АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Київ

Справа № 22-ц/796/12358/2017

Унікальний номер 753/23025/16-ц

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарях - Куркіній І.В., Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Шкірай М.І. за відсутності осіб, які беруть участь по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року позивач звернувся із позовом, в якому зазначив, що за рішенням правління АТ ХК «Київміськбуд» № 211 від 30 вересня 2004 року житловий будинок № 130/57 по пр-ту 40-річчя Жовтня в м. Києві переданий позивачу на баланс для експлуатації та обслуговування.

За договором дарування від 01 червня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Азаровою Н.І. зареєстрованим в реєстрі № 1228, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Позивачем за адресою вищевказаної квартири надавались комунальні послуги та послуги з утримання будинку і прибудинкової території.

Відповідач не сплачує за спожиті житлово-комунальні послуги, має заборгованість.

25 серпня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва був виданий судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, цей наказ був скасований ухвалою цього ж суду від 14 листопада 2016 року.

Тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідачки заборгованість за спожиті комунальні послуги за період з березня 2013 року по липень 2016 року у розмірі 12147.82 грн., а також 1378 грн. судового збору. (а.с.1-12)

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НОВОБУДОВА» заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 12 147,82 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00. (а.с.65-67)

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2017 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. (а.с.128-131)

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 посилалася на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову в позові, стягнути судовий збір за подачу скарги. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначила, що суд не врахував обставин і доказів по справі, зокрема, що позивач не надає послуги з опалення будинку, гарячого (холодного) водопостачання та водовідведення та відповідно не має права вимагати оплати 12 147,82 грн. за ці послуги, не врахував, що власником квартири позивачка стала лише з 10 липня 2013 року, тобто з часу державної реєстрації її права власності, районний суд не повідомив відповідачку та її представника про розгляд справи судом та дійшов помилкового висновку про задоволення позову. (а.с.136-143)

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її задовольнити. Представник позивача ОСОБА_4 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

ОСОБА_1 до суду не прибула, була сповіщена вручення повістки її представнику, тобто встановленим порядком, про що у справі є докази. (а.с.162-163)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Ухваливши оскаржуване рішення районний суд не дотримав положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України (в редакції Закону чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення), зокрема у справі відсутні докази належного сповіщення відповідачки та(або) її представника про час та місце розгляду справи судом.

Крім того, висновок районного суду про право позивача вимагати стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги, у т.ч. утримання будинку та прибудинкової території, опалення, холодного (гарячого) водопостачання та водовідведення, є припущенням, оскільки належними доказами по справі районним судом не підтверджені. Посилання на ці порушення є доводами поданої скарги.

Тому, оскаржуване рішення не може бути визнано законним і обґрунтованим.

Оскільки представником позивача надана письмова заява - клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, яка містить відмітку районного суду про прийняття від 05 квітня 2017 року, проте вказані докази у справі відсутні, колегія суддів з огляду на положення ч.ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України, прийняла заявлені докази на стадії апеляційного розгляду. (а.с.225-227)

Судом встановлено, що рішенням правління АТ ХК «Київміськбуд» № 211 від 30 вересня 2004 року житловий будинок, який знаходиться на розі вул.. Васильківської та пр.-ту 40-річчя Жовтня переданий позивачу на баланс, обслуговування і експлуатацію без права відчуження. Згодом, вищевказаному об'єкту будівництва визначено поштову адресу: м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 130/57. (а.с.3-4)

За договором дарування від 01 червня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Азаровою Н.І. зареєстрованим в реєстрі № 1228, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1

Позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку, де знаходиться належна відповідачці ОСОБА_1 на праві власності квартира, що підтверджується наданими до суду апеляційної інстанції розпорядженням органу місцевого самоврядування де позивач зазначений як обслуговуюча організація, укладеними останнім договорами, актами, відомостями та розрахунками. (а.с.169-224)

Посилання представника апелянта на сплив строку дії договору № 540593 від 15 жовтня 2005 року, колегія суддів відхилила з огляду на положення пунктів 4.9, 4.10 цього Договору.

З заявою про видачу судового наказу на стягнення зазначеної заборгованості позивач звернувся до суду у серпні 2016 року. (а.с.8)

Відповідно до розрахунків наданих позивачем, заборгованість відповідачки по платежам за спожиті комунальні послуги з 01 березня 2013 року і станом на 31 липня 2016 року складає 12 147.82 грн. (а.с.6)

Обґрунтовуючи розрахунок, позивач посилався на розпорядження Київської міської державної адміністрації від 05 березня 2013 року № 273, зареєстрованому в Головному управлінні юстиції у місті Києві 21 березня 2013 року за №16/1008 (в редакції чинній на час виникнення і нарахування заборгованості), якою для вищевказаного будинку був затверджений тариф 3.64 грн./1 кв.м. загальної площі квартири (оплата послуг після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим) та 3.43 грн./ 1кв.м. загальної площі квартири (оплата послуг не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим).(а.с.221-224)

За пунктом 5 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМ України від 1 червня 2011 р. N 869, калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи.

Тому, колегія суддів визнала обґрунтованим нарахування відповідачці 263.42 грн. за утримання будинку та прибудинкової території в березні 2013 року та 279.55 грн. щомісячно починаючи з квітня 2013 року.

При цьому, позивачем враховані здійснені відповідачкою платежі протягом вищевказаного періоду та виконаний перерахунок заборгованості в бік зменшення.

Оскільки за наданими до суду доказами не зафіксовано звернень від ОСОБА_1 до позивача на незадовільне надання комунальних послуг протягом спірного періоду, колегія суддів відхилила доводи відповідачки щодо неналежної якості наданих послуг. (а.с.228-232)

Колегія суддів запропонувала, проте відповідачкою не надано до суду доказів погашення заборгованості.

Правовідносини, що виникли з приводу постачання-отримання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 вищезазначеного Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 вищевказаних Правил, в редакції Постанови чинної на час виникнення спірних правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Про застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України відповідач та його представник в суді першої інстанції не заявляли.

Оскільки встановлено, що відповідачка фактично споживала житлово-комунальні послуги, розрахунок заборгованості складений позивачем за період коли відповідачка набула прав на вищевказану квартиру, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 638 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин та підстав для задоволення позову.

Посилання апелянта, що право власності відповідачки ОСОБА_1 за договором від 01 червня 2012 року було фактично зареєстровано органом реєстрації лише 10 липня 2013 року, не може бути визнано підставою для звільнення відповідачки від сплати за фактично отримані нею житлово-комунальні послуги, тому колегія суддів їх відхилила.

Зважаючи на вищевказані встановлені обставини справи та вимоги законодавства, колегія суддів погодилась із розрахунком позивача яким визначений борг за спожиті комунальні послуги з 01 березня 2013 року і станом на 31 липня 2016 року складає 12 147.82 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідачки на користь позивача 1 378 грн. судового збору сплата якого підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи. (а.с.10-11)

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (код ЄДРПОУ - 32917247) задовольнити частково і стягнути на його користь із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 - 12147 (дванадцять тисяч сто сорок сім) грн. 82 коп. заборгованості за спожиті комунальні послуги з 01 березня 2013 року і до 31 липня 2016 року.

Стягнути із ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (код ЄДРПОУ - 32917247) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору за розгляд справи районним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 12 січня 2018 року.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратникова

О.В.Борисова