Справа № 367/4475/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Когут К.В.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2про збільшення розміру аліментів, вказуючи, що з відповідачем мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11.06.2006 р. по цивільній справі №2-1940/06 за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, відповідача було зобов'язано сплачувати алміенти на її користь на утримання неповнолітньго ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.05.2006 року і до досягнення ним повноліття. Вказує, що відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звертатися до суду про збільшення розміру аліментів в судовому порядку. Просить змінити розмір аліментів до твердої грошової суми у розмірі 1 000 грн. починаючи з моменту звернення до суду і до досягненням дитиною повноліття.

В своєму відзиву на позов ОСОБА_2 зазначив, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яких він виховує сам, мати яких пішла з сім'ї, матеріальної допомоги не надає, тому вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлений судом у встановленому ст. ст. 128, 130 ЦПК України порядку.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3народився 11.06.2004 року та його батьками є: ОСОБА_6 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія 1-БК № 486887.

Відповідно до рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11.07.2006 р. по цивільній справі №2-1940/06 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, ОСОБА_2 було зобов'язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.05.2006 року і до досягнення ним повноліття.

Згідно висновка від 16.02.2017 року № 107-40/1234 про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 було рекомендоване місце проживання малолітніх дітей разом із батьком, громадянином ОСОБА_2.

Відповідно до акту обстеження умов проживання Начальника служби у справах дітей Святошинської РДА м. Києва від 03.03.2018 р. встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проживають і мають постійне місце проживання: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований та проживає, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає, а ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрований, але не проживає.

За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(ч. 2 ст. 182 СК України).

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Оскільки, на утриманні у ОСОБА_2 перебуває двоє малолітніх дітей: ОСОБА_4, 17.06.2008 року народжння та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, а позивачем не наведено будь яких беззаперечних доказів, щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, або будь яких обставин з часу винесення рішення, та які впливають на зміну розміру аліментів, тому в звдоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.4,12,81, 141, 263-268, 288-289 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф. Карабаза