АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Чернівці

справа № 727/3856/18

Апеляційний суд Чернівецької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Яремка В.В.,

секретар: Костюк Л.С.,

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 липня 2018 року, постановленої під головуванням судді Літвінової О.Г., повний текст якої складено 06 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у квітні 2018 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служби у справах дітей Чернівецької міської ради, - в якому просила: визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір'ю ОСОБА_1, розірвати договір від 16 лютого 2018 року між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 16 лютого 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №607; стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

ОСОБА_1 04 липня 2018 року звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зобов'язання батька дитини ОСОБА_2 передати матері дитину без присутності батька за графіком та заборонити ОСОБА_2 будь-яким способом чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з сином згідно зазначеного графіку.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 липня 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Провадження №22-ц/794/847/18 Категорія 48

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 липня 2018 року скасувати та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд першої інстанції керувався положеннями ч.2 ст.149, ч.1 ст.151 ЦПК України та вважав недоведеним, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Наведеним вимогам ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 липня 2018 року відповідає.

Так, на підставі ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частина 2 ст.149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На обґрунтування виду забезпечення позову ОСОБА_1 зазначала мету для забезпечення контакту матері ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_4, оскільки перешкоджання позивачці у спілкуванні з дитиною може мати наслідком втрати чи погіршення безпосередніх емоційних контактів дитини з матір'ю.

Пунктом 3 ч.1 ст.150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, встановлення обов'язку вчинити певні дії.

Відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Частиною предмету позову ОСОБА_1, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є розірвання договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. 16 лютого 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №607, визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір'ю ОСОБА_1

Отже, забезпечення позову шляхом зобов'язання батька ОСОБА_2 передати матері ОСОБА_1 дитину без присутності батька за графіком за змістом є тотожним заявленим позовним вимогам ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з матір'ю ОСОБА_1

У той же час, забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_4 є вирішенням спору.

За таких обставин, ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 липня 2019 року постановлено з додержанням норм процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 06 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /А.І. Владичан, В.В. Яремко/