Провадження № 4-с/359/30/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Івченко В.І.,

за участі : представника скаржника ОСОБА_1, державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, заінтересованої особи ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі матеріали скарги ОСОБА_6 на дії головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі від 16.02.2018 року у виконавчому провадженні № 52592820, зацікавлені особи : ОСОБА_4, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2018 року ОСОБА_6 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даною скаргою, якою просив визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 16 лютого 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 52592820 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_6 у праві полювання до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 станом на 01 січня 2017 року не мав заборгованості по сплаті аліментів. Оскаржувану постанову винесено державним виконавцем на підставі довідки розрахунку від 16 лютого 2018 року щодо заборгованості зі сплати аліментів за період з 09 листопада 2015 року по 01 січня 2017 року. Згідно довідки заборгованість ОСОБА_6 становить 550062, 07 грн.. Дану довідку вважає незаконною, оскільки її винесено в порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» розяснень до нього наданих НАЗК, постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того зазначив, що був позбавлений можливості оскаржити довідку розрахунок заборгованості від 16 лютого 2018 року, оскільки державний виконавець, одночасно з її підписанням, одразу ухвалив ряд постанов, що стосуються обмеження його прав. З урахуванням наведеного постанову ДВС від 16 лютого 2018 року щодо встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_6 у праві полювання вважає незаконною та просить її скасувати.

ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, до суду не зявився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Натомість, уповноважив представляти свої інтереси в суді захисника ОСОБА_1, який доводи скарги підтримав та просив задовольнити її. Крім того зазначив, що довідка розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_6 за період з 09 листопада 2015 року по 01 січня 2017 року складена 16 лютого 2018 року державним виконавцем Вовк А.В. наразі є предметом судового розгляду в Бориспільському міськрайонному суді Київської області. За даною довідкою заборгованість ОСОБА_6 по сплаті аліментів становить 550062, 07 грн.. Саме виходячи з наявності цієї заборгованості державний виконавець вважав за необхідне та виніс оскаржувану постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання. Разом з тим, звернув увагу суду на те, що оскаржувана постанова в мотивувальній частині не містить посилань на цю довідку чи заборгованість понад шість місяців у розмірі 550062, 07 грн.. В ній лише зазначено, що станом на 01 січня 2017 року заборгованість становить 21720, 50 грн.. Проте, матеріали виконавчого провадження не містять даних про такий розмір заборгованості, а самим державним виконавцем не мотивовано у постанові вказаний розмір боргу. Крім того зазначив, що державний виконавець Вовк А.В. порушив права ОСОБА_6, оскільки не надав останньому можливість скористатись своїм правом ознайомлення та оскарження довідки розрахунку від 16 лютого 2018 року.

Державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі по тексту - Бориспільський міськрайонний ВДВС ГТУ юстиції у Київській області) ОСОБА_2 заперечив проти доводів скарги та просив відмовити в її задоволенні. Зазначив, що діяв в межах своїх повноважень та у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Сума заборгованості у розмірі 21720, 50 грн. вказана в постанові про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_6 у праві полювання до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі помилково, про що він писав доповідну. Дійсна заборгованість становить 550062, 07 грн..

Представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі по тексту Департамент ДВС Міністерства юстиції України) ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні скарги.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_4 вважає скаргу необґрунтованою та просить відмовити в її задоволенні. Зазначила що боржник з моменту встановлення і визначення розміру аліментів судом, не сплачує їх своєчасно та в повному розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку ОСОБА_6 не погашає. Фактичний і дійсний розмір заборгованості ОСОБА_6 зі сплати аліментів вважає саме визначений державним виконавцем Вовк А.В. у довідці розрахунку заборгованості від 16 лютого 2018 року, а саме - 550062, 07 грн..

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5, скаргу вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Державний виконавець в межах своїх повноважень виніс 16 лютого 2018 року на підставі ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні № 52592820 постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_6 у праві полювання до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. На час вчинення ним цих дій, за ОСОБА_6 рахується заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 550062, 07 грн.. Дана заборгованість встановлена та відображена державним виконавцем Вовк А.В. у довідці розрахунку заборгованості від 16 лютого 2018 року. Наразі ця довідка хоч і оскаржена боржником, проте не скасована, а тому підстав вважати, що на момент винесення оскаржуваної постанови щодо тимчасового обмеження у праві на полювання і на час розгляду даної скарги судом, розмір заборгованості зі сплати аліментів визначено невірно, - немає.

Суд, заслухавши надані сторонами пояснення, дослідивши матеріали справи та копію виконавчого провадження № 52592820 щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей, прийшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 4 та ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2-4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники справи, відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 10 жовтня 2016 року на підставі виконавчого листа № 2/359/363 виданого 30 вересня 2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52592820 щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини у сіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 листопада 2015 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9, 11 на звороті).

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України відповідно до ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частинами 1, 3 ст. 68 даного Закону встановлено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Постановами державного виконавця від 23 грудня 2016 року та від 28 березня 2017 року на заробітну плату боржника, отримувану в ТОВ «Моноліт нет» та ТОВ «Інтро.НЕТ», звернено стягнення (а.с. 126, 145).

Відповідно ч. 3, 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно довідки розрахунку заборгованості з аліментів за період з 09 листопада 2015 року по 31 грудня 2016 року сформованої державним виконавцем 01 лютого 2017 року за ОСОБА_6 рахувалась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 9732, 64 грн. (а.с. 135).

Довідкою розрахунку заборгованості з аліментів за період з 09 листопада 2015 року по 31 січня 2017 року сформованої державним виконавцем 27 лютого 2017 року за ОСОБА_6 відображено заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 1139, 34 грн. (а.с. 143).

15 лютого 2018 року державним виконавцем сформовано довідку розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 09 листопада 2015 року по 31 січня 2017 року та зафіксовано за ОСОБА_6 борг у розмірі 584047, 28 грн. (а.с. 153 - 155).

Згідно довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 09 листопада 2015 року по 01 січня 2017 року сформованої державним виконавцем 16 лютого 2018 року за ОСОБА_6 рахується заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 550062, 07 грн. (а.с. 156).

Остання довідка розрахунок заборгованості по сплаті аліментів наразі є предметом судового спору, проте на час розгляду даної справи є чинною і не скасована. Доказів протилежного суду не надано.

Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення та направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною пятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Встановлено, що 16 лютого 2018 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 52592820 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_6 у праві полювання до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. В мотивувальній частині даної постанови вказано, що станом на 01 січня 2017 року заборгованість становить 21720, 50 грн..

Згідно ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_6 ознайомився з ними та, відповідно, дізнався про наявність оскаржуваної постанови державного виконавця та довідки розрахунку заборгованості, лише 26 лютого 2018 року (а.с. 175).

Відтак, з урахуванням положень ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» останнім днем звернення до суду з скаргою на постанову державного виконавця є 07 березня 2018 року. ОСОБА_6 звернувся до суду з даною скаргою 05 березня 2018 року, а тому суд вважає, що ним не пропущено передбачений Законом строк для такого звернення до суду.

Відповідно ч. 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі по тексту - Інструкція) під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова як окремий документ згідно ч. 7 розділу І вказаної Інструкції містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 6 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень за наявності заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, передбачені пунктами 1-4 частини девятої статті 71 Закону, які виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. Виготовлення таких постанов не в автоматизованій системі виконавчого провадження забороняється.

Постанова оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та розмір суми заборгованості, яка утворилася після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, даними нормами визначено вимоги до змісту постанови державного виконавця вцілому та у випадку ухвалення постанови передбаченої ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови державного виконавця від 16 лютого 2018 року вказано, що станом на 01 січня 2017 року заборгованість становить 21720, 50 грн.. Проте, матеріали справи та копії виконавчого провадження не містять жодних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_6 заборгованості по сплаті аліментів саме у такому розмірі. Самим же державним виконавцем Вовк А.В. не наведено в цій постанові жодних мотивів щодо визначення розміру заборгованості саме в такому розмірі.

Доводи державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо помилкового зазначення в оскаржуваній постанові розміру заборгованості - 21720, 50 грн. та наявність доповідної записки з цього питання на імя керівника ДВС, суд оцінює критично виходячи з наступного.

Приєднана до справи копія матеріалів виконавчого провадження ВП № 52592820 не містить вищевказаної доповідної записки державного виконавця Вовк А.В. на імя керівника Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУ юстиції у Київській області. Доказів її існування, як і самої копії доповідної записки, суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що 16 та 19 лютого 2018 року державним виконавцем, окрім оскаржуваної в даній справі постанови, винесено ще ряд постанов, передбачених ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» де також вказано, що станом на 01 січня 2017 року заборгованість становить 21720, 50 грн..

Постановою державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 52592820 від 19 лютого 2018 року внесено виправлення помилки лише до документа «Постанова про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», а саме вказано : «Виконавцем встановлено, що у ОСОБА_6 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно довідки розрахунку від 16 лютого 2018 року за період з 09 травня 2015 року по 01 січня 2017 року становить 568580, 62 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців…» (а.с. 168).

Тобто, виконавцем здійснено виправлення допущеної в мотивувальній частині постанови помилки щодо розміру та періоду виникнення заборгованості у ОСОБА_6 зі сплати аліментів лише щодо постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб і в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Проте, щодо постанови від 16 лютого 2018 року у виконавчому провадженні № 52592820 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_6 у праві полювання до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, виправлення помилки у процесуальному документі державним виконавцем не здійснювались. Доказів протилежного суду не надано.

Відтак, державним виконавцем Вовк А.В. безпідставно, невмотивовано та в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень в оскаржуваній постанові зазначено розмір заборгованості, якого фактично по матеріалам виконавчого провадження не існувало. Дій щодо виправлення допущеної помилки в постанові про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_6 у праві полювання до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, не вчинив.

З урахуванням наведеного суд вважає дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_2 є неправомірними, а постанова від 16 лютого 2018 року у виконавчому провадженні № 52592820 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_6 у праві полювання до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 82, 258-261, 353, 447-451 ЦПК України, ст. 124, 129 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 1, 18, 68, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», розділ І, XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд -

в и р і ш и в :

Скаргу ОСОБА_6 на дії головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 16.02.2018 року у виконавчому провадженні № 52592820 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 16.02.2018 року у виконавчому провадженні № 52592820 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали суду виготовлено 18 травня 2018 року.

Суддя ОСОБА_8