Справа № 180/1522/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01 серпня 2018 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Нанічкіна Н.М., оглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИЛА:

Заява підлягає поверненню заявнику як така, що подана з порушенням вимог п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України.

Відповідно до вказаної статті, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Як зазначено в пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

До заяви про видачу судового наказу не долучено договір, укладений між заявником і боржником щодо постачання природного газу споживачу, не надано інших доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг ОСОБА_1

Статтею 161 ЦПК встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» визначено, що відсутність документів, які підтверджують наявність субєктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують право вимоги, вказує на наявність спору про право. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

З розрахунку заборгованості за спожитий газ вбачається, що за період з липня 2015 року по березень 2018 року, тобто за 33 місяці споживачу ОСОБА_1 нараховано 12913 гривень за спожитий газ, у квітні 2018 року їй нараховано 16751,65 грн.

В заяві не зазначено причину нарахування ОСОБА_1 за один місяць розміру спожитого газу, який в рази перевищує розмір платежів, нарахованих за попередні 33 місяці, тобто не зазначено обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника.

Також, до заяви про видачу судового наказу не долучено письмових доказів, що підтверджують право вимоги нарахованої суми 16751,65 гривень.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.163, 165, 166, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» у видачі судового наказу простягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ «Наказне провадження» Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 01 серпня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_2