Постанова

іменем України

23 січня 2018 року

м. Київ

справа № 758/9912/15-ц

провадження № 61-16 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк»,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на ухвалу апеляційного суду м. Києва у складі судді Кабанченка О. А. від 24 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» (далі - ПАТ «КБ «Експобанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року позовну заяву ПАТ «КБ «Експобанк» визнано неподаною та повернуто позивачу.

ПАТ «КБ «Експобанк», не погоджуючись із постановленою ухвалою, звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Експобанк» було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Експобанк» повернуто заявнику, у зв'язку із невиконанням вимог ухвали апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ПАТ «КБ «Експобанк», у встановлений судом строк, не усунув недоліки апеляційної скарги, а саме - надав платіжне доручення про сплату судового збору, яке не відповідає вимогам п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 21 січня 2004 року № 22.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2015 року, ПАТ «КБ «Експобанк» просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду та справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала апеляційного суду є незаконною, оскільки недоліки апеляційної скарги усунуто в установлений в ухвалі апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року строк та надано платіжне доручення про сплату судового збору, яке відповідало вимогам закону.

15 лютого 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито провадження в указаній справі.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 лютого 2017 року справу за позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 грудня 2017 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частинами першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам статті 295 ЦПК України(у редакції чинній на час подання апеляційної скарги).

Згідно із частиною другою статті 297 ЦПК України (у редакції чинній на час подання апеляційної скарги) до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статей 121, 297 ЦПК України (у редакції чинній на час подання апеляційної скарги) суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог статті 295 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для виправлення недоліків. Якщо особа у встановлений строк виправить недоліки, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною та повертається суб`єкту звернення.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року про залишення апеляційної скарги без руху, ПАТ «КБ «Експобанк» було надано платіжне доручення про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» (у редакцій чинній на день подання апеляційної скарги) суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційний суд, у порушення вищезазначених вимог закону, не перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги ПАТ «КБ «Експобанк», у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, лише з тих підстав, що надане ПАТ «КБ «Експобанк» платіжне доручення № 6 від 08 жовтня 2015 року про сплату судового збору не відповідає вимогам пункту 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущення тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 400, 406, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року скасувати, справу направити до апеляційного суду на новий розгляд для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

О.В. Ступак

Г.І. Усик