П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м. Київ

Справа № 22-4096 Головуючий у1-й інстанції - Гончарук В.П.

Унікальний №755/14150/16-ц Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, відшкодування моральної шкоди та поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 пред'явила позов в суд до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, відшкодування моральної шкоди та поділ майна подружжя.

З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог ОСОБА_4 просила суд визнати недійсними: договір купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA" від 28 травня 2016 року №8044/2016/64/01, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5; договір купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA" від 11 березня 2017 року №8044/2017/365941, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3; договір купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA" від 11 березня 2017 року № 8044/2017/366651, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6; витребувати від ОСОБА_6 у спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 автомобіль НОМЕР_1; поділити майно ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що є їх спільною сумісною власністю автомобіль марки "FORD KUGA", номер кузову д.н.з. НОМЕР_2, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 частину його вартості в розмірі 207 020 грн. 82 коп.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 7 000 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтувала тим, що автомобіль НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_3, оскільки він був придбаний у період їхнього шлюбу. Однак під час укладення ОСОБА_3І оспорюваних договорів купівлі-продажу автомобіля ним не було отримано згоди другого з подружжя - ОСОБА_4, на продаж спірного майна.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Суд визнав недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3 від 28 травня 2016 року №8044/2016/64/01, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5; визнав недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3 від 11 березня 2017 року №8044/2017/365941, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3; визнав недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3 від 11 березня 2017 року №8044/2017/366651, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Суд витребував від ОСОБА_6 у спільну сумісну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 автомобіль марки "FORD KUGA", номер кузову НОМЕР_3 та визнав спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 автомобіль марки "FORD KUGA", номер кузову НОМЕР_3.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію належної їй частки у спільному майні подружжя - автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, у розмірі 207020 грн. 82 коп., що становить 1/2 частину вартості даного автомобіля, а також вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 7 000 грн. судом відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині визначення розміру грошової компенсації належної ОСОБА_4 частки у спільному майні подружжя - автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію належної їй частки у спільному майні подружжя - автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузову НОМЕР_3, у розмірі 62 565 грн. 57 коп., що становить 1/2 частину вартості даного автомобіля а час його придбання (а.с.193-196).

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 7000 грн. позивачем ОСОБА_4 не оскаржується, а тому в апеляційному порядку у цій частині не перевіряється.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу представник позивача, адвокат ОСОБА_7, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказав, що вартість 1/2 частини спірного автомобіля у розмірі 207020 грн. 82 коп. (414041,64 : 2) доведена допустимим засобом доказування - письмовим актом незалежної оцінки колісного транспортного засобу від 21 травня 2016 року. Ця вартість відповідачем у встановленому процесуальним законом порядку не спростована.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII " Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В суд апеляційної інстанції відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Суд з урахуванням думки учасників справи ухвалив розглядати справу у їх відсутність, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: ОСОБА_3 та його представника, адвоката ОСОБА_8, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, представника позивача, адвоката ОСОБА_7, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні встановлені районним судом обставини.

31 січня 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_7, актовий запис № 35 (а.с.7).

Під час перебування у шлюбі сторони придбали майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: автомобіль марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, д.н.з. НОМЕР_4. Згідно з відомостями Регіонального сервісного центру в м. Києві, автомобіль марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3 на підставі довідки-рахунок серії ААВ № 370054 від 03.09.2013 року, виданої ФОП "ОСОБА_11." було зареєстровано на ОСОБА_3

В подальшому, 28 травня 2016 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу №8044/2016/64/01, автомобіля марки FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, відповідно до якого за останнім зареєстровано спірний автомобіль.

11 березня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу № 8044/2017/365941, автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, відповідно до якого за ОСОБА_3 зареєстровано спірний автомобіль.

11 березня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу № 8044/2017/366651, автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3 відповідно до якого спірний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_6

За встановлених обставин та відсутності доказів на підтвердження згоди ОСОБА_4 на відчуження цього майна районний суд прийшов до висновку, що указаний автомобіль в порушення вимог закону було відчужено без згоди другого з подружжя, а тому усі договори про відчуження слід визнати недійсними, витребувати майно у власність подружжя та провести поділ цього майна шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Таким чином, висновки районного суду щодо невідповідності вимогам чинного законодавства укладеного 28 травня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу №8044/2016/64/01, автомобіля марки FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, та необхідності урахування вартості цього майна при поділі майна подружжя відповідають обставинам справи та положенням чинного законодавства. Ці висновки відповідачем ОСОБА_3 не оспорюються.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитися з висновками районного суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3: від 11 березня 2017 року №8044/2017/365941, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3; від 11 березня 2017 року №8044/2017/366651, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а також висновками районного суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про витребування майна.

Так відповідно до встановленого ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У даному конкретному випадку позивач, діючи через свого представника, адвоката ОСОБА_7, остаточно заявила вимоги: 1) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3: від 28 травня 2016 року №8044/2016/64/01, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5; від 11 березня 2017 року №8044/2017/365941, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3; від 11 березня 2017 року №8044/2017/366651, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6; 2) про витребування від ОСОБА_6 у спільну сумісну власність ОСОБА_4 і ОСОБА_3 автомобіль марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3; 3) про поділ спільного сумісного майна подружжя - автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 частини вартості цього автомобіля в сумі 207020 грн. 82 коп.; відшкодування моральної шкоди у розмірі 7000 грн. (т.1, а.с.137-137а).

Таким чином, виходячи зі змісту прохальної частини позову, ОСОБА_4, діючи на власний розсуд, при поділі спільного сумісного майна ОСОБА_4 і ОСОБА_3 - автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, просила врахувати не майно, а його вартість, і стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 частину вартості цього автомобіля в сумі 207020 грн. 82 коп.

Відповідно до положень ст. ст.16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, зокрема від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Таким чином, положення статті 388 ЦК України можуть застосовуватись як підстави позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, і було відчужене третій особі за умови, що між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Відповідно до роз'яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 6 листопада 2009 року не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

При вирішенні позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3: від 11 березня 2017 року №8044/2017/365941, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3; від 11 березня 2017 року №8044/2017/366651, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, районний суд не врахував наведені положення чинного законодавства та роз'яснення п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 6 листопада 2009 року.

При вирішенні позовних вимог про витребування майна у власність подружжя районний суд відступив від принципу диспозитивності цивільного судочинства та не врахував положень ст. ст.16, 386 ЦК України щодо захисту порушеного права способом, що є адекватним змісту порушеного права. Адже власник не може одночасно вимагати і майно в натурі і компенсацію вартості свого майна.

За правилом ч.2 ст. 376 ЦПК неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Ураховуючи наведене, оскільки за правилом ч. 4 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, оскаржуване рішення суду в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3: від 11 березня 2017 року №8044/2017/365941, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3; від 11 березня 2017 року №8044/2017/366651, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, та в частині вирішення позовних вимог про витребування майна підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цієї частини позову за безпідставністю.

При перевірці оскаржуваного рішення у контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що районним судом неправильно визначено вартість автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, апеляційним судом встановлені наступні обставини.

При вирішенні цієї частини позову районний суд виходив з того, що вартість спірного автомобіля складає 414 041 грн. 64 коп., що підтверджується Актом незалежної оцінки колісно-транспортного засобу від 21 травня 2016 року Серія КИП № 16052101 суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_10 (т.1, а.с.11-14).

Оспорюючи достовірність цього доказу, ОСОБА_3 стверджує, що вартість автомобіля повинна визначатись за довідкою-рахунком Серії ААВ № 370054 на суму 125131 грн. 13 коп., оскільки саме за таку ціну автомобіль був придбаний у 2013 році.

Інших доказів щодо вартості спірного автомобіля учасники справи районному суду не надали.

Відповідно до роз'яснень п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У даному випадку позивач надала письмовий доказ, що підтверджує вартість майна на час безпосередньо перед відчуженням цього майна ОСОБА_3 та поданням позову до суду у вересні 2016 року.

Надана відповідачем довідка-рахунок Серії ААВ № 370054 підтверджує договірну, а не дійсну вартість автомобіля станом на вересень 2013 року, тобто за три роки до часу розгляду справи.

При цьому спірний автомобіль є автомобілем іноземного виробництва і загальновідомим є факт різкого підвищення курсу іноземних валют у період 2014-2016 років.

Діючи на власний розсуд, ОСОБА_3 разом із указаною довідкою-рахунком подав до районного суду клопотання про розгляд справи без його участі (т.1, а.с.174-180).

Таким чином, значення відомостей Акту незалежної оцінки колісно-транспортного засобу від 21 травня 2016 року Серія КИП № 16052101 відповідачем у встановлений процесуальним законом спосіб - шляхом надання іншого письмового доказу, не спростовано.

За відсутності інших доказів самі по собі посилання сторони на порушення, допущені суб'єктом оціночної діяльності при проведенні оцінки, не спростовують достовірності результатів оцінки.

Тому доводи апеляційної скарги щодо завищеної вартості автомобіля відхиляються апеляційним судом як безпідставні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що при вирішенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля від 28 травня 2016 року №8044/2016/64/01, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та при визначенні вартості спільного сумісного майна подружжя - автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду у цій частині відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення у цій частині немає.

За правилами ст. 141 ЦПК при ухваленні нового рішення апеляційний суд змінює розподіл судових витрат. Пропорційно до задоволеної частини позову з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 2 621 грн. 41 коп. (551,2 + 2070,21) на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2017 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3: від 11 березня 2017 року №8044/2017/365941, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3; від 11 березня 2017 року №8044/2017/366651, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а також в частині вирішення позовних вимог про витребування майна скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 листопада 2017 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки "FORD KUGA", номер кузова НОМЕР_3, від 28 травня 2016 року №8044/2016/64/01, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також в частині вирішення позовних вимог про поділ майна подружжя шляхом стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини майна залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_5, місце проживання: АДРЕСА_1, 02139) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_6; місце проживання: АДРЕСА_2, 02232) 2 621 грн. 41 коп. (Дві тисячі шістсот двадцять одну грн. 41 коп.) на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 травня 2018 року.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома