Провадження № 22-ц/779/74/2018
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Фединяка В.Д.

суддів: Малєєва А.Ю., Матківського Р.Й. секретаря Капущак С.В.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 09 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а :

8 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що набуте сторонами за час шлюбу майно зареєстроване на відповідача, який може відчужити спірне майно без її згоди та самостійно розпорядитись грошовими коштами.

З метою забезпечення позову, 09 листопада 2017 року ОСОБА_1 подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки "HONDA-CR-V-1", державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, техпаспорт НОМЕР_3 та на грошові заощадження, які знаходяться на особових рахунках ОСОБА_3 в банку "Credit Agricole bank" (вул. Привокзальна площа, 11 в м. Івано-Франківську) до вступу в законну силу рішення Івано-Франківського міського суду в даній справі №344/14777/17-ц (провадження №2/344/4153/17), так як невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09 листопада 2017 року заяву задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки "HONDA-CR-V-1", державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, техпаспорт серія і номер НОМЕР_3 та на грошові заощадження, які знаходяться на особових рахунках ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, в банку "Credit Agricole bank" (вул. Привокзальна площа, 11 в м. Івано-Франківську) до вступу в законну силу рішення Івано-Франківського міського суду в даній справі №344/14777/17-ц (провадження №2/344/4153/17).

На дану ухвалу ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідна заява будь кого з осіб, які беруть участь у справі. В заяві вказується на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, вид забезпечення позову, що потрібно застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. На думку апелянта, суд задовольнив вимоги заявника про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль та на грошові заощадження та не врахував, що відповідно до витягу з Державної реєстраційної служби України він є фізичною особою-підприємцем, веде господарську діяльність і арешт його розрахункового рахунку може зупинити його господарську діяльність.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала, вважає ухвалу суду законною та обгрунтованою.

ОСОБА_3 та його представник, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, повторно не з'явились у судове засілання, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

За змістом ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 даного кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень пп. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов майнового характеру допускається забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до роз'яснень пп. 4, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

09 листопада 2017 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, яка є мотивованою, вказуючи на те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення її позову.

Крім цього, представник позивача обґрунтовано пояснила про необхідність вжити заходів забезпечення позову.

Разом з тим, будучи належним чином повідомленим про час та місце вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_3 та його представник, повторно не з'явились в судове засідання апеляційного суду для дачі заперечень чи відзиву на заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, даючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Обраний заявником вид забезпечення позову відповідає вимогам п.1ч.1ст. 150 ЦПК України.

За змістом ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням норм процесуального закону. Підстав для скасування цієї ухвали не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.149-153, 374,376, 389-391 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 09 листопада 2017 року без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Текст повного судового рішення складено 03.01.2018 р.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: А.Ю.Малєєв

Р.Й.Матківський