Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/934/18 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 48 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Талько О.Б.

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №286/934/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 25 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Кулініча Я.В. в м.Овруч,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказував, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2017 з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.11.2011 з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На даний час по двом виконавчим листам з нього в сукупності стягується 1/2 частина його доходу. Вважає, що розмір аліментів за рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2017 повинен бути зменшеним, так як є інше рішення Святошинського районного суду м. Києва. Крім того, він є опікуном над недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Враховуючи вищевикладене просив, змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2017, що стягуються за виконавчим листом №286/2746/16-ц, виданим 29.06.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 25 червня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, вказує, що судом першої інстанції не було враховано те, що він сплачує аліменти по іншому виконавчому листу на іншу дитину та в нього на утриманні знаходиться недієздатна особа, він є її опікуном.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 20.10.2016 і до ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Отже зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи відсутні докази зміни матеріального чи сімейного стану позивача або погіршення його стану здоров'я, після ухвалення рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2017 про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з чим встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції із урахуванням встановлених обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову судом першої інстанції не враховано, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 24.11.2011 з нього стягуються аліменти на утримання дочки та він є опікуном недієздатного ОСОБА_4, оскільки дані обставини вже існували на момент ухвалення рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2017 про стягнення з позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, позивач не був позбавлений можливості оскаржити рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26.05.2017 в апеляційному або касаційному порядку, посилаючись на дані обставини.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 25 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 14 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді