УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.18 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суду Луганської області у складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання рішення неправомірним та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, накладене головним державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, стягувач ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати рішення головного державного виконавця Збаразького міжрайонного ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 14.02.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України неправомірним та скасувати вказану постанову.

Представник скаржника та скаржник надали заяву про розгляд скарги за їх відсутності, скаргу підтримали.

Головний державний виконавець Збаразького міжрайонного ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, просив скаргу розглядати за його відсутності, надав відзив на скаргу, в якому зазначив, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 42136051 з примусового виконання виконавчого листа № 410/2404/13-ц, виданого Брянківським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Софії, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.07.2013 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 18.02.2014 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам. Однак, незважаючи на те, що боржник обізнаний про свої обовязки та про наявність виконавчого провадження, останнім не вчиняються дії, спрямовані на повне виконання рішення. Божник ОСОБА_4 свідомо ухиляється від виконання зобовязань щодо сплати аліментів, оскільки йому відомо про відкрите виконавче провадження. Внаслідок ухилення боржника від сплати аліментів виникла заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців (станом на 01.02.2018 розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 40980,50 грн.). 14.02.2018 державним виконавцем, відповідно до вимог ст. 71 ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження», винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, копію якої направлено на адресу сторін. Вважає такі дії правомірними та вчиненими у відповідності до вимог ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження». Тому просив у задоволенні скарги відмовити.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася поштовим відправленням з повідомленням.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що постановою головного державного виконавця Збаразького міжрайонного ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_3 від 14 лютого 2018 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа № 410/2404/13-ц 2/410/857/13, виданого 10.02.2014 Брянківським міським судом Луганської області /а.с.12, 32/.

З розрахунку заборгованості по аліментах, наданого державним виконавцем вбачається, що станом на 01.02.2018 за боржником ОСОБА_4 наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 40980,50 грн., що перевищує сукупний розмір за 6-ть місяців /а.с.13/.

З квитанцій на а.с. 16, 51 вбачається, що на прізвище ОСОБА_4 06.02.2018 та 06.03.2018 сплачено аліментів 1000 грн. та 1010 грн.

Відповідно до ст.71 ч.9 п.1 ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження» (набрав чинності 06 лютого 20-18 р.) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Вказана норма викладена відповідно до ОСОБА_5 України «Про виконавче провадження» Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 р.

Абзацем 2 п.1 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

З аналізу наведених норм вбачається, що встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів залежить тільки від розміру такої заборгованості, який повинен перевищувати сукупно платежі за 6-ть місяців. Наявність ухилення від сплати аліментів як умисна дія боржника ОСОБА_5 не передбачена.

Суд керується саме цією нормою, яка є спеціальною нормою відносно загальних положень ОСОБА_5 України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та як нормою, яка прийнята останньою у часі.

Тому суд не приймає посилання представника скаржника на відсутність ухилення від сплати аліментів у діях скаржника, як такого що не передбачено законодавством для обмеження виїзду за межі України у спірних правовідносинах.

Також суд вважає, що під час обрання такого заходу як обмеження виїзду боржника за межі України, дотримані стандарти щодо права на свободу пересування обмеження передбачене діючим законодавством, тобто є законним; переслідує легітимну мету погашення заборгованості з аліментів на утримання малолітньої дитини; публічний інтерес, який виражається у дотриманні прав малолітньої дитини на її утримання батьком, однозначно переважає над індивідуальним правом скаржника виїхати за межі України.

Доказів того, що погашення заборгованості скаржником у грудні 2017 р. в розмірі 3000 грн. (а.с.14) було здійснене за рахунок грошових коштів, отриманих за кордоном, суду не надано, тому суд не приймає і посилання на те, що обмеження права виїзду не буде сприяти погашенню заборгованості.

Тому суд вважає, що державним виконавцем прийнято правомірно оскаржувану постанову, у звязку з чим, підстав для задоволення скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.451 ч.3 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання рішення неправомірним та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, накладене головним державним виконавцем Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали.

Суддя