У х в а л а

20 лютого2018 року

м. Київ

справа № 466/8733/16-ц

провадження № 61-9711ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В с т а н о в и в:

15 січня 2018 року ОСОБА_2 подав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду України касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 14 частини першої розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (надалі - ЦПК України) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду (в редакції, чинній станом на 14 грудня 2017 року).

Згідно з частиною другою статті 325 ЦПК України у разі пропущення строку на касаційне оскарження з причин визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, може поновити цей строк.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року і ОСОБА_2 не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи наведене, суд позбавлений повноважень поновити строк на касаційне оскарження з власної ініціативи.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту четвертого частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно надіслати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій вказати поважність причин пропуску цього строку та надати відповідні докази.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Поряд із цим, у касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі-громадяни, віднесені до 1-2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_2 у даній справі є відповідачем, а тому від сплати судового збору не звільняється, а тому йому необхідно сплатити судовий збір у встановлених порядку та розмірі, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, які відповідно до частини другої статті 95 ЦПК України повинні бути подані в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено Кодексом.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII, розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року становить 1 378 грн.

Враховуючи наведене, за подання касаційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року ОСОБА_2 необхідно сплатити 1 102 грн 40 коп. судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору, якщо касаційна скарга подана особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону.

Також відповідно до частини першої статті 25 та частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Крім того, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або, за умови його відсутності - номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, а також номер засобу зв'язку та адресу електронної пошти, та не вказано про їх відсутність, а також не вказано дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

За змістом пункту першого частини VIIПоложення про реєстрація фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822, фізична особа, незалежно від віку зобов'язана пройти реєстрацію з отримання реєстраційного номеру, а в разі відмови від реєстрації (за змістом пункту першого частини VІІІ вказаного Положення) подати відповідну заяву.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 необхідно надати до суду уточнену редакцію касаційної скарги, із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків або (за умови відмови особи від отримання реєстраційного номеру облікової картки платника податків з релігійних міркувань) номеру і серії паспорта для фізичних осіб громадян України, номеру засобу зв'язку та адреси електронної пошти або якщо їх не має, вказати, що такі відсутні, а також вказати дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, пунктом 14 частини першої розділу XIII Перехідні положення ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 13 березня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк