Справа №203/3451/17
Провадження №2/0203/203/2018
07.08.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
-представниці позивачки ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, Комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, треті особи - ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_5, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання незаконними та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння,
20 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова А.О., КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, треті особи - ОСОБА_4, КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_5, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання незаконними та скасування рішень, витребування майна з чужого незаконного володіння. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що матері та бабі позивачки належала квартира АДРЕСА_1. Після їхньої смерті позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв'язку з тим, що квартира належить іншій особі. Згодом позивачка дізналася, що квартира стала об'єктом шахрайських дій, внаслідок яких право власності на неї було незаконно зареєстровано за ОСОБА_4, який 20.06.2017 року продав квартиру ОСОБА_5 Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 29.01.1999 року, складеного на ім'я ОСОБА_4, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.06.2017 року, визнання незаконними та скасування рішень про реєстрацію прав власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5, витребування майна з чужого незаконного володіння (т. 1 а.с.а.с. 3 - 11, 70).
19 жовтня 2017 року суд за клопотанням позивачки вжив заходів забезпечення позову, заборонивши відчуження спірної квартири (т. 1 а.с. 119).
У судовому засіданні представниця позивачки підтримала позов, пояснивши, що матері та бабі позивачки (ОСОБА_6 та ОСОБА_7) належала квартира АДРЕСА_1. Після їхньої смерті позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв'язку з тим, що квартира належить ОСОБА_5 Згодом позивачка дізналася, що квартира стала об'єктом шахрайських дій, внаслідок яких право власності на неї КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області було незаконно зареєстровано за ОСОБА_4, який 20.06.2017 року продав квартиру ОСОБА_5
Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов А.О., представник КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
ОСОБА_4, представник КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_5 до суду також не з'явилися, були повідомлена належним чином.
Заслухавши пояснення представниці позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що позивачка доводиться онукою ОСОБА_7 та дочкою ОСОБА_8 (т. 1 а.с.а.с. 25 - 29).
Квартира АДРЕСА_1 була приватизована у порядку Закону України від 19.06.1992 року №2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду» 29.01.1999 року трьома її мешканцями: ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Приватизація відбулася на підставі розпорядження ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» від 29.01.1999 року №2697-П з видачею свідоцтва про право власності на житло. Право спільної сумісної власності на квартиру було зареєстровано у КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради та записано у реєстрову книгу за №124п-61-121 (т. 1 а.с.а.с. 166, 167, 170).
Викладене підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи на спірну квартиру, належним чином засвідчена копія якої була надана суду КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради (т. 1 а.с.а.с. 165 - 188).
Згодом після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 право власності на спірну квартиру в цілому перейшло до ОСОБА_7 (5/6 часток) та ОСОБА_8 (1/6 частина) (т. 1 а.с.а.с. 19-звор., 178, 179, 185).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла (т. 1 а.с. 32).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла (т. 1 а.с. 21).
14 червня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області із заявою про реєстрацію права власності на спірну квартиру. У якості підстави для такої реєстрації ОСОБА_4 додав до заяви свідоцтво про право власності на житло від 29.01.1999 року, складене від імені ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» згідно з розпорядженням від 29.01.1999 року №2697-П (т. 1 а.с.а.с. 210 - 212, 229).
16 червня 2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жуком В.М. було ухвалене рішення №35723005 про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру (т. 1 а.с.а.с. 213, 214).
20 червня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири, за яким останній придбав спірну квартири. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. (номер у реєстрі - 380) (т. 1 а.с.а.с. 227, 228).
У липні 2017 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6
10 липня 2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л.Д. своєю постановою відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з належністю квартири ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 18).
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності з частиною 1 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 статті 48 ЦПК визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
За правилами, встановленими частинами 2, 3 статті 51 ЦПК, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено. При цьому така особа самостійно визначає іншу особу (відповідача), що порушила її права або охоронювані законом інтереси.
Судовий захист забезпечується судом винятково в разі, якщо він встановить, що права, свободи чи інтереси особи, що звернулася до суду, були порушені особою (особами), визначеними позивачем в якості відповідача (відповідачів).
Судом встановлено, що після смерті матері позивачки право власності на спірну квартиру набув ОСОБА_4, який згодом продав її ОСОБА_5
Між тим, згідно з позовною заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули процесуального статусу третіх осіб, що не заявляють самостійних позовних вимог. При цьому позовні вимоги були висунуті іншим особам - приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Деллалову А.О. та КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, які не вчинили жодних дій, які б порушили майнові права позивачки на спірну квартиру, і діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).
Клопотань про заміну відповідачів у справі або про залучення до участі у справі інших співвідповідачів протягом розгляду справи від позивачки (її представників) не надходило.
З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення заявленого до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Деллалова А.О. та КП «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області позову.
Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 133, 141, 209 - 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 08 серпня 2018 року.
Суддя М.О. Католікян