Справа № 495/2607/18
20 серпня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міський центр соціальних дітей та молоді про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач в особі виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міський центр соціальних дітей та молоді про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 63, розташованого за адресою: будинок № 14, вул. Перемоги, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, посилаючись на наступне.
Директором МЦСССДМ видано ордер №1 на житлову площу в гуртожитку від 22.07.2010 року, яким надано право займати квартиру № 63, розташовану в будинку № 14, по вул. Перемоги, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особі із числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування. З 01.11.2012 року по 01.11.2013 року відповідач відбував покарання в Піщанській ВК № 59 Вінницької області. Після чого повернувся до місця реєстрації. 28.03.2014 року ОСОБА_2 не поставивши до відома міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, покинув місце проживання за вищевказаною адресою. Місцезнаходження його на даний час не відомо, що підтверджується актом фактичного проживання особи від 10.01.2018 року, складеного директором МЦСССДМ. Комунальні послуги відповідачем не сплачуються. Такі обставини перешкоджають у розподілі гуртожитку іншим особам, які відповідно до закону мають право на забезпечення житлом. Таким чином, оскільки ОСОБА_2 не проживає у квартирі № 63, розташованої за адресою: вул. Перемоги, 14, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, майже 4 роки позивач просив визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, не зявилась. Відповідно до письмової заяви просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, був повідомлений належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 не зявилась, була повідомлена належним чином. Відповідно до письмової заяви не заперечували проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку заочного розгляду справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 16.07.2010 року № 689 «Про надання квартирам № 44 та 63 по вулиці Перемоги. 14, м. Білгород-Дністровський, статусу гуртожитку» визнано квартири № 44 та № 63, по вулиці Перемоги, 14, гуртожитком та закріплено за міським центром соціальних служб для сімї та молоді.
Директором МЦСССДМ видано ордер №1 на житлову площу в гуртожитку від 22.07.2010 року, яким надано право займати квартиру № 63, розташованої в буд. № 14, по вул. Перемоги, в м. Білгород-Дністровський, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як особі із числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування.
ОСОБА_2 мешкав у даній квартирі один та був взятий на соціальний супровід. Зареєстрував своє місце проживання за вищезгаданою адресою, що підтверджується копією паспорту відповідача. У 2011 році покинув місце проживання та місце роботи.
Наказом директора МЦСССДМ від 28.10.2011 року № 30 ОСОБА_2 був знятий із соціального супроводу.
З 01.11.2012 року по 01.11.2013 року відповідач відбував покарання в Піщанській ВК № 59 Вінницької області. Після чого повернувся до місця реєстрації.
Наказом МЦСССДМ від 28.11.2013 року № 266-ОД директором взято на соціальний супровід ОСОБА_2, у звязку із складними життєвими обставинами та укладено договір про здійснення соціального супроводу.
Згідно зі ст. 130 ЖК УРСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
28.03.2014 року ОСОБА_2, не поставивши до відома міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, покинув місце проживання за вищевказаною адресою. Місцезнаходження його на даний час не відомо, що підтверджується актом фактичного проживання особи від 10.01.2018 року, складеного директором МЦСССДМ. Відповідач самостійно не знявся з місця реєстрації.
Відповідно до акту фактичного проживання особи від 10.01.2018 року № 1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає в квартирі 63, розташованого за адресою: вулиця Перемоги, 14, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, з 28.03.2014 року.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст.ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин провадиться в судовому порядку.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на пiдставi заяви особи, остаточного рiшення суду, свідоцтва про смерть особи.
Тобто на підставі вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.
Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003р. є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, та положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Тому, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із зазначених вимог, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 63, розташованої за адресою: вулиця Перемоги, 14, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, є підставою для зняття його з реєстраційного обліку.
Виходячи з викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, оскільки вони обґрунтовані та доведені в судовому засіданні.
Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст..ст. 16, 29, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 258, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міський центр соціальних дітей та молоді про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 63, будинку № 14, розташованого по вул. Перемоги, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: