Справа № 645/610/16-ц
Провадження № 2/645/49/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідачів - ОСОБА_3,ОСОБА_4,

представника відповідачів - ОСОБА_5,

секретар судового засідання - Савченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Бєсєда Тетяна Дмитрівна, ОСОБА_7 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Бєсєда Т.Д., ОСОБА_7, у якому просив визнати недійсною відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 та у порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_10, посвідченої приватним нотаріусом Бєсєда Т.Д.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його батько ОСОБА_9 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 з 1957 року, від шлюбу вони мали двох синів: ОСОБА_1 та ОСОБА_8.

У 1993 році ОСОБА_9 оформив після смерті своєї матері ОСОБА_11 на праві приватної власності 23/100 частини житлових будинків літ. А-1 та Б-1 з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_5, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04 березня 1993 року Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2-1361, зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 11 березня 1993 року за № 957.

Також ОСОБА_9 на праві приватної власності належав двоповерховий дачний будинок, розташований у садівничому товаристві «Колос».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_8. На момент його смерті спадкоємцями першої черги були його діти, які є відповідачами по справі - ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також батьки - ОСОБА_9 та ОСОБА_10, кожний в рівних частинах, тобто по ? частині.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, яка складалась з земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у садівничому товаристві «Колос», розташованому на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, однокімнатної ізольованої квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, автомобіля «CHERY QQ», а також грошового вкладу в сумі 16 000 грн. у ПАТ «Мегабанк». Відповідачі по справі звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_10.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_9.

Строк для прийняття спадщини після смерті брата позивача ОСОБА_8 закінчився 14.01.2015 року, згідно ст. 1276 ч. 1 ЦК України виникла спадкова трансмісія. Позивачем було подано в встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті батьків, як спадкоємцем 1 черги. В спадковій масі померлого ОСОБА_8 частка батьків позивача становить по ? кожному. В порядку спадкової трансмісії частка позивача у спадку після смерті його брата - спадкодавця ОСОБА_8 та після його спадкоємців - батьків позивача становить ? частка земельних ділянок НОМЕР_1,НОМЕР_3 в садівничому товаристві «Колос», ? частка однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, ? частка автомобіля Чери та ? частка грошового вкладу. Інша ? частка успадковувалась відповідачами після смерті ОСОБА_8 та після смерті дідуся та бабусі. Спадкоємцями 1 черги на 23/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5, який був зареєстрований на ім'я ОСОБА_9 є позивач та відповідачі по справі. Після смерті батька позивач виявив, що правовстановлюючі документи на житловий будинок та садовий будинок відсутні. Документи були у відповідачки ОСОБА_4, яка повідомила, що садовий будинок, не задовго до смерті батька позивача (дідусь відповідачок) переоформив на її ім'я. Відповідачі запропонували позивачу угоду, як варіант розподілу спадкового майна: позивачу запропонували відмовитись від частки його батьків у спадку брата позивача (батька відповідачок), а відповідачки відмовляться від своєї частки в спадщині дідуся ОСОБА_9 на 23/100 частки будинку по АДРЕСА_5. Позивач погодився із запропонованою угодою по розподілу спадкового майна. Вони погодились написати взаємні заяви про відмову від спадщини в нотаріальних конторах, де подавали заяви про прийняття спадщини. З урахуванням досягнутої домовленості позивач та відповідачки подали відповідні заяви про відмову від спадкового майна. 26.04.2015 року закінчувався строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 позивач звернувся до нотаріуса та відмовився від спадщини - частини будинку на АДРЕСА_5 на користь свого сина ОСОБА_7. Нотаріус йому повідомив, що за декілька днів до сплину строку на подачу заяви про прийняття спадщини відповідачки відкликали свої заяву про відмову від прийняття спадщини та подали заяви про прийняття спадщини. Вважав, що відповідачки свідомо його обманули щодо обставин, що мають суттєве значення. Просив визнати відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 та в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_10 недійсною.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та позивач пояснив, що померли його батьки та брат, якби був живий його брат, то спадщину він не ділив би. Будинок на АДРЕСА_5, повинен був ділитись навпіл, але відповідачки захотіли забрати все собі, а він хотів поділити порівну. Вони почали розбиратись із спадковим майном через нотаріусів. Вони із відповідачами почали вести перемовини, він дізнався, що має право на майно, що залишилось після смерті брата, так як батьки померли після смерті його брата - свого сина, не встигнувши прийняти спадщину. Домовились із відповідачами, що він не буде претендувати на майно брата (батька відповідачів) та він написав відмову від спадку після смерті брата, а відповідачки не будуть претендувати на будинок на АДРЕСА_5, та напишуть відмову від спадщини після смерті дідуся - його батька. За домовленістю вони усі подали відповідні заяви про відмови від спадщини. При домовленості вони були трьох він та відповідачки. Але відповідачки обманули його. В останній день на подачу заяви про прийняття спадщини він написав заяву про відмову від спадщини на користь свого сина, а відповідачки відкликали свою відмову від спадщини після смерті дідуся на будинок на АДРЕСА_5, про що він дізнався в січні 2015 року. Була образа на відповідачів. Зазначив, що він не відкликав свою заяву про відмову від спадщини після смерті брата, та не мав наміру. Він подавав заяву про прийняття спадщини після смерті брата не попереджуючі відповідачів, під впливом дружини і сам пропонував взаємну відмову.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов не визнали та відповідач ОСОБА_4 пояснила, що за життя їх батька, бабусі та дідуся була домовленість про те, що будинок на АДРЕСА_5 залишиться їм, а позивачу квартира на Салтовці. Вони піклувались про бабусю та дідуся, в основному піклувався їх батько, а позивач тривалий час мешкав та працював в РФ. Дідусь та бабуся не претендували на спадок після смерті їх батька - свого сина. Земельну ділянку, що належала бабусі вона переоформила на себе. Позивач казав їм навіщо їм старий будинок на АДРЕСА_5, а він його приведе до ладу. Вони вирішили, що будинок на АДРЕСА_5 залишиться позивачу. Позивач запросив їх до нотаріуса та повідомив, що подав заяву про прийняття спадщини після смерті їх батька, але зараз забирає. Позивач повідомив, що бажає оформити будинок на АДРЕСА_5 на сина, але дідусь був проти оформлення будинку на онука. Зазначила, що позивач здавав будинок в оренду, сусіди скаржились. Про те, що позивач прийняв спадок після смерті їх батька вони одразу не знали, від спадщини на АДРЕСА_5 відмовлялись добровільно, поки не дізнались, що позивач бажає оформити будинок на свого сина.

Відповідач ОСОБА_3 пояснила, що відносини між ОСОБА_7 та бабусею і дідусем були погані. Домовленості із позивачем про взаємну відмову від спадщини не було. Позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті їх батька, вирішив їх обманути. Вони відкликали відмову від прийняття спадщини, так як дідусь бажав залишити будинок їх батьку та в підсумку їм. В нотаріальній конторі вони повідомили позивача про відкликання заяви про відмову від спадщини, позивач був з цим згоден, казав, що суду не буде.

Представник третьої особи Сьомої Харківської державної нотаріальної контори до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, подав заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Бєсєда Т.Д. до суду не з»явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, подала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності.

Третя особа ОСОБА_7, який був допитаний в якості свідка, в судовому засідання пояснив, що позивач його батько. Коли померли бабуся та дідусь, то їх поховання було оплачено їх родиною. Стало питання про розподіл майна бабусі та дідуся і брата батька. Батько із відповідачками домовився про те, що він відмовиться від спадщини після смерті їх батька, а відповідачки відмовляться від будинку на АДРЕСА_5, що належав дідусю, при домовленості він особисто був присутнім. Коли він із батьком прийшли до нотаріуса забирати документи, то дізнались, що відповідачки відкликали свою відмову від прийняття спадщини. Вони домовлялись, що батькові залишиться будинок на АДРЕСА_5, а відповідачкам дача, але відповідачки обманули, щоб отримати більшу частину майна. За частину будинку на АДРЕСА_5 вони пропонували батькові придбати їм гараж. Дідусь за життя говорив, що все майно буде ділитись порівну - будинок, дача, земельні ділянки.

Допитана в якості свідка мати відповідачок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що між братами - її померлим чоловіком та позивачем були хороші стосунки, але із родиною позивача стосунки не склалися. Коли помер її чоловік, то першому вона подзвонила позивачу. Її доньки - відповідачки по справі допомагали дідусю та бабусі, у них були ключі від їх квартири, пенсійні картки, так як вони отримували їх пенсію. Вони почали розмову про будинок на АДРЕСА_5, який потрібно було підтримувати. Позивач просив відмовитись від спадку - будинку на АДРЕСА_5 на його користь. Батьки чоловіка заздалегідь розподілили спадок та бажали, щоб будинок залишився її чоловіку. Відповідачки відмовились від будинку, так як думали, що буде важко за ним доглядати, позивач казав, що навіть на буде їздити в будинок, так як він відповідачів. Вони хотіли оговорити питання утримання будинку, але позивач повідомив, що подав у суд. Зазначила, що домовленості про взаємні відмови від спадщини не було. Відповідачки відкликали відмову від прийняття спадщини на будинок дідуся, так як їх батько доглядав за своїми батьками. Позивач казав, що його дружина проти відмови від спадщини, але в нормальних сім'ях дядьки не претендують на спадок племінниць. Зазначила, що дізналась про передачу частини будинку на АДРЕСА_5 - сину позивача, але дідусь був проти, щоб будинок залишився ОСОБА_7.

Допитана в якості свідка дружина позивача - ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік працював на Півночі, допомагав батькам та брату, але був змушений залишити роботу, щоб доглядати за батьками. В 2014 році чоловік втратив рідних брата та батьків, ці втрати він тяжко переживав. Відповідачки по справі використовували пенсійні картки батьків чоловіка, вмовили бабусю відписати їм дачу. Після смерті бабусі відповідачки запропонували їй продати будинок на АДРЕСА_5 та розподілити гроші, зазначила, що є і знайомий нотаріус і покупець, але без чоловіка вона не погодилась. Після смерті дідуся відповідачки шантажували, хотіли щоб усе майно належало їм, не віддавали ні картки бабусі та дідуся, ні ключі від будинку. Коли стало питання щодо прийняття спадщини, зникли документи на будинок. Після того, як вони із чоловіком повідомили, що можуть подати заяву про прийняття спадщини після смерті брата (батька відповідачів), то документи на будинок знайшлись. Коли стали оформлювати документи на спадщину, то стали домовлятись про взаємну відмову від спадщини. Чоловік відмовився від прийняття спадщини від смерті батьків на користь свого сина, відповідачки приховали, що переоформили на себе земельні ділянки, що належали бабусі. Вони із відповідачами домовлялись про те, що будинок на АДРЕСА_5 залишиться її чоловіку, а відповідачкам все інше майно. За будинком на АДРЕСА_5 доглядав її чоловік, сплачував комунальні послуги, відповідачки не приїздили у будинок. Зазначила, що обман зі сторони відповідачів полягає у тому, що була взаємна домовленість про відмову від спадщини, позивач відмовляється від спадку після смерті брата, а відповідачки відмовляються від спадку після смерті дідусі та бабусі, але відповідачки повторно написали заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі та дідуся. При домовленості позивача із відповідачками вона не була присутня. Зазначила, що чоловік після смерті матері не подавав заяву про прийняття спадщини. Брату її чоловіка належала квартира, автомобіль та вклад. Будинок на АДРЕСА_5 на даний час належить їх із позивачем сину та відповідачкам.

Суд, вислухавши позивача, відповідачів, їх представників та свідків, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9 т. 1)

Батькові позивача ОСОБА_9 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.1993 року, належала 23/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.10)

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2015 року ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками 23/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5, третя особа ОСОБА_7 ? частини спадщини, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ? частині кожна ( а.с.13,14)

З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 698/2014, відкритої після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено, що після смерті ОСОБА_9 05.12.2014 року із заявою про прийняття спадщини звернувся його син позивач по справі ОСОБА_1. Також 14.01.2015 року до нотаріуса звернулись відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є онуками спадкодавця, із заявами про відмову від спадку на користь сина спадкодавця - позивача ОСОБА_1. 21.04.2015 року позивач ОСОБА_1 подав нотаріусу заяву про відзив заяви від 05.12.2014 року про прийняття спадщини, просив рахувати її нікчемною та подав заяву про відмову від спадщини на користь онука спадкодавця - свого сина ОСОБА_7, який в свою чергу подав 21.04.2015 року заяву про прийняття спадщини. Також заявами від 21.04.2015 року відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відізвали свої заяви про відмову від прийняття спадщини та подали заяви про прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_9. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 02.11.2015 року та від 30.03.2016 року ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками 23/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5, третя особа ОСОБА_7 ? частини спадщини, а відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ? частині кожна (а.с.139-195 )

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.09.2015 року спадкоємцем майна ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну ділянку за НОМЕР_1, загальною площею 0,0514, розташованою за адресою: Харківська область, Волчанський район, за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради, с/т «Колос» - є ОСОБА_4 (а.с.210)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.09.2015 року спадкоємцем майна ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну ділянку за № НОМЕР_3, загальною площею 0,0683, розташованою за адресою: Харківська область, Волчанський район, за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради, с/т «Колос» - є ОСОБА_4 (а.с.211)

Згідно оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що після смерті ОСОБА_8 із заявами про прийняття спадщини 04.08.2014 року звернулась донька померлого ОСОБА_4. Також 04.08.2014 року з заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_4, звернулась донька померлого ОСОБА_3. Також із заявою про прийняття спадщини звернулась колишня дружина померлого ОСОБА_15, яка в подальшому заявою від 10.02.2015 року погодилась із твердженням нотаріуса про те, що вона не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_8. 25.12.2014 року до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 звернувся його брат - ОСОБА_1, який будучи сином ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, які не встигли прийняти спадщину після смерті сина ОСОБА_8, заявив про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії. 12.01.2015 року ОСОБА_3 викликала свою заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 та подала заяву про прийняття спадщини. 16.01.2015 року ОСОБА_1 подав нотаріусу заяву про відкликання заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_8 в порядку спадкової трансмісії. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.02.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали спадщину після смерті батька ОСОБА_8 у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1, вкладах з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією в ПАТ «Мегабанк», по ? частині кожній (т.2 а.с.97-157)

Згідно ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України передбачене, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1266 ЦК України - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1267 ЦК України - частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1274 ЦК України - спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ст.. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Згідно ст. 1275 ЦК України - якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Згідно ст. 1276 ЦК України - якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Позивач, як на підставу своїх позовних вимог посилався на ст. 230 ЦК України. Згідно ст. 230 ЦК України передбачено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено у п. 19, 20, що відповідно до статей 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не

має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину.

Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК України не застосовуються щодо

односторонніх правочинів.

Таким чином, дослідивши надані докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що позивач скористався своїм правом та у добровільному порядку відмовився від прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_8, спадкоємцями 1 черги якого були його батьки, які не встигли прийняти спадщину та померли. Наявність умислу в діях відповідачів, істотність значення обставин, щодо яких позивача введено в оману, і сам факт обману позивачем не було доведено.

Суд встановив, що будь-якої письмової угоди щодо розподілу спадщини сторонами, як це передбачено ст. 1267 ЦК України, укладено не було, нотаріусом позивачу було роз'яснено положення ст. 1269, 1270, 1276 ЦК України, а також ст. 1273 ЦК України, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, але даним правом позивач не скористався, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно ст. 158 ЦПК України - суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 21.06.2016 року підлягають скасуванню, у зв'язку із тим, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 259, 263, 263-265 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Бєсєда Тетяна Дмитрівна, ОСОБА_7 про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.06.2016 року, а саме заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частці кожній; заборону на відчуження 23/400 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 (житлові будинки літ. А-1, літ. Б-1, належні ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.03.2016 року Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою; заборону на відчуження 23/400 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 (житлові будинки літ. А-1, літ. Б-1, належні ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.03.2016 року Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою; заборону на відчуження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Вовчанський район, Старосалтівська селищна рада, садівниче товариство «Колос», земельна ділянка НОМЕР_1, номер запису про право власності 11333478, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 16, Кадастровий номер НОМЕР_4, площа 0,0514 га, зареєстровано право власності за ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право на спадкування за законом; заборону на відчуження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Вовчанський район, Старосалтівська селищна рада, садівниче товариство «Колос», земельна ділянка № НОМЕР_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 16, Кадастровий номер НОМЕР_5, площа 0,0683 га, зареєстровано право власності за ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право на спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_7.

Представник позивача: ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_3.

Відповідачі: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_6, паспорт громадянина України НОМЕР_6.

ОСОБА_4, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України НОМЕР_7.

Представник відповідачів: ОСОБА_5, адреса: АДРЕСА_4.

Треті особи: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: місто Харків, провулок Миру, будинок 3.

Приватний нотаріус Бєсєда Тетяна Дмитрівна, адреса: АДРЕСА_8.

ОСОБА_7, місце проживання: АДРЕСА_7.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2018 року.

Суддя - І. В. Ульяніч