АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/483/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/789/501/18 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

представника апелянта Іванюк Т.М.,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/483/16-ц за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2018 року року (ухваленого суддею Ромазан В.В., повний текст якого складено 25 березня 2018 року) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ДельтаБанк" до ОСОБА_2, третя особа Національний банк України про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ПАТ "Дельта Банк" (далі банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування складів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» звернулося в суд з вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначено, що 09 липня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №254-009/ФКВ-08 (далі договір), згідно з умовами якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 8 570,00 доларів США з розрахунку 10,10 % річних на строк з 09.07.2008 року по 08.07.2015 року. 30.06.2010 року між TOB «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань TOB «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку». Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за Кредитним договором №254-009/ФКВ-08 від 09 липня 2008 року.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань просило стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 30.12.2015 року становить 70866,4 грн з яких: 38673,72 грн. тіло кредиту, 6216,75 грн. відсотки, 5864,68 грн. комісія, 19000,27 грн. - пеня, 889,91 грн. сума за ставкою 3% річних від простроченого тіла кредиту, 221,07 грн. сума за ставкою 3% річних від прострочених доходів по кредиту, а також судові витрати 1378,00 грн.

У лютому 2018 року банк подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути 44017,41 грн. заборгованості за тілом кредиту, 11985,25 грн. заборгованості за відсотками, які пов'язує зі зміною курсу долара та збільшенням строку нарахування відсотків і просив стягнути комісію в розмірі 12024,78 грн., штраф в сумі 342,5 грн, та 20154,28 грн пені, а всього 88524,22 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ "Дельта Банк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на незаконність рішення, невідповідність фактичним обставинам справи.

Зазначило, що висновок суду першої інстанції про недоведеність банком факту видачі відповідачу кредиту не відповідає дійсності, оскільки відповідач особисто підписав кредитний договір у валюті кредиту - долар США, придбав автомобіль, вартість якого частково проплачена кредитними коштами і протягом тривалого часу погашав його у валюті кредиту згідно з умовами договору.

Відсутність оригіналу заяви про видачу готівки (яка не була передана банку як правонаступнику у зв'язку з повною ліквідацією ТОВ "Укрпромбанк") не може оцінюватися як беззаперечний і неспростовний факт неотримання кредитних коштів відповідачем.

Пояснило, що грошові кошти відповідно до п. 2.2 умов кредитного договору на підставі заяви про видачу готівки перераховувалися зразу на рахунок ВАТ "Галич-Авто" в рахунок оплати частини вартості придбаного відповідачем автомобіля. Перерахунок коштів не міг бути здійснений в валюті кредиту - доларах США, оскільки єдиним платіжним засобом в Україні є гривня і відповідно міжбанківські перекази за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, в межах України, повинні були бути здійснені в національній валюті, незалежно від того у якій валюті відкритий рахунок клієнта.

В відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказав, що позивачем не доведено факту отримання ним кредиту в іноземній валюті, оскільки підпис в заяві на видачу кредиту не його. Банк не надав у відповідності до п.2.2 договору написану ним письмову заяву про надання кредиту в іноземній валюті та конвертацію його в грошову одиницю - гривню. У графіку погашення платежів на 2008-2009 роки, який він виконував, сума платежу за розрахунковий період зазначена у гривнях, виконання графіку погашення платежів в гривнях виконувалось ним і в подальшому.

В судовому засідання представник банку апеляційну скаргу підтримала та додатково пояснила, що в порядку відступлення права вимоги банку була передана кредитна справа в якій знаходилась копія заяви на видачу готівки, що підтверджується актом приймання-передачі кредитних договорів, однак відсутність оригіналу заяви не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідач протягом шести років виконував умови кредитного договору та сплачував щомісячно заборгованість по тілу кредиту і відсотки у валюті зобов'язання.

Представник банку підтвердила справжність всіх виписок наданих суду (виписок по особовому рахунку та заяв на переказ готівки), оскільки вони зроблені з програмного забезпечення і фіксують проведені операції за кредитом і зарахування коштів в порядку черговості на погашення платежів за кредитом.

Зазначила, що відповідач керуючись власною вигодою уклав кредитний договір в у валюті долар CША, оскільки на момент його укладення відсоткова ставка за кредитами в іноземній валюті була значно меншою ніж по аналогічному договору в національній валюті. В подальшому після знецінення національної валюти відповідач став заперечувати отримання кредиту в іноземній валюті.

ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав та пояснив, що у нього було недостатньо коштів для придбання автомобіля і тому він оформив кредит з відсотковою ставкою 10,1 % річних, який був рекомендований йому представниками банку як самий вигідний на той час. Він підписав кредитний договір і графік погашення платежів, який передбачав погашення кредиту у гривнях протягом двох років.

Вказав, що кредитних коштів на руки не отримував, оскільки вони були зразу перераховані продавцю автомобіля.

Він належним чином виконував умови договору і сплачував кредит, однак по спливу двох років йому в банку повідомляли суму яку потрібно було сплачувати, вона була значно більшою і він її сплачував в гривнях. Квитанції про сплату кредиту у нього не збереглися, оскільки його квартиру було затоплено.

Звернув увагу, що на його утриманні перебуває син інвалід І групи, який потребує постійного і дорогого лікування та йому особисто необхідно робити операцію на серці і коштів на сплату кредиту в нього немає.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем виконання умов договору про надання кредиту в іноземній валюті у розмірі 8750 доларів США. При цьому суд вказав про відсутність доказів про конвертацію відповідачем отриманих коштів у національну валюту (та його волевиявлення щодо цього), які були перераховані ВАТ "Галич-Авто" в сумі 38900 грн. за придбаний відповідачем автомобіль.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає таким вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.07.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №254-009/ФКВ-08, згідно з умовами якого ТОВ "Український промисловий банк" надав ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 8 570,00 доларів США з розрахунку 10,10 % річних на строк з 09.07.2008 року по 08.07.2015 року (а.с. 7-13 т.1).

Позичальник зобов'язався сплачувати платежі за Договором у розмірі, порядку та строки, встановлені Договором та графіком платежів, щодо погашення суми кредиту, процентів за користування ним, комісій банку, сукупних послуг, які надаються позичальнику у зв'язку з укладенням договору, а також інших фінансових зобов'язань позичальника, які виникають у зв'язку з укладенням договору, який є невід'ємною частиною договору (п. 1.12 договору).

Згідно пункту 2.1 вказаного договору, для видачі кредиту банк відкриває рахунок №2203/0Y2001 в Тернопільській філії ТОВ Укрпромбанк. Днем надання кредиту є день перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальником готівкових коштів із каси банку або за його заявою - на рахунок контрагента - продавця товарів/робіт/послуг, або день одержання позичальником готівкових коштів із каси банку. Пункт 2.2. договору передбачає, що відповідно до умов кредитування банку, надання кредиту здійснюється за письмовою заявою позичальника шляхом: безготівкового перерахування позичальником коштів на рахунок №6413 ВАТ "Галич Авто" відділення Промінвестбанк м.Львів.

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 102,00 долари США по 20 (двадцяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання Кредиту. Дозволяється дострокове повне або часткове повернення Кредиту.

Згідно п.1.5, 2.6, 2,7 Кредитного договору, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті Кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по Кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. При розрахунку процентів за користування Кредитом використовується метод факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення Кредиту. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника.

Відповідно до п. 1.7, 2.10 договору комісія за управління Кредитом становить 0.20% від суми кредиту. Нарахування комісії за управління Кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту (для кредитів в національній валюті) або в гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день нарахування (для кредитів в іноземній валюті).

Сторонами підписано додаток №1 до кредитного договору від 09.07.2008 року в якому погоджено графік платежів на період з 20.08.2008 року по 20.07.2010 року (а.с. 14-15 т.1).

Згідно копії заяви на видачу готівки №3000/11 від 09.07.2008 року з "Позичкового рахунку" 0Y2001 ОСОБА_2 перераховано кредитні кошти на рахунок ВАТ "Галич-Авто" в рахунок оплати частини вартості автомобіля. (а.с. 18 т.1)

Як вбачається із копії квитанції №00014 від 09.07.2008 року, платником ОСОБА_2 перераховано ВАТ "Галич Авто" у якості оплати за авто Шкода Фабіа 38900 грн. (а.с. 93 т.1).

Довідкою про перевірку цільового використання кредитних коштів по кредиту, складеною працівниками ТФ ТОВ «Укрпромбанк», підтверджено, що 09.07.2008 року позичальником ОСОБА_2 використано 8570 доларів США кредитних коштів. Кошти видавались готівкою з позичкового рахунку через касу банку, конвертувались по комерційному курсу, а гривневий еквівалент позики перераховувався наступним чином: 09.07.2008 року 38900 гривень за оплату за автомобіль Шкода Фабіа перераховано ВАТ "Галич Авто" (а.с. 148 т.1).

Судом також встановлено, що 30.06.2010 року між TOB «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань TOB «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) АТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ "Дельта Бванк" замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком АТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників АТ "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 24-34 т.1).

Згідно додатку №2 до вищевказаного договору до ПАТ "Дельта Банк" перейшли кредитні та забезпечувальні договори №254-009/ФКВ-08 від 09.07.2008 року на суму 8750 доларів США з фактичним залишком заборгованості 6516,64 долари США, що еквівалентно 50704,32 грн, та за договором застави за реєстровим №4560 від 09.07.2008 року (а.с. 36 т.1).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та призначено уповноваженою особою фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Дельта Банк" Кадировій В.В. (а.с. 40-41 т.1).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 статті 1050 ЦК України).

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач особисто підтвердив підписання ним кредитного договору та додатку №1 до нього, який передбачав графік погашення кредиту, а також, що отриманий ним кредит був (використаний) перерахований банком ВАТ "Галич-Авто" , як оплата за автомобіль "Шкода Фабія"

Отже сторони погодили валюту і розмір кредитування - 8750 доларів США та порядок погашення кредиту - щомісячними платежами по 102 долари США.

У графіку погашення платежів за договором також зазначено суми погашення у валюті кредиту по 102 долари США і розмір відсотків у доларах та вказано еквівалент у національній валюті по курсу НБУ, на день укладення договору. Визначення у доларовому зобов'язанні гривневого еквіваленту погашення платежу терміном на 2 роки не змінює валюту зобов'язання за кредитним договором з доларової на гривневу. За умовами укладеного кредитного договору (п. 2.5 Договору) кредит повинен повертатись лише у тій валюті у якій він був наданий.

Відповідач в судовому засіданні апеляційного суду, пояснюючи, що кредит він повертав у гривнях, підтвердив, що по спливу двох років - закінчення графіку платежів, суму погашення платежів кожного разу йому повідомляли у відділенні банку, ця сума була весь час різною і становила до 1500 грн та була значно більшою від зазначеної у графіку погашення платежів у гривневому на той час еквіваленті.

Після передачі кредитних активів до ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 продовжував сплачувати кредит до липня 2014 року (з березня 2014 року мали місце прострочення платежів) таким чином відповідач виконував зобов'язання перед новим кредитором протягом чотирьох років.

Враховуючи те, що відповідач підписав кредитний договір та графік погашення платежів, в яких валютою кредитування та зобов'язання є іноземна валюта - долар США, гривневий еквівалент якої був перерахований ВАТ "Галич -Авто" на оплату вартості придбаного автомобіля і автомобіль відповідачем отриманий, відповідач не оскаржував кредитного договору і з 2008 року по 2014 рік його виконував то відповідно висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем факту отримання відповідачем кредитних коштів є помилковим і суперечить матеріалам справи.

Ненадання банком оригіналу документа на підтвердження видачі позичальнику грошових коштів - суми кредиту за договором за умови надходження на рахунок ВАТ "Галич-Авто" коштів у гривнях, які надавались банком ОСОБА_2 у кредит для придбання автомобіля не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що отримані кредитні кошти у відділенні банку зразу були перераховані ним на оплату вартості автомобіля.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України). Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від

19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

За вказаних обставин заперечення відповідача про те, що кредитних коштів він не отримував, та заяви на конвертацію доларів США він не писав оцінюються критично.

Посилання ОСОБА_2 на те, що до ПАТ "Дельта Банк" згідно договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" перейшли зобов'язання в сумі визначеній у гривнях (п. 9.3, 10.1, 10.5) в тому числі по його кредитному договору у гривнях, що міняє валюту зобов'язання, колегією суддів оцінюється критично, оскільки сума згідно договору є ринковою вартістю переданих активів і визначення ринкової вартості активів у гривнях не свідчить про зміну валюти зобов'язання за кредитним договором відповідача.

Нескладення ПАТ "Дельта Банк" нового графіку погашення заборгованості для відповідача не має правового значення для вирішення спору, оскільки порядок погашення кредиту та сплата відсотків визначені умовами кредитного договору, а саме, щомісячно по 102 долари США погашення кредиту та 10,1 % ставки на фактичну заборгованість по кредиту.

Та обставина, що у повідомленні про заміну кредитора (якого як стверджує відповідач він не отримував), яке надав позивач в суд першої інстанції відсутня дата його складення, та у списку згрупованих поштових відправлень невірно зазначено адрес відповідача, не має правового значення для вирішення спору, оскільки відповідно до ст. 516 ЦК України зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника і ризики несприятливих наслідків неповідомлення про заміну кредитора несе новий кредитор (а.с. 203,204 т.1).

Згідно пояснень ОСОБА_2 та розрахунку заборгованості за кредитним договором він припинив погашати кредит з липня 2014 року.

Станом на 30.11.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 1625,58 доларів США, за відсотками 261,31 долар США, по комісії 5864,68 грн, пеня 19000,27 грн. За період з 31.12.2014 року по 30.12.2015 року банком нараховано 3% від простроченого тіла 889,91 грн. та відсотків - 221,07 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 22-23 т.1).

Заявою від 09.02.2018 року позивачем уточнено позовні вимоги, сума яких склала по: тілу кредиту 44017,41 грн (1625,58 доларів США), відсотках 11985,25 грн., комісія 12024,78 грн, штраф 342,5 грн та пеня за період з 07.02.2016 року по 06.02.2017 року в сумі 20154,28 грн. (а.с. 167-172 т.1).

Збільшення розміру позовних вимог полягало в зростанні курсу долара та збільшенні періоду нарахування відсотків, комісії та пені станом 06.02.2017 року.

На підтвердження позовних вимог позивачем долучено виписки по особових рахунках за період з 02.07.2010 року по 11.07.2017 року по нарахуванні і сплаті кредиту, відсотків (а.с. 188-202 т.1), комісії (а.с. 174-187 т.1), а також заявки на перерахунок готівки (а.с. 209-250 т.1, 1-2 т.2), які підтверджують нарахування платежів, а також виписки по рахунку за період з 03.07.2008 року по 03.07.2009 року по погашенню кредиту та відсотків на рахунок ТОВ "Укрпромбанк", зазначений у кредитному договорі (а.с. 144-147 т.1).

Визначаючи розмір заборгованості по кредитному договору апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно додатку №2 до договору передачі активів та кредитних зобов'язань ТОВ "Укрпромбанк" на користь ПАТ "Дельта Банк" від 30.06.2010 року фактичний розмір невиконаного грошового зобов'язання за кредитним договором у валюті кредиту станом на 01.06.2010 року становить 6516,64 долари США., що на той час еквівалентно 50704,32 грн (а.с. 36 т.1)

З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2010 року затверджено акт звірки №1 до договору про передачу активів, який був складений з метою підтвердження факту переведення прав вимоги ТОВ "Укрпромбанк" та фактичної заборгованості позичальників за переданими договорами на користь ПАТ "Дельта Банк" згідно якого залишок заборгованості по кредиту (у валюті кредиту) ОСОБА_2 становить 6224 долари США.

Отже додаток до договору про передачу активів складено станом на 01.06.2010 року, а акт звірки №1 до договору про передачу активів складено станом на 01.07.2010 року, таким чином вони охоплюють різні періоди часу і у зв'язку з чим у вказаних документах наявна різниця в розмірі грошового зобов'язання за кредитним договором відповідача. Зазначення в них розміру заборгованості в валюті кредиту - долар США та наведення грошового еквіваленту цієї суми в гривнях не свідчить про те, що до ПАТ "Дельта Банк" перейшло кредитне зобов'язання та обов'язок боржника виконати його у сумі вказаній у гривнях, а не у доларах США.

Крім вказаного, в акті звірки №1 до договору про передачу активів складеного станом на 01.07.2010 року валюта кредитного договору ОСОБА_2 має кодове позначення 840, що відповідно до класифікації валют, підготовленої відповідно до ISO 4217 означає - долар США. В той же час якби зобов'язання було виражене в гривнях то воно б мало інший код відповідно до вказаної класифікації - 980 "Українська гривня".

ПАТ "Дельта Банк" у розрахунку заборгованості виходив з суми заборгованості за кредитним договором - 6224 долари США, а тому відсутність виписки по рахунках за період з липня 2009 року по червень 2010 року з врахуванням пояснень відповідача про належне виконання графіку погашення платежів в період з серпня 2008 року по липень 2010 року, та розмір переданих грошових зобов'язань згідно ату звірки в сумі 6224 долари США не дає підстав для висновку про те, що розмір переданого грошового зобов'язання за кредитним договором є іншим (меншим).

Таким чином заборгованість за кредитом з врахуванням сплачених коштів на його погашення становить 1625,58 доларів США.

Апеляційний суд вважає, що відсотки і пеня підлягають стягненню за період кредитування, тобто ті, які були нараховані і та несплачені ОСОБА_2 до 08.07.2015 року, а після 08.07.2015 року позивач мав право на отримання суми згідно ч.2 ст. 625 ЦК України які ним заявлялись в первісному позові та від стягнення яких банк не відмовлявся.

Отже стягненню підлягають відсотки у розмірі 193,41 долар США (261,31 долар США - (13,94+13,49+13,94+13,49+13,04 нараховані в період після закінчення строку кредитування)) та нарахована в межах строку позовної давності на суму прострочення виконання зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків пеня у розмірі 7882,67 грн. відповідно до курсу НБУ на день її нарахування (а.с. 22-23 т.1).

Після 08 липня 2015 року банк набув право на стягнення коштів у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України - 3% річних від простроченої суми яка складає 1818,99 (1625,58 тіло кредиту+193,41 відсотки) *3%:100 (3% річних): 365 днів (в році) *175 днів (за період з 08.07.2015 року по 30.12.2015 року) = 26,16 доларів США.

Зважаючи на те, що позивачем заявлено позов про стягнення заборгованості за кредитним договором лише у гривневому еквіваленті та офіційний курс долара США по відношенню до української гривні становив 26,441 грн за 1 долар США, тому стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі:

- 42990,25 грн. (1625,58 доларів США * 26,4461) по тілу кредитування;

- 5114,94 грн. (193,41 доларів США * 26,4461) по відсотках;

- 7882,67 грн. - пеня;

- 691,83 грн. - (26,16 доларів США * 26,4461) 3% річних.

Відповідно до п.5 кредитного договору, в якому передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони погодили, що у випадку порушення строків повернення кредиту та/або сплати сплати нарахованих процентів за користування ним, комісій, та інших платежів, передбачених цим договором Банк має право вимагати, а Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожен день прострочення від суми простроченої заборгованості (п. 5.2). У випадку порушення Позичальником своїх обов'язків, передбачених Договором (крім тих, що зазначені в п. 5.2. Договору), Банк має право вимагати від Позичальника, а Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 0,5 (нуль цілих п'ять десятих) % від суми Кредиту за кожен випадок такого порушення (п. 5.3).

ПАТ "Дельта Банк" у заяві про уточнення позовних вимог просило стягнути 342,50 грн. штрафу, однак не зазначило за невиконання якого зобов'язання він нарахований і з якого розрахунку здійснено його нарахування, тому суд вважає, що у стягненні штрафу слід відмовити.

Апеляційний суд також вважає, що слід відмовити і у стягненні нарахованої відповідно до п.1.7 та 2.10 Кредитного договору комісії за управління кредитом, оскільки позивачем не зазначено в чому полягає така послуга і відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Отже, управління кредитом, не є послугою банку, оскільки зумовлене вимогами закону до порядку організації бухгалтерського обліку та відповідного документообігу і суперечить положенням ч.5 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів".

Відсутність на заявах про переказ готівки підписів платника, касира та представника банку; на квитанціях про здійснення касових операцій - касира і представника банку на що звертає увагу ОСОБА_2, стверджуючи, що кредит він повертав у гривнях і повернув весь кредит, оскільки продавцю автомобіля було перераховано 38900 грн і він вже сплатив близько 80000 грн, оцінюються критично. Як пояснила в судовому засіданні представник банку, що надані суду заяви на переказ готівки та квитанції про здійснення касових операцій роздруковані з програмного забезпечення, відповідають фактично проведеним операціям, випискам по особовим рахункам про зарахування сплачених коштів на погашення кредиту, відсотків та комісій і тому не містять підписів платника та працівника банку, однак вони відповідають оригіналам документів проведених касових операцій.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, та ч.13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. У разі задоволення позову на відповідача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до часткового задовлення, стягненню підлягає судовий збір у розмірі 1102,14 грн за розгляд справи та 1653,21 грн. за розгляд апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 141, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДельтаБанк" задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення яким стягнути з ОСОБА_2 (який проживає в АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "ДельтаБанк" (, на р/р 351900001 в АТ "ДельтаБанк", МФО 380236, місце знаходження якого: м.Київ, вул. Щорса 36-Б) заборгованість за кредитним договором №254-009/ФКВ-08 від 09 липня 2008 року в розмірі 55987,86 грн., з яких: 42990,25 грн по тілу кредиту, 5114,94 грн по відсотках, 7882,67 грн пені та 3% річних в сумі 691,83грн. і 2755,35 грн судового збору за розгляд справи та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, як малозначна.

Повний текст рішення складено 30 липня 2018 року.

Головуючий Г.В.Бершадська

Судді М.В.Ходоровський

О.І.Ткач