У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2018 року Справа № 608/1663/17
Номер провадження6/608/54/2018
Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові подання старшого державного виконавця Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника (ОСОБА_1) «Самал» без вилучення паспортного документа, -
Старший державний виконавець Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника (ОСОБА_1) «Самал» без вилучення паспортного документа, зазначивши, що у відділі на виконанні знаходиться виконавче провадження 56450821 з виконання виконавчого листа № 608/1663/17 від 22 лютого 2018 року, виданого Чортківським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 «Самал» в користь ОСОБА_3 500 000 гривень заборгованості за договором позики від 22 травня 2013 року, 5 320 гривень судових витрат по сплаті судового збору та 3 680 гривень витрат, повязаних з явкою позивача до суду. За вказаним виконавчим документом боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Самал». Вказане рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію ним не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".
За таких обставин старший державний виконавець просить обмежити боржника керівника ОСОБА_1 «Самал» ОСОБА_4 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 608/1663/17 від 22 лютого 2018 року.
Старший державний виконавець Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась. З відділу державної виконавчої служби до суду надійшло клопотання про розгляд подання без участі представника відділу.
Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
За змістом наведеної правової норми підставою тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.
Разом з тим чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення".
Змістовно-логічне значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, може означати з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Проте особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Задоволення подання державного виконавця можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання". У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносини, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.
Із матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження 56450821 з виконання виконавчого листа № 608/1663/17 від 22 лютого 2018 року, виданого Чортківським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 «Самал» в користь ОСОБА_3 500 000 гривень заборгованості за договором позики від 22 травня 2013 року, 5 320 гривень судових витрат по сплаті судового збору та 3 680 гривень витрат, повязаних з явкою позивача до суду.
22 травня 2018 року старшим державним виконавцем Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання з вищезазначеного виконавчого листа.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
З матеріалів подання видно, що державним виконавцем проводилися дії щодо розшуку майна та коштів боржника, проте такі дії не можуть свідчити про ухилення самого боржника від виконання зобов'язань.
Вказані дії проводяться державним виконавцем незалежно від ухилення чи не ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.
Але суд зазначає, що державним виконавцем не надано та матеріали подання не містять доказів щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження чи будь - якого іншого документу про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні.
Таким чином, за відсутності в матеріалах справи доказів, які б свідчили про те, що керівник ОСОБА_1 «Самал» був повідомлений про відкриття виконавчого провадження та про вчинення виконавчих дій, відсутні підстави стверджувати, що боржник свідомо ухиляється від виконання судового рішення.
Крім цього, державний виконавець в поданні просить обмежити в праві виїзду за кордон керівника ОСОБА_1 «Самал» ОСОБА_4, однак не надав доказів, що саме останній на даний час є керівником підприємства.
Окрім того, суд зазначає, що відповідно до положень статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
У справі "Гочев проти Болгарії" Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. З ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам'ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.
Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.
Аналізуючи наведені норми законодавства, суд приходить до висновку, що звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження виїзду за кордон керівника ОСОБА_1 «Самал», державний виконавець не довів суду, що боржник свідомо ухиляється від виконання покладених на нього рішенням обовязків, а також того, що керівником підприємства на даний час є ОСОБА_4, відповідно і необхідність обмеження конституційного права ОСОБА_4 у виконавчому провадженні. А тому відсутні встановлені законом підстави для задоволення вищезазначеного подання.
В поданні державний виконавець, як на одну з підстав задволення подання, посилається на ч. 1 ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України, який був чинним до 15 грудня 2017 року.
З 15 грудня 2017 року діє нова редакція Цивільного процесуального кодексу України, який містить ст. 441 "Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України".
Оскільки подання державного виконавця стосується тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника боржника ОСОБА_1 «Самал» ОСОБА_4, то за таких обставин суд не має підстав застосувати ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, норми якої стосуються виключно тимчасового обмеження фізичної особиу праві виїзду за межі України і не передбачають такого обмеження щодо керівника боржника юридичної особи.
Аналогічно, з таких же причин суд при розгляд подання державного виконавця не має підстав застосувати і вимоги ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України".
Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", суд,--
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області протягом пятнадцяти днів з її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Парфенюк