Справа №720/1590/17
Провадження № 2/720/860/17
29 грудня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Постолатій К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2,
- про стягнення боргу за договором кредиту, -
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором кредиту, в якій зазначив, що відповідно до договору кредиту № б/н від 13.11.2010 року відповідачу надано кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду щодо укладання договору шляхом підписання заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» затвердженою наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку».
Відповідач порушив умови погашення заборгованості за кредитом, на претензії банку не реагував і не погасив в добровільному порядку суму боргу.
В судовому засіданні представник позивача не зявився, однак направив до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує, щодо винесення по справі заочного рішення.
Відповідач будучи належним чином повідомлений за місцем реєстрації про день, час та місце розгляду справи повторно не з'явився та не повідомив суд про причину своєї не явки.
У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Матеріалами справи суд встановив, що договором кредиту № б/н від 13.11.2010 року відповідачу надано кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
З заяви анкети про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в Приватбанк від 13.11.2010 року вбачається, що ОСОБА_2 підписав дані умови та погодився на отримання кредиту на умовах яких надає банк.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми дійшов висновку, що ОСОБА_2 порушив зобовязання взяті на себе відповідно до умов укладеного кредитного договору і зобовязався нести відповідальність у разі не повернення суми боргу, а тому суд вважає, що відповідач зобовязаний відшкодувати нанесені збитки банку.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Платіжним дорученням №PROM5В7ОН4 від 05.10.2017 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600 грн.
Суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн..
Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 141, 245, 246, 258-273, 280-289, 354 ЦПК України, і на підставі ст.ст. 526,527,530,536,541, 546,554,610,611, 612 ЦК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» понесені судові витрати в сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

ОСОБА_2 має право протягом 30-ти днів з дня отримання копії заочного рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.