Справа № 2-о/593/6/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"18" січня 2018 р.

в складі: судді Німко Н.П.

при секретарі Саламон Ю.О.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Бережанського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, що архівні довідки за №470 від 14 листопада 2017 року, №471 від 14 листопада 2017 року та довідка Рогачинської сільської ради №38 від 09 листопада 2017 року, видані на ім»я ОСОБА_2 фактично належать йому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як одній і тій самій особі. В обгрунтування заяви зазначив, що 12 грудня 2017 року він звернувся до Бережанського об»єднаного УПФУ Тернопільської області для оформлення пенсії по інвалідності, однак ознайомившись із поданими ним документами працівники установи повідомили про розбіжності у написанні його прізвища, а саме: в архівній довідці №470 від 14 листопада 2017 року, виданою гр.ОСОБА_1 є інформація про кількість відпрацьованих вихододнів «ОСОБА_2 ОСОБА_3.», архівній довідці №471 від 14 листопада 2017 року про оплату праці його прізвище значиться «ОСОБА_2 ОСОБА_3.», така ж помилка є і в довідці Рогачинської сільської ради від 09 листопада 2017 року №38 про те, що він перебував членом колгоспу ім.Богдана Хмельницького з 01 вересня 1986 року по 05 травня 1987 року. Тому йому порадили звернутися до суду для встановлення належності довідок.

У підготовчому судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги, викладені у заяві підтримав та дав пояснення, аналогічні змісту поданої заяви. Уточнив, що просить суд встановити юридичний факт, що правовстановлюючі документи, а саме: архівна довідка №-470 від 14 листопада 2017 року видана архівним відділом Бережанської РДА Тернопільської області із відомостями архівного фонду Рогачинського заводу скловиробів (книг обліку розрахунків по оплаті праці) про кількість відпрацьованих вихододнів ОСОБА_2; архівна довідка №-471 від 14 листопада 2017 року видана архівним відділом Бережанської РДА Тернопільської області із відомостями архівного фонду Рогачинського заводу скловиробів (книг обліку розрахунків по оплаті праці) про заробітну плату ОСОБА_2; довідка Рогачинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області №-38 від 09 листопада 2017 року із відомостями про членство в колгоспі ім. Б.Хмельницького в період з 01 вересня 1986 року по 05 травня 1987 року ОСОБА_2 фактично належать йому - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_2, як одній і тій самій особі.

У підготовче судове засідання представник заінтересованої особи Бережанського обєднаного УПФ Тернопільської області не зявився. Подав на розгляд суду відзив на заяву, в якій просить справу розглядати у їх відсутності. З приводу задоволення заяви заперечень немає.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, взявши до уваги відзив на заяву представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявника є підставними і підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім»ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 розпочав свою трудову діяльність 01 вересня 1986 року, будучи прийнятим в члени колгоспу ім.Б.Хмельницього на посаду шофера, де працював до 05 травня 1987 року. З 01 грудня 1988 року по 19 червня 2009 року він працював на Рогачинському заводі скловиробів та в різний час займав різні посади був слюсарем, сантехніком, трактористом. В документах архівного фонду Рогачинського заводу скловиробів містяться відомості про оплату праці (згідно книги обліку розрахунків по оплаті праці) та про кількість відпрацьованих вихододнів «ОСОБА_2 ОСОБА_3.». Базуючись на даних архівного фонду Рогачинського заводу скловиробів, архівним відділом Бережанської РДА Тернопільської області заявнику було видано архівні довідки під №470 та №471 від 14 листопада 2017 року та довідку Рогачинської сільської ради №38 від 09 листопада 2017 року із неправильним зазначенням його прізвища як «Рихлевич», а не «Рехлевич», як є насправді (що підтвержується наявними в матеріалах справи копіями паспорту громадянина України та свідоцтва про народження). Судом також встановлено, що періоди, зазначені у вищезгаданих довідках збігаються із періодами роботи ОСОБА_1, що підтверджується записами у його трудовій книжці (серія УКР №0195683 від 01 вересня 1986 року, яка згідно рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2017 року визнана такою, що належить ОСОБА_1).

Суд також приймає до уваги й позицію заінтересованої особи щодо відсутності заперечень для задоволення заяви ОСОБА_1 і вважає, що така позиція не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, суд вважає доведеним той факт, що архівні довідки під №470 та №471, видані архівним відділом Бережанської РДА Тернопільської області 14 листопада 2017 року, в яких містяться відомості про кількість відпрацьованих вихододнів та відомості про оплату праці ОСОБА_2 ОСОБА_3., а також довідка Рогачинської сільської ради від 09 листопада 2017 року №38 із відомостями про членство в колгоспі ім.Богдана Хмельницького Рихлевича ОСОБА_5 фактично належать заявнику - ОСОБА_1, як одній і тій самій особі.

У цьому суд переконали пояснення заявника, покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3, які підтвердили обставини, на які посилається заявник, та інші, досліджені в судовому засіданні письмові докази по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 13, 76, ч.2, 3, 4 ст.200, 263, 264, 265 ч.3 ст.294, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що правовстановлюючі документи:

- Архівна довідка №-470 від 14 листопада 2017 року видана архівним відділом Бережанської РДА Тернопільської області із відомостями архівного фонду Рогачинського заводу скловиробів (книг обліку розрахунків по оплаті праці) про кількість відпрацьованих вихододнів ОСОБА_2;

- Архівна довідка №-471 від 14 листопада 2017 року видана архівним відділом Бережанської РДА Тернопільської області із відомостями архівного фонду Рогачинського заводу скловиробів (книг обліку розрахунків по оплаті праці) про заробітну плату ОСОБА_2;

- Довідка Рогачинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області №-38 від 09 листопада 2017 року із відомостями про членство в колгоспі ім. Б.Хмельницького в період з 01 вересня 1986 року по 05 травня 1987 року ОСОБА_2 ,-

фактично належать ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. в ІНФОРМАЦІЯ_2, як одній і тій самій особі.

Одночасно суд роз»яснює, що відповідно до положень цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року:

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Апеляційного суду Тернопільської області.

Підпунктом 15.5, пункту 15 частини1 Розділу XIII ЦПК України ( Перехідні положення), встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи… апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду;

Одночасно суд розяснює, що відповідно до положень цивільного процесуального Кодексу України в редакції чинній до 03 жовтня 2017 року, апеляційна скарга на рішення суду могла бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подавалася апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилалася особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 25 січня 2018 року.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_7