричинену моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. (т.1а.с.1-8,15-22, 66-67).

Відповідач у задоволенні позовних вимог просив відмовити за їх безпідставністю, посилаючись на те, що права ОСОБА_5 ПАТ «Одесаобленерго» не порушені, що у позовній заяві не зазначено, з яких міркувань виходила ОСОБА_5, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами підтверджуються страждання, яких зазнала позивач.

Крім того, вважаючи себе неналежним відповідачем, просив замінити його на належного-БУ № 2 Одеської КЕЧ (т.1а.с.32-34,79).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено БУ № 2 Одеської КЕЧ (т.1а.с.73).

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні у зв'язку з необґрунтованістю і недоведеністю.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано протиправним та таким, що порушило права споживача, бездіяльність ПАТ «Одесаобленерго» щодо ненадання у встановленому порядку і строки відповіді ОСОБА_5 на її заяву від 27 травня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено (т.2а.с.30-36).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, обмежившись повідомленням позивачу по телефону про відсутність підстав для задоволення її звернення від 27 травня 2017 року, не направив останній письмову відповідь на її звернення.

Відмову у задоволенні інших позовних вимог суд мотивував тим, що ПАТ «Одесаобленерго» не порушив права позивача у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

В апеляційній скарзі, поданій 07 грудня 2017 року, ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Неправильність рішення обґрунтовано неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (т.2а.с. 42-43).

Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції, у порушення ст.27 ЦПК України (в редакції 2004 року) не вирішено по суті клопотання позивача про визнання загальновідомим фактом аварію в електромережі ПАТ «Одесаобленерго» 18 травня 2016 року, невірно встановлені фактичні обставини справи щодо аварії в електромережі та неправомірно відмовлено у захисті прав споживача по відновленню електропостачання до квартири, по встановленню майнової шкоди і відшкодуванню моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Одесаобленерго» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту неякісного постачання ним електричної енергії позивачу, внаслідок чого останній спричинена майнова та моральна шкода (т.2а.с.69-72).

Представник третьої особи правом на відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, клопотання про причини неявки в судове засідання з поважних причин не подав, що відповідно до правил ч.2ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у його відсутність.

Позивач ОСОБА_5, надавши пояснення в судовому засіданні 27 лютого 2018 року, в судове засідання, призначене на 17 квітня 2018 року, не з'явилася, подавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представників відповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч.1ст.364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, додаткові аргументи до апеляційної скарги, подані до апеляційного суду 05 квітня 2018 року, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження, та які за своєю правовою природою є доповненням до апеляційної скарги, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 квітня 2018 року повернуті заявнику (т.2а.с.113-117,119).

Щодо вимог про визнання дій та бездіяльністі ПАТ «Одесаобленерго» протиправними, що порушують права споживача та вжиття невідкладних заходів для усунення пошкодження електрообладнання квартири та відшкодування моральної шкоди.

Встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_1, придбана на підставі біржового договору купівлі-продажу, укладеного 01 серпня 1995 року.

Зазначений будинок з 2007 року знаходиться на обслуговуванні БУ № 2 Одеської КЕЧ.

Із копії договору про тимчасове постачання електричної енергії з електролічильником № 60124 від 31 грудня 2015 року, укладеному між ПАТ «Одесаобленерго» і БУ № 2 Одеської КЕЧ, та додаткової угоди від 01 липня 2016 року вбачається, що останьому дозволено споживання електричної енергії (т1а.с.59-60).

Між ПАТ «Одесаобленерго» та ОСОБА_5 договір постачання електричної енергії до вказаної квартири не укладався.

Разом з тим, таке постачання фактично здійснювалось і оплачувалося ОСОБА_5, а тому вона є споживачем електроенергії, що надається ПАТ «Одесаобленерго».

Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999р. №1357 (зі змінами та доповненнями) (далі - Правила).

Відповідно до підпункту 2.3.8 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 pоку, порядок утримання газових та електричних внутрішньобудинкових мереж регулюється нормативно- правовими актами з питань регулювання електроенергетики та газопостачання.

Згідно Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), що затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 pоку, між споживачем та електропередавальною організацією встановлюється межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Як визначено в п. 2.4 ПКЕЕ, межа експлуатаційної відповідальності між споживачем - фізичною особою, об'єднанням співвласників (власником) багатоквартирних будинків та/або власником електричних мереж за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок установлюється: для квартир багатоповерхових будинків на відхідних клемах розрахункових засобів обліку поверхових або квартирних електрощитів За стан контактних з'єднань на межі експлуатаційної відповідальності та на вхідних і вихідних клемах опломбованих розрахункових засобів обліку відповідає електропередавальна організація.

Таким чином, відповідальність за технічний стан зовнішніх електромереж до вводу в будинок несе електропередавальна організація - ПАТ «Одесаобленерго», за стан внутрішньобудинкових електромереж - БУ № 2 Одеської КЕЧ, а за стан внутрішньоквартирних мереж квартири відповідає сам позивач.

Відповідно до п.49-53 Правил користування електричною енергією для населення у разі порушення енергопостачальником умов договору побутовий споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії побутового споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо. Акт-претензія складається побутовим споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника енергопостачальника протягом 3 днів з дня звернення у містах або 7 днів - у сільській місцевості побутовий споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акта, акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж три побутових споживачі або побутовий споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування. Акт-претензія побутового споживача подається енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає побутовому споживачеві обгрунтовану відмову щодо задоволення його претензій. У разі відмови енергопостачальника провести необхідні заміри параметрів якості електричної енергії побутовий споживач має право сам організувати проведення таких замірів. Проводити заміри параметрів якості електроенергії може організація, яка має відповідні повноваження або дозволи. У цьому випадку енергопостачальник повинен відшкодувати витрати побутового споживача.

18 травня 2017 року на гарячу лінію ПАТ «ЕК Одесаобленерго» надійшла заявка ОСОБА_5 за № 80773979, що за її місцем проживання ( кв.АДРЕСА_1) була підвищена напруга в електромережі до 405 Вольт, у зв'язку з чим відбулось знищення електродзвінка та зарядного пристрію для ноутбуку Асеr РА-1900-05.

На зазначену заявку електриками оперативної групи Південного РЕМ був здійснений виїзд за вказаною адресою для виконання замірів рівня напруги в мережі, однак доступу до щитка обліку у них не було, оскільки власник електрогосподарства будинку був відсутній.Тому здійснення замірів оперативно-виїзна бригада виконала від трансформаторної підстанції, яка знаходиться на балансі ПАТ«Одесаобленерго».

За результатами перевірки у той же день складено акт, яким встановлено, що рівень робочої напруги в мережі знаходиться в допустимій нормі (т.1а.с.55,57).

У свою чергу позивачем не надано доказів складення двостороннього акту про якість електричної енергії, складеним ним із залученням організацій, які мають відповідні повноваження, надані Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики або складення акту-претензії побутового споживача у довільній формі.

Таким чином, за наявності складеного вище акту щодо рівня напруги в мережі в допустимій нормі, доводи представника відповідача про відсутність вини саме ПАТ «Одесаобленерго» за заподіяну шкоду ОСОБА_5. не спростовано.

У свою чергу, позивачем не доведено факт перевищення напруги до 405 Вольт з вини відповідача, не надано акт фіксуванні перенапруги в мережі внаслідок недотримання відповідачем вимог Закону України «Про електроенергетику», а отже відсутній обов'язок відшкодування матеріальної шкоди.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від ЇЇ відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме, наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювана шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана, вини. Наявність заподіяної шкоди та протиправної поведінки доводить сторона, якій завдано шкоду.

Слід зазначити, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Стаття 1209 ЦК України деталізує положення вказаної вище норми, зокрема, підставою відповідальності продавця є спричинення заподіяної шкоди недоліками товарів, що реалізуються.

Вказаній нормі кореспондує положення ст.16 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яким на споживача покладається обов'язок довести не тільки наявність шкоди, а і наявність дефекту продукції, у даному випадку постачання електричної енергії неналежної якості і наявність причинно-наслідкового зв'язку між заподіяною шкодою та поставкою продукції неналежної якості.

За таких обставин, враховуючи недоведеність факту поставлення відповідачем електричної енергії неналежної якості перевищення напруги в квартирі позивача, а відтак і наявності у діях ПАТ «Одесаобленерго» складу цивільного правопорушення при постачанні електричної енергії.

Крім того, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2017 року, на підставі клопотання ОСОБА_5 призначено електротехнічну судову експертизу, яку було доручено провести в Київському НДІСЕ Міністерства юстиції, оплату якої було покладено на заявника, та на вирішення якої поставлені наступні питання:

-чи були пошкоджені 18 травня 2016 року внутрішня електромережа, в тому числі розетки, електродзвінок в квартирі АДРЕСА_1, а також зарядний пристрій для ноутбуку Асеr РА-1900-05?

-в чому полягають ці пошкодження і які причини пошкодження вказаних електроприладів?

-чи відповідають вимогам нормативно-технічних документів показники якості електричної енергії, яка була поставлена 18 травня 2016 року до буд.АДРЕСА_1 в цьому будинку? (т.1 а.с.88,16-108,148-150)

Зазначена ухвала суду першої інстанції була залишена без виконання у зв'язку із неможливістю експертної установи її виконати у строки, передбачені чинним законодавством, та встановленням, що для вирішення поставлених в ухвалі питань необхідно проведення комплексної судової електротехнічної та товарознавчої експертизи (т.1а.с.154).

В подальшому, після роз'яснення судом права учасникам справи заявити клопотання про призначення комплексної експертизи, жоден з них, в тому числі й ОСОБА_5, таким правом не скористався (т.1а.с.235).

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України 2004 року), дійшов правильного висновку про те, що відповідач довів, що ним не поставляється неякісна електрична енергія, параметри якої небезпечні для споживачів.

Оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про погіршення умов проживання в квартирі у зв'язку з поставленням продукції неналежної якості, параметри якої небезпечні для життя, суд обґрунтовано відмовив й у задоволенні зазначеної вимоги.

Судом також встановлено, що 27 травня 2016 року ОСОБА_5 звернулась із заявою до начальника Південного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго», в якій просила відшкодувати збитки, спричинені внаслідок підвищення напруги в електромережі 18 травня 2016 року, а саме знищення електродзвінка, знищення зарядного пристрою для ноутбуку. Одночасно вона просила відрядити спеціалістів для діагностики та усунення проблем електропостачання у квартирі, вказуючи, що підвищення напруги до 400 Вольт зафіксовано заявкою на гарячу лінію ПАТ «ЕК Одесаобленерго» о 18.45 18.05.2016 р. (т.1а.с. 54).

На вказану заяву ПАТ «ЕК Одесаобленерго» підготувало відповідь від 14.06.2016 р. № 130/03-978 щодо відшкодування шкоди, де вказало, що відповідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, укладеного між споживачем та електропостачальником. Оформлення претензій до енергопостачальника здійснюється у відповідності до приписів 49-52 Правил. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначені у статті 1166 Цивільного кодексу України. Питання щодо відшкодування шкоди, завданої мешканцям житлового будинку АДРЕСА_1, має вирішуватись з дотриманням наведених норм законодавства. Також повідомлено, що 08.06.2016 р. оперативною виїзною бригадою Південного РЕМ ПАТ «ЕК Одесаобленерго» було виконано обстеження та виміри показників напруги. За результатами здійснених вимірів, інформація щодо підвищення напруги не підтвердилась. Крім того, було встановлено, що в щитовій відсутній повторний контур заземлення. В зв'язку з чим повідомлено про відсутність підстав для задоволення заяви. (т1 а.с.56-58).

Про наявність зазначеної відповіді від 14 червня 2016 р. та про можливість її отримання ОСОБА_5 повідомлено у телефонному режимі, однак ОСОБА_5 відмовилась її отримувати шляхом відвідування Південного РЕМ. Ця обставина визнана сторонами у справі.

Оскільки вказану відповідь не було направлено на адресу ОСОБА_5 поштою або у інший спосіб суд першої інстанції обґрунтованою визнав таку бездіяльність протиправною і такою, що порушує права споживача.

Разом з тим, з урахуванням наведених вище обставин, апеляційний суд вважає, що констатація судом першої інстанції бездіяльності відповідача сама по собі є достатньою справедливою сатисфакцією у даній справі для позивача та не потребує додатково відшкодування моральної шкоди.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_5 в первісних вимогах про відшкодування моральної шкоди в розмірі 35 000 грн. взагалі не зазначила в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір такої шкоди та якими доказами це підтверджується. Лише, у листопаді 2016 року, збільшуючи розмір моральної шкоди до 40 000 грн., позивач вказала, що підставою для збільшення розміру моральної шкоди є образливі, принизливі та неправдиві вирази відповідача, зазначені ним у процесуальних документах, поданих до суду (т.1а.с.66-67).

Апеляційний суд вважає, що викладення відповідачем у запереченні проти позову таких висловлювань, як: «позивач нехтує приписами процесуального законодавства»; «останній затвердив, що не бажає її забирати», «абсурдним є твердження позивача»; «та і взагалі не відомо яким пристроєм було здійснено вимір напруги» не є такими, що ображають та принижують ОСОБА_5

Щодо вимог про зобов'язання ПАТ «ЕК Одесаобленерго» провести незалежну експертизу побутових електроприймачів, що вийшли з ладу (електродзвінок, зарядний пристрій для ноутбуку Асеr РА-1900-05) для встановлення причини пошкодження та вартості електроприладів та провести електротехнічну експертизу з метою встановлення причин підвищення напруги в електромережі Південного РЕМ, що сталося 18 травня 2016 р. та визначити стан електрообладнання квартири ОСОБА_5

Правовою підставою цих позовних вимог ОСОБА_5 вказала ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначена стаття регулює відносини у сфері торговельного та інших видів обслуговування, передбачаючи певні права споживача і відповідні обов'язки продавця (виконавця, виробника). Так ч. 4 цієї статті передбачено, що споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов'язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

У ч. 1 п. 5 цього Закону термін гарантійний строк вживаються в такому значенні: це - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ПАТ «Одесаобленерго» не брало на себе зобов'язання перед ОСОБА_5 про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг. Отже, у відносинах між сторонами по справі не встановлювався гарантійний строк. У ПАТ «Одесаобленерго» відсутній обов'язок організувати проведення експертизи продукції за власний рахунок, а також провести електротехнічну експертизу з метою встановлення причин підвищення напруги в електромережі Південного РЕМ. Тому відмова ПАТ «ЕК Одесаобленерго» виконати ці дії є правомірною і такою, що не порушує права ОСОБА_5, як споживача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 цього Кодексу закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вищезазначеною нормою не передбачено такого способу захисту прав, як зобов'язання відповідача провести експертизу.

Слід зазначити, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, призначення експертизи, оскільки висновки експертизи (експертиз) підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення. Заявлена позивачем вимога про зобов'язання відповідача провести експертизи не призводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

Отже, заявлений позивачем предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав і вжиття такого заходу не призведе до захисту порушеного права.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно зазначив, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача провести відповідні експертизи задоволенню не підлягають.

Таким чином, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Зокрема, доводи заявниці про те, що судом порушено її права, передбачені ст.27 ЦПК України (в редакції 2004 року), оскільки не вирішено по суті її клопотання про визнання загальновідомим фактом аварію в електромережі ПАТ «Одесаобленерго» 18 травня 2016 року спростовуються наступним.

Так, 30 серпня 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду із клопотанням про визнання факту загальновідомим. (т.1а.с.194-197).

03 жовтня 2017 року ПАТ «Одесаобленерго» долучило до справи свої заперечення на клопотання про визнання факту загальновідомим, у яких зазначало, що надані позивачем докази є суперечливими із матеріалами справи та наведена обставина в силу ст. 61 ЦПК України (у редакції 2004 року), не може визнаватись загальновідомим фактом (т.1а.с.211-212).

Відповідно до ч.2 ст.208 ЦПК України (в редакції 2004 року) питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду у випадках, встановлених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Згідно ч.ч.4,5 ст.209 ЦПК України (в редакції 2004 року) ухвали суду, які оформлюються окремим процесуальним документом, постановляються нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати. Ухвали суду, постановлені окремим процесуальним документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до журналу судового засідання.

26 жовтня 2017 року в судовому засіданні, яке здійснювалось із повним фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, Малиновський районний суд м. Одеси розглянув зазначене клопотання про визнання факту загальновідомим. За результатами розгляду даного клопотання, суд першої інстанції, відповідно до правил чинного процесуального законодавства, постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, якою у задоволенні клопотання позивача про визнання факту загальновідомим відмовив (т.1а.с.214-219).

Відповідно до ч.ст.293 ЦПК України (в редакції 2004 року) заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Своїм правом включити в апеляційну скаргу заперечення на ухвалу суду першої інстанції від 26 жовтня 2017 року ОСОБА_5 не скористалася, а тому, згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, законність та обгрунтованість зазначеної ухвали апеляційним судом не перевіряється.

Апеляційний суд не погоджується й з доводами апеляційної скарги про те, що позивачу неправомірно відмовлено у захисті порушених прав споживача по відновленню електропостачання до її квартири.

Так, судом першої інстанції встановлено, що під час слухань справи ОСОБА_5 неодноразово заявляла суду, що через 9 місяців після подій 18 травня 2016 року, без будь-якого ремонту, в її квартирі почали працювати розетки.

Крім того, згідно повідомлення відповідача, ОСОБА_5 по особовому рахунку №0300/869455 щомісячно здійснює оплату по рахункам за спожиту електричну енергію.

Таким чином, посилання апелянта про неправомірну відмову відповідачем у відновленні електропостачання є помилковим.

Спростування інших доводів апеляційної скарги (щодо невірно встановлених фактичних обставин справи, неправомірної відмови по встановленню майнової шкоди та відшкодуванню моральної шкоди) містяться у викладеній вище мотивувальній частині постанови апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2018 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков