У Х В А Л А

"10" січня 2018 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дмитренко А. М. розглянувши заяву Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про видачу судового наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник 07.12.2017 року звернувся до суду з вказаною заявою і просив суд стягнути з боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву води по кв.109 будинку по вулиці Нова,5 в місті Білій Церкві в розмірі 12 296 грн.59 коп. та судового збору в розмірі 800 грн. за період з 01.02.2016 року по 01.10.2017 року.

При зверненні до суду заявник вказав місцем проживання боржника АДРЕСА_1, саме по цій квартирі нараховано заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води.

Але з довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22.08.1998 року значиться зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_3.

За ч.2 ст.98 ЦПК України / в редакції до 15.12.2017 року/ у заяві про видачу судового наказу має бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Але до заяви не додано документів, з яких би вбачалося, на якій підставі заявник висуває вимоги про стягнення заборгованості з боржника за вказані вище послуги по квартирі, де вона зареєстрованою не значиться, в заяві також не зазначено обставини, на яких ґрунтуються такі вимоги заявника, до заяви не додано договору про надання послуг, укладеного з боржником, або документів про право власності боржника на квартиру, по якій нараховано послуги.

З 15.12.2017 року внесено зміни до ЦПК України.

Відповідно до п.п.4,5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Але в даному випадку заява про видачу судового наказу була подана до набрання чинності новою редакцією Кодексу з порушенням вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, на що вказано вище в ухвалі суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків /ч.1 ст.166 ЦПК/,

А тому керуючись ст.ст.163, 165, 166 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» відмовити у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя ОСОБА_2