У Х В А Л А

"06" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі Тіскіні А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 103 500,34 грн. у рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 1035,34 грн. судових витрат по оплаті судового збору, а всього 104 535,34 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

02 серпня 2018 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на усе майно, що належить відповідачу, зокрема на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2, на автомобіль НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, на квартиру відповідача.

Мотивуючи тим, що відповідач 31 травня 2017 року о 21 год. 40 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по просп. П.Тичини, 8-Г, в м. Києві порушила правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження автомобіля НОМЕР_3, та завдання матеріальних збитків ОСОБА_1 Позивачем було направлено претензію ОСОБА_2 з вимогою відшкодувати задані збитки, проте вона не відшкодовула їх у досудовому порядку.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, що змушує його звернутись з даною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Заява про забезпечення позову передана у провадження судді 06 серпня 2018 року.

Розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі у строки визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 103 500,34 грн.

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач просить накласти арешт на усе належне відповідачу нерухоме майно і транспортний засіб.

Із документів наданих позивачем не має можливості встановити власника транспортного засобу та перевірити факт належності ОСОБА_2 на праві власності автомобіля НОМЕР_4 та об'єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3.

Оцінки рухомого та нерухомого майна про накладання арешту на які просить позивач, матеріали справи також не містять.

Разом з тим, виходячи із загальновідомої орієнтовної ринкової вартості аналогічного майна, його вартість перевищує суму в межах якої позивач просить забезпечити позов.

А відтак, арешт на означене майно відповідача ОСОБА_2 є не співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення коштів у розмірі 103 500,34 грн.

Більше того, представником позивача не надано доказів того, що існує реальна загроза відчуження майна відповідача, і невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, на які він посилається у заяві про забезпечення позову.

Таким чином, суд, перевіривши співмірність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також враховуючи, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я : О.О.Астахова