Справа № 368/1749/17
провадження № 2/368/121/18
Рішення

Іменем України

"12" січня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Кагарлик Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Зікрачівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частини земельних ділянок, -

встановив:

позивач та його представник просять визнати за ОСОБА_2 право власності на: 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,5698 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :01:315:0004, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 09.08.2015р.; 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,2500 га для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № :01:316:0001, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 09.08.2015р.; 1/3 частину земельної ділянки, площею 4,3700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:001:0016, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 09.08.2015р., посилаючись на те, що 09.08.2015 р. у віці 41 рік, помер спадкодавець - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.11.2015 р., яке видане виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області серії І-ОК №356889.

Після смерті спадкодавця, відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на: 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,5698 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :01:315:0004; 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,2500 га для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № :01:316:0001; 1/3 частину земельної ділянки, площею 4,3700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:001:0016.

Іншими співвласниками даних земельних ділянок є він та його сестра - ОСОБА_3, які прийняли спадщину після своєї матері - ОСОБА_5.

Як спадкоємець за заповітом від 28.05.2010 р., він, ОСОБА_2, прийняв спадщину шляхом подання заяви у нотаріальну контору, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, йому було відмовлено.

Із листів Кагарлицької державної нотаріальної контори від 03.11.2017р. № 152/01-16, 153/01-16, 154/01-16, вбачається, що він звертався до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказані вище земельні ділянки, однак йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на такі земельні ділянки.

Згідно п. 1.2 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на обєкти нерухомого майна.

Відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 2 цього Порядку відсутність правовстановлюючих документів на спадкові об'єкти нерухомості, позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину.

В свою чергу, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте 11.01.2018 р. звернувся до суду із заявою, в якій позов підтримує та просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, проте 12.01.2018 р. звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог позивачу не заперечує.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, враховуючи, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 серпня 2015 р. помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 356889, виданим 20.11.2015 р.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом, до якої входить 1/3 частина земельної ділянки, площею 0,5698 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :01:315:0004; 1/3 частина земельної ділянки, площею 0,2500 га для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № :01:316:0001; 1/3 частина земельної ділянки, площею 4,3700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:001:0016.

Іншими співвласниками даних земельних ділянок є позивач та його сестра - ОСОБА_3, які прийняли спадщину після своєї матері - ОСОБА_5.

Згідно технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.12.2017 р. вартість земельної ділянки площею 0,5698 га, кадастровий № :01:315:0004, становить, а вартість земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий № :01:316:0001, становить 238 236,76 грн.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки станом на 20.12.2017 р. ринкова вартість земельної ділянки площею 4,3700 га, кадастровий номер :02:001:0016, становить 146 202,72 грн.

Листами від 03.11.2017 р. державний нотаріус Кагарлицької районної державної нотаріальної контори повідомила позивача, що видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом не можливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельні ділянки.

Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За вимогами ст.ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, в даному випадку позивач не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у нього виникло у зв'язку із смертю ОСОБА_4, а відтак позов є законним і обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про земельні відносини», ЗК України, ЦК України, ст. ст. 7,8, 19, 81,83, 258, 263-273 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Зікрачівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності на частини земельних ділянок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (паспорт серії СК №522775, що виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 21.03.1997р., ідентифікаційний код НОМЕР_1), право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,5698 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № :01:315:0004, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 09.08.2015 р.

Визнати за ОСОБА_2 (паспорт серії СК №522775, що виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 21.03.1997р., ідентифікаційний код НОМЕР_1), право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий № :01:316:0001, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 09.08.2015 р.

Визнати за ОСОБА_2 (паспорт серії СК №522775, що виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 21.03.1997р., ідентифікаційний код НОМЕР_1), право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею 4,3700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:001:0016, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 09.08.2015 р.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Суддя І.І. Шевченко