Справа № 755/93/18
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви встановлено, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Разом з цим, позовна заява подана з порушенням вищезазначених статей ЦПК України.

Відповідно п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно положень ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Позивач у поданій заяві зазначає, що 18.04.2017 року нею було подано позовну заяву про розірвання шлюбу до Апеляційного суду м. Києва та клопотання про визначення підсудності, відповідно до ухвали якого підсудність справи було визначено Дніпровському районному суду м. Києва.

В подальшому Дніпровським районним судом м. Києва вищевказану позовну заяву було залишено без руху, а потім повернуто.

Натомість, позивачем на підтвердження підсудності справи Дніпровському районному суду м. Києва надано ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10.05.2017 року роздруковану з Єдиного державного реєстру судових рішень у якій прізвища сторін по справі не ідентифіковані та зі змісту ухвали не можливо встановити відносно якого позивача та відповідача постановлена ухвала, у зв'язку із чим позивачу необхідно надати належним чином завірену копію вищевказаної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху з наданням строку позивачу для усунення недоліків до 16 січня 2018 року, але не більше п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя