Справа № 236/3260/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.

за участю секретаря - Білоус Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, третя особа: Комунальне підприємство "Лиманська служба єдиного замовника", про скасування заборгованості та зобов*язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

09.11.2017 представник позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з вказаною позовною заявою, яку мотивував тим, що при оплаті за водопостачання та водовідведення в установі банку, ОСОБА_1 виявила заборгованість, яка станом на 10.10.2017 складає 1978,59 грн. 30.10.2017 представником позивача на адресу відповідача було направлено адвокатський запит, щодо надання документів, які підтверджують або спростовують зазначену заборгованість ОСОБА_1 07.11.2017 представником позивача було отримано відповідь, в якій повідомлено щодо заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 2158,80 грн. у звязку з несвоєчасною повіркою приладу обліку води, яку необхідно було провести ще у липні 2014 року. Представник позивача вважає дії відповідача щодо нарахування заборгованості ОСОБА_1 протиправними, пославшись на нормами діючого Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, та пп.4 п.19 договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеного між сторонами; просить суд скасувати заборгованість, яка була нарахована ОСОБА_1 по особовому рахунку № 12032 Лиманським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства; зобов'язати комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Лиманського виробничого управління водопровідно каналізаційного господарства, як виконавця житлово комунальних послуг, забезпечити за власний рахунок проведення планової повірки(у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) лічильника холодної води №1189793 за адресою: Донецька область, м. Лиман, пров. Грушевського, буд.22/б, кв.9, стягнути судові витрати з відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не зявилися, представник надав клопотання про проведення судового засідання без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити(а.с.100).

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 104), проти позовних вимог заперечував з наступних підстав. Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» веде господарську діяльність з водопостачання та водововідведення на підставі Статуту, затвердженого розпорядженням голови Донецької обласної ради від 28.08.2007 року № 98 ліцензії серії АЕ № 287977, видана 18.12.2014 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг, а також діючого законодавства. Оскільки тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) до теперішнього часу для КП «Компанія «Вода Донбасу» не встановлені, безкоштовне надання послуг з повірки і обслуговування приладів обліку води є порушенням ліцензійних умов ведення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері комунальних послуг від 10.08.2012 року № 279, що тягне за собою застосування до підприємства адміністративно господарських санкцій, а також може привести до прийняття рішення про анулювання наявної ліцензії на централізоване водопостачання та водовідведення, в порядку встановленому ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». При відсутності розрахункового приладу обліку води нарахування і розрахунок за надані послуги з водопостачання та водовідведення здійснюється відповідно до ст.41 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» розрахунковим шляхом відповідно до встановлених норм. Беручи до уваги тяжку політичну та економічну ситуацію, яка склалася у 2015 році, враховуючи труднощі з проведенням повірки приладів обліку води в той період, керівництвом компанії було прийнято рішення провести перерахунок нарахувань плати за послуги з водопостачання та водовідведення розрахунковим шляхом відповідно до встановлених норм з 01.01.2016 року.

Представник третьої особи: Комунальне підприємство "Лиманська служба єдиного замовника", належним чином повідомлений про місце та дату розгляду справи, до суду не зявився, клопотань про розгляд справи без його участі суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання води і водовідведення, особовий рахунок № 12032, в квартирі за адресою : Донецька область, м. Лиман, пров. Грушевського , буд.22/б, кв.9. За вказаною адресою згідно акту № 12032 від 20.09.2011 був здійснений прийом в експлуатацію приладу обліку холодної води типу «ЛК1,5», заводський № 1189793, який був опломбований та в подальшому 23.07.2014 повинен був пройти державну повірку (а.с.7-11). Згідно акту інвентаризації від 14.04.2015 року позивача було повідомлено про необхідність проведення періодичної повірки (а.с.29). Проте, керуючись нормами Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" ОСОБА_1 за власний рахунок прилад обліку води не провела. Після проведення відповідачем перерахунку та нарахування заборгованості за середніми показниками починаючи з 01.01.2016, представник позивача звернувся до Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу», із завою про надання документів, які підтверджують або спростовують зазначену заборгованість ОСОБА_1 (а.с.12). Згідно відповіді від 07.11.2017 № 902 представнику позивача було повідомлено щодо заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 2158,80 грн. у звязку з несвоєчасною повіркою приладу обліку води, яку необхідно було провести у липні 2014 року. По закінченню терміну міжповірочного інтервалу прилад обліку води втрачає статус госпрозрахункового; нарахування та розрахунок за надані послуги з водопостачання та водовідведення здійснювався у відповідності до вимог ст. 41 ЗУ» Про питну воду та питне водопостачання», шляхом відповідно до встановлених норм, позивачу з 01.01.2016 (а.с.13).

На думку суду, така відмова суперечить положенням чинного законодавства за таких підстав.

Правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність" із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 15 січня 2015 року № 124-VIII, який регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності.

Згідно зі статтею 17 цього Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці в міжповірочні інтервали порядок встановлення яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 17 цього Закону періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у спірний період (з 01.01.2016 року) проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води, що були власністю фізичних осіб результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб воду повинні були здійснюватись за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з водопостачання.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Правила).

Пунктами 9, 30, 32 Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Отже, підприємства, які надають послуги з водопостачання повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води за рахунок включення цих робіт до тарифу на водопостачання. При цьому за змістом пункту 10 Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Пунктом 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку:

з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці;

з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Тобто сплата не за показниками засобів обліку води може здійснюватись тільки у випадку їх несправності і під час періодичної повірки. В період з 01.01.2016 року волочильник, який встановлено у квартирі позивача не перебував на повірці, та доказів його несправності в цей період суду не надано, тому нарахування відповідачем боргу за середніми показниками є безпідставним.

Разом з тим, відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг водовідведення є суб'єкт господарювання, що проводить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, відшкодовуються не інакше, як шляхом їх включення у тариф на послуги з постачання холодної води та водовідведення та сплати споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року № 6-60 цс 15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правого захисту. За наведених вище обставин право позивача є порушеним і підлягає судовому захисту, натомість доводи відповідача щодо відсутності обов'язку проведення повірки засобів обліку води на безоплатній основі за власний рахунок є безпідставними і не грунтуються на нормах законодавства, діючого на момент виникнення спірних правовідносин.

Враховуючи те, що покази водолічильника, який не пройшов повірку не можна вважати правильними та неможливо визначити близькість таких показів до істинного значення вимірювальної величини, нарахування відповідачем вартості послуг водопостачання, починаючи з 01.01.2016, відповідно до норми споживання 0,225 м3 на добу є не обґрунтованим і не відповідають чинному законодавству.

З наведених підстав не підлягають задоволенню вимоги представника позивача про скасування заборгованості, яка була нарахована ОСОБА_1 по особовому рахунку № 12032 Лиманським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства.

З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір у разі часткового задоволення позову, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при подачі позову позивач сплатив судовий збір за квитанцією № 0.0.888789193.1 від 09.11.2017 у розмірі 640,00 гривень.

Враховуючи те, що судом задоволено одну вимогу позивача немайнового характеру, у задоволенні іншої відмовлено, витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто в розмірі 640, 00 грн.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», ст.ст.19, 26, 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 9, 30, 32 Порядку формування тарифів на послуги по утриманню будинків, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011р. № 869, керуючись ст.ст. 4,12,80,81, 133,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, третя особа: Комунальне підприємство "Лиманська служба єдиного замовника", про скасування заборгованості та зобов*язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Зобов'язати комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Лиманського виробничого управління водопровідно каналізаційного господарства, як виконавця житлово комунальних послуг, забезпечити за власний рахунок проведення планової повірки(у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) лічильника холодної води №1189793 за адресою: Донецька область, м. Лиман, пров. Грушевського , буд. 22/б, кв.9.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Лиманського виробничого управління водопровідно каналізаційного господарства , на користь держави (Отримувач коштів Краснолим.УК/отг м.Красний Лиман/ 22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37894853, Банк отримувача ГУДКУСУ у Донецькій області, Код банку отримувача (МФО) 834016, Рахунок отримувача 0564, Код класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір" (Державна судова адміністрація України, 050)) судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок грн. 00 коп.) гривень.

В інший частині позовних вимог ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, про скасування заборгованості та стягнення судових витрат - відмовити в звязку з відсутністю підстав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя -