АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/864/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

головуючого Фетісової Т.Л.

суддів Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

секретар

ОСОБА_3

учасники справи:

позивач (скаржник) ПАТ КБ «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2018 (повний текст складено 23.03.2018, суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1, ухвалене о 15 год. 23 хв. у залі судових засідань Канівського міськрайонного суду) у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, :

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду 26.09.2017 з даним позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість у загальному розмірі у сумі 198307,85 грн. та судові витрати, мотивуючи про те, що ОСОБА_4, як позичальник, не виконав належним чином свої зобовязання по кредитному договору внаслідок чого у нього перед банком утворилася заборгованість, про стягнення якої разом з нарахованими згідно умов договору платежами банк порушує питання в даній справі.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2018 позовні вимоги у справі залишено без задоволення. При цьому суд виходив із того, що банком пропущено відповідні строки позовної давності для звернення з цим позовом до суду.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування вказує на те, що строк дії платіжної картки не припиняє дію кредитного договору; картковий рахунок відкрито на необмежений строк; кредитний договір передбачає повернення боргу частинами, отже позовна давність не може стосуватися всієї суми заборгованості, а застосовується лише щодо певних періодичних платежів (відсотків за користування кредитними коштами).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 заперечував проти її задоволення, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Сторони по справі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, викликалися судом до судового засідання, але не зявилися, апелянт надав суду письмову заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що сторони по справі (позивач в якості банку та відповідач як позичальник) уклали договір 28.10.2011, за яким відповідач отримав кредит у сумі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Взятих на себе за кредитним договором № б/н від 28.10.2011 зобов'язань ОСОБА_4 не виконував, а тому виникла прострочена заборгованість, яка станом на 31.08.2017 становить 198307,85 грн., з яких: заборгованість за кредитом 15750,55 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 169349,11 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3288,77 грн.; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина 500,00 грн., процентна складова 9419,42 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду у відповідній заяві (а.с.7) на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на веб-сайті Приватбанку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору встановлено, що Відповідач при укладанні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Овердрафт ( п. 1.1.1.63 Договору) короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для ПАТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни ОСОБА_2 та інших невідємних частин Договору.

На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобовязань за даним Договором.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів звязку,

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4 Договору.

Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто, загальна заборгованість клієнта є борговими зобовязаннями.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобовязань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобовязань, у тому числі Мінімального обовязкового платежу.

На підставі п. 2.1.1.12 Договору сплату процентів за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання).

Згідно п. 2.1.1.12 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобовязань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в ОСОБА_2, що діють на дату нарахування та викладені на банківському веб-сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в ОСОБА_2, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту, згідно п. 2.1.1.12.6.1 Договору на суму від 100,00 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів при якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України - наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованою договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У звязку з тим, що відповідач не виконував належним чином свої договірні зобовязання, що ним не оспорюється, та здійснив останній платіж за договором 14.06.2013, станом на 31.08.2017 він має заборгованість в розмірі 198307,85 грн., з яких: заборгованість за кредитом 15750,55 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 169349,11 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3288,77 грн.; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксована частина 500,00 грн., процентна складова 9419,42 грн.

Наявність та розмір заборгованості учасниками справи не оспорюється.

Одночасно, судом першої інстанції при вирішенні спору у справі зазначено про те, що відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так як борг у відповідача виник 14.06.2013, а з позовом банк звернувся до суду 26.09.2017, суд першої інстанції прийшов до висновку про пропуск позивачем строків позовної давності (оспорення чого становить суть апеляційних доводів у справі).

Апеляційний суд враховує, що відповідно до положень правового висновку ВСУ від 23.11.2016 у справі №6-2104цс16 за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до Правил користування платіжною карткою на ній указано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month).

У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Також суд першої інстанції при винесенні рішення залишив поза увагою умову договору, зазначену в п.1.1.7.3. , згідно до якої сторони домовилися, що договір діє протягом 12 місяців з дня підписання та автоматично лонгується на такий же термін, якщо жодна із стороні не заявляє про його припинення. Тобто, не дивлячитьсь на припинення строку дії картки, на момент розгляду справи судом вказаний кредитний договір є чинним.

Відповідно до умов кредитного договору кінцевий термін повернення всієї суми кредиту дорівнює строку дії картки. Згідно наданих позивачем відомостей строк дії картки відповідача 259515 - по 31 грудня 2016 року.

Тобто, проценти відповідач, відповідно до умов договору, повинен сплачувати банку щомісячними платежами, а тіло кредиту повернути повністю до кінця строку дії картки.

Відповідно, у разі застосування судом строків позовної давності, її можуть бути застосовані лише до тих зобовязань та нарахувань, які були здійснені за межами строку позовної давності, при цьому, суми нарахувань, здійснені у межах строку позовної давності підлягають до стягнення (правова позиція ВСУ від 03.12.2015року за № 6-249цс15)

З урахуванням цього, а також того факту, що банк звернувся до суду з цим позовом 26.09.2017, тобто в межах трирічного строку позовної давності, який має обраховуватися, починаючи із закінчення строку дії банківської картки, апеляційний суд констатує, що в даній справі банк не допустив пропуску строків позовної давності для звернення з цим позовом до суду по стягненню всієї суми кредиту, відсотки за користування кредитом та неустойка підлягає до стягнення в межах строків позовної давності - відповідно до умов договору та закону, отже висновки суду першої інстанції про протилежне є такими, що не відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Апеляційний суд виходить з того, що заборгованість з відповідача по відсотками за користування кредитом належить стягнути на користь банку у разі її виникнення за період часу, що складає 3 роки перед зверненням з цим позовом до суду, враховуючи строки здійснення платежів по кредитному договору (до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, - п. 2.1.1.12.2 Договору), тобто з 26.09.2014 по день звернення позивача до суду 26.09.2017 року.

Відповідно, до стягнення підлягає тіло кредиту в сумі 14 221,69 грн., 164 005,09 грн.- відсотки за користування кредитом за вказаний період часу , 500,00 грн. фіксованої частини штрафу, а в задоволенні позовних вимог про стягнення пені та комісії на загальну суму 3288,77 грн., а також процентної складової штрафу в сумі 9419,42 грн. слід відмовити, оскільки позивачем всупереч вимог ч.1 ст.81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надано детального розрахунку з посиланням на положення кредитного договору, виходячи з якого вбачається право банку на стягнення вказаних коштів з позичальника.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у звязку з пропуском позивачем строків позовної давності для звернення з ними до суду.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2018 у даній справі слід скасувати у звязку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про часткове задоволення позовних вимог у загальній сумі 178726,78 грн.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України у звязку із частковим задоволенням апеляційної скарги та позовних вимог у справі (які задоволено на 89,9%) до перерозподілу належать судові витрати сторін у справі по сплаті судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій. Апеляційний суд враховує, що в суді першої інстанції позивачем сплачено 2974,62 грн. судового збору, а в суді апеляційної інстанції - 4461,93 грн. отже (2974,62 грн. + 4461,93 грн.) * 92% = 6685,46 грн. судового збору слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2018 у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості скасувати.

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 178726,78 грн. кредитної заборгованості та 6685,46 грн. судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 21 травня 2018 року.

Головуючий

Судді