У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року справа № 542/936/18

провадження № 2/542/773/18

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі судді Стрельченко Т.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3, про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_3, 12.10.2017 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2905.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було скеровано запит до Нехворощанської обєднаної територіальної громади щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З отриманої відповіді вбачається, що дані про ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, по сільській раді відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування.

Згідно із п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України про «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ЦПК.

Згідно до ч.2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З позову не вбачається, що позивачка має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона за станом здоровя чи з інших поважних причин не може виїхати до місця проживання відповідача не надано, доказів про зареєстроване місце проживання або місце знаходження рухомого чи нерухомого майна відповідача на території України також не надано.

При цьому, позивач необгрунтував підстави визначення даного позову саме Новосанжарському районному суду Полтавської області, тому суд приходить до висновку про необхідність повернення матеріалів позовної заяви позивачу.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» повернення судового збору здійснюється у разі повернення заяви (позовної заяви) або скарги.

З матеріалів справи вбачається, що за подачу зазначеної заяви до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., про що свідчить оригінал квитанції № 4332 від 23.07.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28 ЦПК України, ст. ст. 258-260, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3, про розірвання шлюбу повернути позивачу разом з усіма доданими документами.

Повернути позивачу ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., внесений на р/р 6331, , МФО 899998, згідно квитанції № 4332 від 23.07.2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

ОСОБА_4 Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_5