Провадження №2о/521/334/18
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

30 липня 2018 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту заборони на все майно його батька ОСОБА_2 від 11.06.1971 року, яка була накладена на підставі листа Третьої одеської нотаріальної контори про направлення постанови МВС виконкому Одеської облради від 04.06.1971 року.

При цьому представник заявника посилається на ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в якому указано про встановлення інших юридичних фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. .

У ст. 315 ЦПК України йдеться про умови, за яких можливе встановлення юридичних фактів. До таких умов віднесено:

- встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права;

- коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт;

- встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

У заяві заявник указує для чого йому необхідно встановлення даного факту - для прийняття спадщини після батька - земельної ділянки в Миколаївському районі Одеської області. Однак з доданих матеріалів вибачається, що у звязку з накладеним арештом він не може реалізувати своє право на отримання та оформлення спадщини.

Частиною 2 статті 30 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про зняття арешту з майна, які необхідно предявляти за місцезнаходженням цього майна в порядку позовного провадження, а не окремого провадження. Та як спадкоємець може на підставі ст. 391 ЦК України вимагати захисту свого права від порушень.

Таким чином, на думку суду, фактично з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право спадкоємця володіти, користуватись і розпоряджатись майном, яке він успадковує. Крім того, законом визначений інший порядок розгляду цих фактів, а згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, в такому випадку суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Така відмова на думку суду буде відповідати вимогам Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в якій в п.1 указано, що в порядку окремого провадження розглядаються такі справи, якщо встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розяснює заявнику, що йому необхідно звернутись з заявою про зняття арешту, чи визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку до Миколаївського районного суду Одеської області за місцем знаходження земельної ділянки.

Надалі заявник не позбавлений можливості ставити питання про захист свого права власності і як похідне від цього права на отримання спадщини шляхом вилучення його майна з акту опису (арешту) в порядку позовного провадження, на підставі ч. 2 ст. 30 ЦПК України.

Керуючись ст.186, ч. 4 ст. 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Цю ухвалу невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5- денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя