Справа № 530/1318/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

15.01.2018 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Водолага А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Човно - Федорівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, третя особа Зіньківська РДА Полтавської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

В судове засідання не з»явилась позивач, її представник, представник відповідача, представник третьої особи. Про час і місце розгляду справи були повідомлені в законом встановленому порядку, направили в адрес суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Справа розглядалась в порядку ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив.

Позивач просить суд, визнати за ним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 8,17 гектарів, розташовану на території Човно-Федорівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якою спадкодавець ОСОБА_3, яка померла 19 грудня 2016 року, володіла на підставі держаного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 597183, виданого їй Човно-Федорівською сільською Радою народних депутатів 15 лютого 2003 року, на підставі рішення 3 сесії 24 скликання Човно-Федорівської сільської Ради народних депутатів від 20 серпня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 193.

19 грудня 2016 року в селі Човно-ФедорівкаЗіньківського району Полтавської області померла ОСОБА_3. На день смерті ОСОБА_3 залишилося її спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 8,17 гектарів, розташованої на територіїЧовно-Федорівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якою спадкодавець ОСОБА_3 володіла на підставі держаного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 597183, виданого їй Човно-Федорівською сільською Радою народних депутатів 15 лютого 2003 року, на підставі рішення 3 сесії 24 скликання Човно-Федорівської сільської Ради народних депутатів від 20 серпня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 193. В державному акті на право приватної власності на землю кадастровий номер земельної ділянки не зазначений.

21 січня 2014 року ОСОБА_3, заповітом, посвідченим секретарем Човно-Федорівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_4, заповіла вищевказану земельну ділянку ОСОБА_1.

У встановлений законом строк позивачЛавринець І.А. звернулася до приватного нотаріуса Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом.

В зв»язку з тим, що в державному акті на право приватної власності на землю кадастровий номер земельної ділянки не зазначений, нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що і стало підставою звернення до суду.

Статтею 79-1 ЗК України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об»єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Нормою ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. У разі якщо відомості про земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України у разі смерті власника право власності припиняється.

За таких обставин, видати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка входить до складу спадщини ОСОБА_6, немає підстав.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ч.1ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.247,264,265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 8,17 гектарів, розташовану на території Човно-Федорівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, якою спадкодавець ОСОБА_3, яка померла 19 грудня 2016 року, володіла на підставі держаного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 597183, виданого їй Човно-Федорівською сільською Радою народних депутатів 15 лютого 2003 року, на підставі рішення 3 сесії 24 скликання Човно-Федорівської сільської Ради народних депутатів від 20 серпня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 193.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області.

Копію рішення направити сторонам.

Суддя Зіньківського А.В. Водолага

районного суду