АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 677/1274/16-ц
Провадження № 22-ц/792/73/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар - Лапко Ю.В.,

за участю: представника апелянта - Лавренчук Л.В.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Ковальчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №677/1274/16-ц за апеляційною скаргою Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2017 року (суддя Вознюк Р.В.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Красилівської районної ради Хмельницької області, Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) про стягнення майнової та моральної шкоди,

встановила:

В серпні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просив стягнути солідарно з Красилівської районної ради Хмельницької області, Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) 79600грн.04коп. на відшкодування майнової шкоди та моральну шкоду у розмірі 5000грн., всього 84600грн.04коп.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 06.07.2016р. на належний йому на праві власності автомобіль «Hyundai Accent», який був припаркований неподалік Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), що в АДРЕСА_1, із прилеглої до вказаної будівлі земельної ділянки, впало дерево. Вважає, що відповідачі проявили бездіяльність, яка полягає у тому, що вони не проводили належного догляду та утримання розміщених на земельній ділянці зелених насаджень (дерев), не ініціювали та самостійно не здійснювали будь-які роботи по догляду за ними, не проводили їх періодичні огляди, не здійснили їх своєчасного зрізання або підрізання до безпечних розмірів та висоти, що призвело до падіння дерева. Внаслідок цього автомобіль отримав механічні пошкодження та потребує відновлювального ремонту, вартість якого становить 79600грн.04коп. Крім того, неправомірною бездіяльністю ___________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Вознюк Р.В.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 30

відповідачів позивачу заподіяно також моральну шкоду, розмір якої становить 5000грн, оскільки внаслідок пошкодження автомобіля він не мав можливості ним користуватися.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 79600грн.04коп., моральну шкоду у розмірі 1500грн, судові витрати в сумі 2655грн.48коп., а всього 83755грн.52коп. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) на користь держави судовий збір в сумі 275грн.83коп.

В апеляційній скарзі Красилівський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Представник апелянта вказав, що помилковими є висновки суду про неналежне виконання відповідачем Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, що призвело до падіння аварійного дерева на автомобіль позивача. Також, не надано доказів на підтвердження аварійного стану дерева. На думку апелянта, працівники поліції не склали протокол, що є основним процесуальним документом, який відображає хід і результат огляду місця події. Із схеми наслідків пригоди, складеної працівниками поліції, не можна встановити точне місце розташування автомобіля під час падіння гілки дерева. Оскільки відсутні підстави для відшкодування майнової шкоди, то відсутні підстави також для відшкодування моральної шкоди.

Представник апелянта Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Лавренчук Л.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідач - представник Красилівської районної ради Хмельницької області Ковальчук Г.В. вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачу шкода заподіяна з вини відповідача Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) внаслідок неналежного утримання ним території, що призвело до падіння дерева на автомобіль позивача.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 06.07.2016 року близько 17год.15хв. на автомобіль«Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1, який був припаркований неподалік Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), що в АДРЕСА_1, із прилеглої до вказаної будівлі ділянки впало дерево, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Власником автомобіля «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1,є ОСОБА_2

Розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1, становить 79600грн.04коп., що підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи №15/01-17 від 27.01.2017 року.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Фінансування місцевих програм з благоустрою населених пунктів проводиться за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Згідно із п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами (частинами) об'єктів благоустрою є: зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у

встановленому порядку.

Відповідно до рішення Красилівської районної ради Хмельницької області №23 від 12.12.2013 року балансоутримувачем майна за адресою АДРЕСА_1, є Красилівський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг).

Сторонами не заперечувалось, що дерево, яке впало на автомобіль позивача, було розташовано на території Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг).

Правові та організаційні засади озеленення населених пунктів визначені Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 (далі - Правила).

Відповідно до п. 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Згідно з п.5.5 зазначених Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Крім того, відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно з п.9.1.11.3, 9.1.12 Правил під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі).

Пуктом 7 частини 1 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право: звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідачів покладено обов'язок доведення відсутності їх вини у завданні шкоди позивачу.

З огляду на зазначені положення законодавства, доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів винність дій чи бездіяльність відповідачів щодо неналежного догляду за зеленими насадженнями є безпідставними.

Крім того, відповідачами не надано доказів на підтвердження того, що до падіння дерева призвели погодні умови.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обов'язок по відшкодуванню шкоди має покладатися на Красилівський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), оскільки земельна ділянка, з якої впало дерево на автомобіль позивача, знаходиться на балансі даного центру. Красилівським територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) не надано жодних доказів про проведення оглядів зелених насаджень з метою контролю за станом зелених насаджень та складення відповідних звітів про проведену роботу, а тому суд обґрунтовано виходив з того, що неналежне виконання відповідачем обов'язків щодо догляду за зеленими насадженнями призвело до того, що дерево впало на автомобіль позивача, чим йому було заподіяно майнову шкоду.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Згідно із ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пошкодженням автомобіля позивачу спричинено душевні страждання, викликані відсутністю можливості тривалий час користуватися автомобілем.

Визначаючи розмір моральної шкоди, судом першої інстанції обґрунтовано враховано страждання, яких позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна, а тому з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості вірно визначено розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача. Також, судом враховано характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, вимушені зміни у його життєвих стосунках та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Красилівського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 12 січня 2018 року.

Головуюча: /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова