справа № 208/2481/17
№ провадження 4-с/208/3/18
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді: Івченко Т.П.,

при секретарі: Стомаченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Камянське Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2,-

встановив:

10.05.2017 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, відповідно до якої скаржник прохає поновити строк звернення до суду з зазначено скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 30.06.2015 року про повернення виконавчого документа №208/8131/13 від 04.03.2014 року стягувачеві на п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на момент винесення постанови); зобов'язати начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконати рішення Заводського районного суду - стягнути грошові кошти з боржника ОСОБА_3 в сумі 4032 грн. 88 коп.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначила, що у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №208/8131/13, виданий 04.03.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 4032,88 грн.

17.03.2014 року за вих. №4/09-14/513 ОСОБА_1 отримала постанову державного виконавця Домаскіної Л.І. про відкриття виконавчого провадження ВП №42533122.

Грошові кошти за виконавчим листом так і не були стягнуті, 22.01.2014 року скаржник отримала постанову державного виконавця Домаскіної Л.І., затверджену начальником відділу ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий лист.

22.02.2015 року скаржником повторно до Заводського відділу ДВС було надано заяву про відкриття виконавчого провдження та виконавчий лист №208/8131/31, виданий 04.03.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська.

02.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ - державного виконавця Мельничук Г.В. та начальника ОСОБА_4, проте рішення суду виконано не було.

30.06.2015 року скаржник повторно отримала постанову державного виконавця Мельничук Г.В., затверджену начальником відділу ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувану за вих. №4/04-14/20795 та виконавчий лист.

З даною постановою скаржник не згодна та вважає дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 та начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 протиправними, оскільки всі можливі заходи для виконання рішення суду посадовими особами Державної виконавчої служби проведені не були.

В порядку адміністративного оскарження дій державного виконавця скаржником було направлено ряд звернень до посадових осіб Головного територіального управління Міністерства юстиції у Дніпропетровській області, що, в свою чергу, спричинило пропущення строку, передбаченого для звернення до суду. Після отримання відповідей на своє звернення від 09.07.2015 року, скаржник звернулась до суду, однак за відсутності відповідного правового підґрунтя щодо звернення з адміністративним позовом їй було відмовлено у відкритті провадження за позовом про що постановлено відповідну ухвалу від 21.11.2016 року. Отже на час винесення ухвали скаржником вже був пропущений строк передбачений ст. 85 ЦПК України щодо оскарження дій державного виконавця з підстав які від неї не залежать. Крім того, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з дитинства, отримую пенсію по втраті годувальника в розмірі 764 грн 00 копійок. У зв'язку з нестачею коштів не має змоги придбати комп'ютер, будь-яку множинну комп'ютерну техніку, використовувати засоби інтернету або замовити зазначені послуги через сторонні організації. У звязку із зазначеним прохає суду поновити строк на звернення із вказаною скаргою до суду.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не зявилась, просила розглянути скаргу за її відсутності та задовольнити таку скаргу.

В судове засідання представник Заводського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надав суду заперечення, просив у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити, вказуючи на те, що державним виконавцем використано всі дії згідно чинного законодавства та здійсненні всі заходи для належного виконання рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного:

Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується посвідченням серії АБ №313631 (а. с. 6). В порядку адміністративного оскарження дій державного виконавця скаржником було направлено ряд звернень до посадових осіб Головного територіального управління Міністерства юстиції у Дніпропетровській області, що, в свою чергу, спричинило пропущення строку, передбачене на звернення до суду. Після отримання відповідей на своє звернення від 09.07.2015 року (а. с. 35) та від 16.07.2015 року (а. с. 36). Скаржник звернулась до суду, однак за відсутності відповідного правового підґрунтя щодо звернення з адміністративним позовом їй було відмовлено у відкритті провадження за позовом про що постановлено відповідну ухвалу від 21.11.2016 року (а. с. 42).

Згідно ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З урахуванням того, що скаржник є інвалідом другої групи з дитинства, її матеріального становища, чисельних звернень як до органів ДВС зі скаргами на дії державного виконавця Заводського ВДВС, так і до суду, суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк звернення зі скаргою до суду.

Як встановлено судом, у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №208/8131/13, виданий 04.03.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 4032.88 грн. (а. с. 9).

17.03.2014 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №42533122 (а. с .16).

Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 28.04.2017 року винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_3 (а. с .18).

22.10.2014 року вищевказаним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві (а. с. 21). Постановою встановлено, що згідно акту державного виконавця та відповіді МРЕВ ДАІ, інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником майно не зареєстровано. Згідно інформації Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України, боржник не працює та пенсії не отримує, за боржником зареєстрований розрахунковий рахунок в банку, але кошти на рахунку відсутні.

05.02.2015 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено повторну постанову про відкриття виконавчого провадження № 46367410 (а. с. 27).

13.03.2015 року постановою державного виконавця Мельничук Г.В. арештовані кошти боржника (а. с. 31).

Постановою від 30.06.2015 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві (а. с. 34), якою встановлено, що згідно акту державного виконавця та відповіді МРЕВ ДАІ, інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником майно не зареєстровано. Згідно інформації Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України, боржник не працює та пенсії не отримує, за боржником зареєстрований розрахунковий рахунок в банку, але кошти на рахунку відсутні.

Суд вважає, що скарга ОСОБА_1 необгрунтована та задоволеню не підлягає з наступних причин.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 06.06.2015 року, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними

З матеріалів скарги слідує, що у процесі виконавчого провадження №42533122 за виконавчим листа №208/8131/13, виданим 04.03.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 4032,88 грн., державним виконавцем вчиненні всі можливі дії щодо виконання вказаного рішення суду: здійсненні запити до МРЕВ ДАІ, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України, зроблено виходи державного виконавця за місцем мешкання боржника, що підтверджується актами державного виконавця від 18.03.2015 року та 20.05.2015 року.

Таким чином, всі передбачені законом заходи щодо примусового виконання боржником ОСОБА_3 рішення суду державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вчиненні, всі заходи до виконання рішення на момент винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 30.06.2015 року виконані.

На підставі вищезазначеного та керуючись вимогами ст.ст. 258-260, 447-453 ЦПК України, пп.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 06.06.2015 року, суд

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 - відмовити.

Судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно до ст.. 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеномуПоложенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.