Справа № 742/3639/17 Провадження № 22-ц/795/500/2018 Головуючий у I інстанції - Бездідько В. М. Доповідач - Онищенко О. І.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Лакізи Г.П., Скрипки А.А.

при секретарі: Бивалькевич Т.В.

Позивач: ОСОБА_2

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Київстар»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

На рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 лютого 2018 року (суддя Бездідько В.М.), ухвалене о 15 год. 20 хв. у м.Прилуки, повний текст рішення складено 19 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати п. 4.2.5, п. 4.2.6 публічного договору в частині зміни Тарифних планів без згоди споживача, який здійснив свій вибір, недійсними; або застосувати у відношенні нав'язаної йому послуги «Безліміт» наслідки недійсності зазначених пунктів договору (у відповідній частині); або визнати недійсною саму послугу у спірній частині, тобто в оплатному нав'язуванні 1440 хвилин замість вибраних ним 200, відповідно зобов'язавши відповідача утримувати з позивача плату за користування мобільним зв'язком «Київстар» тільки в межах вибраного позивачем пакету.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 разом з дружиною у 2014 році обрав запропонований ПрАТ «Київстар» тарифний план «Вільний Київстар 35», в якому було запропоновано, зокрема 200 хвилин дзвінків абонентам Київстар, які його влаштовували. Проте 12 січня 2017 року відповідач замінив обрані позивачем 200 хвилин за 55 коп. на непотрібний йому «безліміт» удвічі дорожче. Позивач вказував, що таким чином відповідач 12 січня 2017 року порушив його право на вільний вибір об'єму послуг, обраного ним в 2014 роцітарифного пакету, примушує позивача придбавати продукцію у непотрібному, фізично неспоживаємому об'ємі і окрім п.4.5 та 4.6 оферти підстав для такої правомочності нема.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що телефонний номер позивача обслуговується відповідно до публічного договору. ПАТ «Київстар» має право самостійно встановлювати тарифи на телекомунікаційні послуги, оскільки законодавство не містить вимоги щодо погодження тарифів на телекомунікаційні послуги з абонентами передплаченого зв'язку. У встановленому законодавством порядку позивач був належним чином повідомлений про зміну тарифів на телекомунікаційні послуги.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і задовольнити його позовні вимоги. Позивач вказує, що спір споживача з виконавцем про право вибору кількості послуг саме споживачем, захищене нормами ст. 17, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», тому суд повинен був їх застосувати. ОСОБА_2 вважає, що ПАТ «Київстар» підмінює поняття «тариф» та «тарифний план» вводячи суд в оману, оскільки змінювати вартість надаваних послуг відповідач може, але при цьому позбавлений можливості змінювати кількість наданих послуг обумовлених уже діючим тарифом. Крім того, суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог в своєму рішенні взагалі не зазначив та не посилався на норми матеріального права, як підставу для визнання недійсними п.4.2.5 та п.4.2.6 публічного договору. За доводами ОСОБА_2, він дійсно на момент запровадження змін і на даний час має можливість змінити діючий тарифний план на інший, доступний для підключення, проте це позбавляє його права зберегти за собою уже здійснений вибір 200 хвилин на добу.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Згідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем послуг ПрАТ «Київстар». Згідно довідок відповідача телефонний номер позивача НОМЕР_1 із моменту активації 29 грудня 2006 року обслуговується відповідно до публічного договору, телекомунікаційні послуги за яким надаються знеособлено (анонімно). При цьому зазначений номер за ОСОБА_2 як абонентом не зареєстрований, зокрема ОСОБА_2 не подавав до ПрАТ «Київстар» дані про себе для реєстрації як абонента зазначеного номера згідно вимог ч.2 ст.32 Закону України «Про телекомунікації» та у відповідності до «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 11.08.2011 року №393 (а.с.24). З моменту активації 29.12.2006 року до 31.03.2014 року телефонний номер обслуговувався за умовами тарифного плану «Djuce Новорічний 2007». 31.03.2014 року абонентом самостійно через інтерактивне голосове меню було змінено зазначений тарифний план на ТП «Вільний Київстар 35» (а.с.43). 27.12.2016 року абоненту номеру НОМЕР_1 було надіслане інформаційне sms про оновлення його тарифу з 12.01, дзвінки на Київстар стануть безлімітними за 1 грн в день, коли абонент телефонує, на інші мобільні - 0,60 грн/хв., в день користування: 100 МВ/3 грн, 100 sms/1,50 грн (а.с.42).

Законом України «Про захист прав споживачів» встановлено, що предметом правового регулювання вказаного Закону є правовідносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Позивач стверджує, що відповідач порушив його право на вільний вибір об'єму послуг і примушує його придбавати продукцію в непотрібному йому об'ємі, в зв'язку з чим просить визнати п.п. 4.2.5, 4.2.6 публічного договору в частині зміни тарифних планів без згоди споживача, який вже зробив свій вибір, недійсними.

Частиною 1 статті 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій та споживачами послуг регулюються Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими Постановою КМУ від 11 квітня 2012 року №295.

Відповідно до п.58 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг тарифи на послуги встановлюються операторами, провайдерами самостійно, крім тих, що згідно із Законом України «Про телекомунікації» підлягають державному регулюванню. Оператор, провайдер встановлює та пропонує на вибір споживача тарифи на окремі послуги та/або тарифні плани на визначений ним перелік (пакет) послуг, а також строк їх дії (граничний та/або мінімальний).

Аналогічні положення містяться в п.5 ч.1 ст.38, ст.66 Закону України «Про телекомунікації».

ПрАТ «Київстар» у відповідності до чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про телекомунікації» № 1280-ГУ від 18.11.2003 р., «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 р., та «Основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг», затверджених рішенням НКРЗІ № 624 від 29.11.2012 р., розроблені та затверджені Умови надання телекомунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар», які містяться на офіційному сайті товариства в мережі Інтернет.

Згідно п.п.1.3, 1.5., 1.6 зазначених Умов вони регулюють відносини з приводу надання Оператором будь-яких телекомунікаційних послуг та поширюються на усіх Абонентів (у тому числі тих, які уклали Договори до вступу в силу цих Умов). Положення Умов визначаються Оператором самостійно у відповідності до чинного законодавства. Умови вступають в силу з моменту їх оприлюднення на Інтернет-сайті і діють до їх скасування Оператором. Умови поширюють свою дію на відносини з приводу отримання усіма Абонентами будь-яких Послуг Оператора незалежно від наявності у Договорі посилання на Умови.

Пунктами 3.2.13, 3.2.37, 4.2.5, 4.2.6 Умов надання телекомунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар» встановлено, що Абонент має право на вибір тарифу, Тарифного плану, встановленого Оператором; змінити Тарифний план (якщо така можливість допускається умовами цього Тарифного плану) за допомогою Системи самообслуговування, IVR шляхом звернення до Центру обслуговування або іншим визначеним Оператором способом. Оператор має право здійснювати заміну одного Тарифного плану на інший; встановлювати нові Тарифні плани, плату за окремі Послуги, скасовувати або змінювати Тарифні плани (у тому числі поетапно за умови технічної неможливості одночасного переведення усіх Абонентів з одного тарифного плану на іншій) чи плату за окремі Послуги.

Відповідно до п.п.5.3, 5.3.1 Умов надання телекомунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар» при зміні умов надання Послуг (у тому числі зміні тарифів, а також заміні одного Тарифного плану на інший): Абонент передплаченого зв'язку та Контрактний Абонент інформується шляхом розміщення відповідного повідомлення на Інтернет-сайті не пізніше ніж за 7 днів до початку застосування відповідних змін. Крім того, повідомлення про зміну умов надання Послуг може здійснюватися шляхом надсилання повідомлення на кінцеве обладнання Абонента, розміщення оголошення у друкованих засобах масової інформації та іншими доступними для Сторін способами комунікацій.

Пунктами 7.1, 7.8 Умов надання телекомунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар» передбачено, що Тарифи на всі види Послуг встановлюються Оператором самостійно. Тарифні плани для Абонентів передплачених послуг та для Контрактних Абонентів застосовуються на умовах однакових для всіх Абонентів. Ці Тарифні плани можуть змінюватися Оператором у порядку визначеному законодавством. Зміни до Тарифних планів можуть мати індивідуальний характер та є загальними для всіх Абонентів передплачених послуг, які обслуговуються на умовах відповідного Тарифного плану.

Відповідно до ст 1 Закону України «Про телекомунікації» трафік - сукупність інформаційних сигналів, що передаються за допомогою технічних засобів операторів, провайдерів телекомунікацій за визначений інтервал часу, включаючи інформаційні дані споживача та/або службову інформацію;

Виходячи з аналізу зазначених норм права, відповідач, як оператор мобільного зв'язку, в межах своїх повноважень, мав право змінювати тарифні плани послуг мобільного зв'язку, та у відповідності до п.59 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг і п.п. 5.3, 5.3.1 Умов надання телекомунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар», повідомив ОСОБА_2 про зміни тарифних планів, зокрема, шляхом надіслання на його телефонний номер 27.12.2016 року інформаційного sms. Також відповідачем на його офіційному сайті в мережі Інтернет розміщувались розпорядження про зміни тарифних планів.

Чинним законодавством, а саме Порядком реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі, затвердженим Національною комісією з питань регулювання зв'язку 11 серпня 2011 року за № 393, передбачено випадки, коли оператору заборонено без згоди абонента змінювати умови надання телекомунікаційних послуг, скорочувати чи змінювати їх перелік, тарифи, тарифні плани на послуги та ін., а саме під час реєстрації абонента в оператора - п.2.9. Проте, оскільки ОСОБА_2 отримує послуги знеособлено, тобто він не зареєстрований у ПрАТ «Київстар» як оператора зв'язку, зазначена норма закону на спірні правовідносини не розповсюджується.

Враховуючи викладене, пункти 4.2.5, 4.2.6 публічного договору ПрАТ «Київстар» відповідають вимогам чинного законодавства щодо права оператора телекомунікаційних послуг на установлення та зміну тарифів, а тому підстави для визнання їх недійсними відсутні.

Доводи позивача про порушення відповідачем вимог ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» є необгрунтованими, оскільки він приєднався до запропонованого договору, який відповідає нормам цивільного законодавства і вимогам Закону України «Про телекомунікації», і в даному випадку позивач не може запропонувати свої умови договору, зокрема щодо кількості і об'єму послуг.

Крім того, відсутні підстави для висновку про обмеження позивача у вільному виборі продукції та примушуванні придбавати продукцію непотрібного йому асортименту, оскільки позивач не позбавлений можливості здійснити вибір іншого тарифного плану із запропонованих відповідачем, або ж взагалі відмовитися від послуг відповідача.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо залишення судом першої інстанції поза увагою невідповідності п.п.4.2.5.,4.2.6 Умов надання телекомунікаційних послуг приватного акціонерного товариства « Київстар» нормам ст. 17, 18, 21 Закону України « Про захист прав споживачів», та ухваленню рішення з порушенням норм матеріального права, а саме не застосуванню положеннь ст.215,216 ЦК України та не визнання вказаних пунктів недійсними, оскільки суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, про те, що оскарджувані пункти відповідають Правилам надання та отримання телекомунікаційних послуг та Закону України «Про телекомунікацію», а тому відсутні підстави для застосування вимог ст.203,215 ЦК України . Згідно із ч.6 ст.633 ЦПК України умови публічного договору, які сукперечать ч. 2 цієї статті та Правилам надання та отримання телекомунікаційних послуг які є обов»язковими для сторін при укладенні та виконанні публічного договору, є нікчемними.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 18 травня 2018 року.

Головуючий:Судді: