Справа № 199/7250/17
УХВАЛА

27.06.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: Скрипник О.Г.

секретарі: Голубніченко В.О.

за участю:

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, про визнання неправомірною бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В травня місяці 2018 року Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 звернулося до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, про визнання неправомірною бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначило, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2017 року стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять пов'язаний із явкою до суду 309,44 (триста девять) грн. 88 коп.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року залишено без змін рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року.

12 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення з ДКСУ за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять пов'язаний із явкою до суду 309,44 (триста девять) грн. 88 коп..

14 квітня 2018 року стягувач ОСОБА_1 направив до відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий лист по справі 199/7250/17-ц про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять пов'язаний із явкою до суду 309,44 (триста девять) грн. 88 коп., який був отриманий виконавчою службою 17.04.2018 року та розподілений на старшого державного виконавця Башілова Валентина Олександровича.

Повідомленням про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 07.05.2018 року старший державний виконавець Башілов В.О. повернув заявнику виконавчий лист без виконання з посиланням на наявні визначені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, на підставі п.10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

В своїй скарзі заявник зазначає, що старшим державним виконавцем порушений строк вчинення виконавчих дій і прийняття процесуальних рішень, оскільки старшим виконавцем виконавчий лист був отриманий 17.04.2018 року,а повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання було винесено лише 07.05.2018 року, тобто після спливу трьох робочих дів, що передбачено ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також, заявник не згоден з прийнятим рішенням державного виконавця про повернення виконавчого документу, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягненнякоштів здержавних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетнихустановвиконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи викладене, заявник просить визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, на виконання до якого надійшов виконавчий лист виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 12 квітня 2018 року по цивільній справі № 199/7250/17-ц (2/199/2932/17) щодо порушення строків вчинення процесуальної дії, який встановлений частиною 4 статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження»; Визнати неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України щодо недотримання законодавчих строків направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення № 12183-33-18/20.1 датованого «07.05.2018»; Визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_2, на виконання до якого надійшов виконавчий лист виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 12 квітня 2018 року по цивільній справі № 199/7250/17-ц (2/199/2932/17) щодо письмового повідомлення ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягуючу без прийняття до виконання № 12183-33-18/20.1 від 07.05.2018; Зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_2 негайно прийняти до виконання виконавчий лист виданий Амур- Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 12 квітня 2018 року по цивільній справі № 199/7250/17-ц (2/199/2932/17) та у триденний строк з моменту отримання даної ухвали направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» № 82, за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) індекс - 49082, вулиця Передова, будинок 617 в м. Дніпро: Витрати по перерахуванню коштів на користь ОСОБА_1 у готівковій формі покласти на боржника - Державну казначейську службу України; Зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_2 упродовж п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали повідомити суд і повідомити ОСОБА_1 про виконання даної ухвали рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення; Стягнути з відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язаних з явкою до суду у порядку ст. 138 ЦПК України, за правилами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590, як компенсацію за відрив від звичайних занять у зв'язку з явкою до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в скарзі та наполягав на її задоволені.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення.

Згідно із ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

14 квітня 2018 року стягувач ОСОБА_1 направив до відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий лист по справі 199/7250/17-ц про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять пов'язаний із явкою до суду 309,44 (триста девять) грн. 88 коп., який був отриманий виконавчою службою 17.04.2018 року та розподілений на старшого державного виконавця Башілова Валентина Олександровича.

Повідомленням про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання від 07.05.2018 року старший державний виконавець Башілов В.О. повернув ОСОБА_1 виконавчий лист без виконання з посиланням на наявні визначені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, керуючись п.10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З матеріалів справи убачається, що старшим державним виконавцем порушений строк вчинення виконавчих дій і прийняття процесуальних рішень, оскільки старшим виконавцем виконавчий лист був отриманий 17.04.2018 року, а повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання було винесено лише 07.05.2018 року, тобто після спливу трьох робочих дів, що передбачено ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.4 розділу І Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний суд України, Верховний суд України тощо.

Вказаний виконавчий документ повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у цьому виконавчому документі є один стягувач, на користь якого стягнуто з одного боржника грошову суму.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, суд вважає, що повернення виконавчого документа з наведених вище підстав порушує право ОСОБА_1 як стягувача на задоволення його вимог, повязаних з виконанням виконавчого листа.

Враховуючи викладене, суд вважає скаргу Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1 обгрунтовуваною та такою, що підлягає задоволенню, а тому слід визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, до якогона виконання надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року у цивільній справі № 199/7250/17, (2/199/2932/17) щодо письмового повідомлення від 07.05.2018 № 12183-33-18/20.1 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, вчинити дії, повязані з виконанням виконавчого документу, а саме виконавчого листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року у цивільній справі № 199/7250/17, (2/199/2932/17) та направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» № 82, за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1):індекс - 49082, вулиця Передова, будинок 617 в м. Дніпро.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Згідно частин 2 та 3 статті 138 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, слід стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 214,10 грн.

Керуючись, ст.ст. 138, 383-385 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

СкаргуГромадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї організації ОСОБА_1, на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, про визнання неправомірною бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, до якогона виконання надійшов виконавчий лист Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року у цивільній справі № 199/7250/17, (2/199/2932/17) щодо письмового повідомлення від 07.05.2018 № 12183-33-18/20.1 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, вчинити дії, повязані з виконанням виконавчого документу, а саме виконавчого листа Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року у цивільній справі № 199/7250/17, (2/199/2932/17) та направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» № 82, за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1):індекс - 49082, вулиця Передова, будинок 617 в м. Дніпро.

Стягнути з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Дніпро, вул. Передова, 647) компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 224,10 грн.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

В решті скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її постановлення.

Суддя О.Г.Скрипник