Справа № 739/1105/18
Номер провадження 2/739/412/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря - Худорба Р.Г.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об'єданської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1звернувся до суду із позовом до Об'єднанської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок по АДРЕСА_1. Позивач вважає, що прийняв спадщину матері належним чином, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як на день смерті матері проживав разом із нею. У червні 2018 року позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, але нотаріус роз'яснила, що видача свідоцтва на майно, що підлягає державній реєстрації здійснюється після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та присить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Об'єднанської сільської ради у судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв'язку з цим, суд враховує наступне.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Об'єднане, Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 (а.с.7).

З наявної у матеріалах справи довідки виконавчого комітету Об'єднанської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №277 від 14.03.2018 року вбачається, що згідно Списків власників домогосподарств по Об'єднанській сільській раді , затверджених рішенням виконавчого комітету Об'єднанської сільської ради від 26.11.2003 року «Про веденняв дію бланків свідоцтв суворої звітності» власником будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 являється мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 10).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 розташований будинок літера «А-1», 1965 року забудови, веранда літера «а-1», сарай літера «Б-1», сарай літера «В-1», погріб літера «п/г-1», літня кухня літера «Л.К-1»загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 36 913 грн.00 коп. (а.с. 12-14, 15-31). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_2 нею зареєстроване не було.

Згідно ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Отже, записи у погосподарських книгах, у період дії вказаних нормативно-правових актів, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином довідкою виконавчого комітету Об'єднанської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок, збудований у 1965 році, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 від 20.10.2017 року (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Зазначені в п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідки Об'єднанської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області №278 від 14.03.2018 року -ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на день сметрі бала зареєстрована і постійно проживала в с.Обєднане, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, і була виписана у зв'язку зі смертю. Разом з ним проживали і були зареєстровані: син-Науменко ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, невістка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Позивач належним чином прийняв спадщину своєї матері ОСОБА_2, інших спадкоємців, які б належним чином прийняли спадщину - немає (а.с.11).

Отже, після смерті ОСОБА_2 її спадщина до складу якої входить також право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця за законом, тобто до позивача. Проте позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки відсутні документи, які посвідчували право власності спадкодавця на вказане майно.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин, враховуючи, що позивач набув право власності на житловий будинок, який належав його матері ОСОБА_2, однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивача, визнавши за ним у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, Новгород-Сіверський район, суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі - житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 392 ЦК України, ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», ст.ст.76-81, 83,200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

ОСОБА_5 ОСОБА_3 до Об'єданської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, право власності, у порядку спадкування за законом, на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.О.Кочура