Справа № 189/362/18
У Х В А Л А

Іменем України

10.04.2018 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Копичай», ОСОБА_1, треті особи: Державний реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно та поновлення договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Дружба» до ПСП «Копичай», ОСОБА_1, треті особи: Державний реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно та поновлення договору оренди земельної ділянки.

10.04.2018 року представник позивача ТОВ «Дружба» - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити будь-яким юридичним чи фізичним особам окрім Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» податковий номер 30699144 вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, та належить ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 21.12.2015 року за № 2130 та ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 15.12.2017 року за № 2174 на праві спільної часткової приватної власності, а саме: користування земельною ділянкою та її обробіток; внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433 (реєстрація чи перереєстрація права оренди, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а також інших речових прав, що може потягнути за собою зміну власника або користувача земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначає, що 01 жовтня 2007 року ТОВ «Дружба» уклало з ОСОБА_5 договір оренди земельної ділянки. Земельна ділянка площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433 яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, належала ОСОБА_5 на праві приватної власності згідно державного акту ІІІ-ДП №040885. Вказаний договір оренди земельної ділянки було укладено строком на 10 років, до 01 жовтня 2017 року, його було зареєстровано у Покровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12 листопада 2007 року № 67, факт державної реєстрації здійснено в книзі реєстрації договорів оренди Орлівської сільської ради 11 жовтня 2007 року за № 384. 22 квітня 2014 року ОСОБА_5 померла. 31.10.2017 року згідно даних, які розміщені на офіційному сайті http://map.land.gov.ua Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру позивач дізнався, що спадкоємцем померлої ОСОБА_5, є ОСОБА_1, який успадкував ? частки належної померлій земельної ділянки та являється відповідачем по справі. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Дніпропетровської області від 21.12.2015 року за №2130, відповідач успадкував ? частки земельної ділянки, яка належала померлій ОСОБА_5, тобто став співвласником земельної ділянки на праві спільної часткової власності. Згідно норм Закону України «Про оренду землі» - смерть власника земельної ділянки не є підставою для втрати чинності чи розірвання договору оренди земельної ділянки. Вказано, що у разі смерті власника земельної ділянки всі права та обовязки Орендодавця переходять до спадкоємців. Таким чином, до спадкоємця померлої ОСОБА_5 перейшли права та обовязки померлої за вищевказаним договором оренди земельної ділянки. 02.11.2017 року після того як позивач, дізнався хто є спадкоємцем померлої ОСОБА_5, направив відповідачу листа з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, та разом з листом повідомленням направив проект додаткової угоди. В листопаді 2017 року позивач отримав від відповідача заяву від 22.11.2017 року, в якій він зазначив, що він є не єдиним спадкоємцем земельної ділянки, яка належала померлій ОСОБА_5, та у відповідності до статті 358 ЦК України він обмежений в праві переукладати (поновлювати) договір оренди земельної ділянки без згоди інших спадкоємців, та взагалі він не бажає в подальшому поновлювати договір оренди з позивачем. Вказане не відповідає дійсності оскільки, станом на момент підписання заяви, тобто станом на 22.11.2017 рік, всупереч статті 358 ЦК України, п. 3.2. укладеного договору оренди, та статті 33 Закону України «Про оренду землі» відповідач вже уклав договір оренди земельної ділянки без згоди співвласників з ПСП «Копичай», і в послідуючому зареєстрували його в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстровий запис № 38219708 від 23.10.2017 року, на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37773691 від 26.10.2017 року. Таким чином, було порушене майнове право ТОВ «Дружба» як землекористувача вказаної земельної ділянки, оскільки на момент укладення спірного договору та здійснення державної реєстрації речового права на вище наведену земельну ділянку, договір укладений між померлою ОСОБА_5 та ТОВ «Дружба» діяв, оскільки був поновлений у відповідності до закону. Тобто укладений договір Оренди земельної ділянки між спадкоємцем померлої ОСОБА_5 ОСОБА_1 та ПСП «Копичай» від 15 вересня 2017 року є недійсним, а зареєстроване речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстровий запис № 38219708 від 23.10.2017 року підлягає скасуванню. Відповідно до актів обстеження земельної ділянки від 03.10.2017 року, 03.11.2017 року, 05.12.2017 року, 18.01.2018 року, 28.02.2018 року, на спірній земельній ділянці знаходяться посіви озимої пшениці висіяні ТОВ «Дружба» (вказані акти містяться в матеріалах справи). Оскільки, відповідно до оспорюваного договору оренди земельної ділянки відповідачі ПСП «Копичай», як орендар земельної ділянки, а також ОСОБА_1, як власник земельної ділянки, матимуть змогу користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, яка на теперішній час фактично перебуває у користуванні та обробітку ТОВ «Дружба», та на земельній ділянці знаходяться посіви озимої пшениці що належать ТОВ «Дружба», що може призвести до спричинення шкоди правам та законним інтересам ТОВ «Дружба», необхідно заборонити здійснювати будь-які дії стосовно вказаної земельної ділянки.

Заяву розглянуто згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3. ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, враховуючи, що на спірній земельній ділянці знаходяться посіви озимої пшениці, висіяні ТОВ «Дружба», що підтверджується актами обстеження земельної ділянки від 03.10.2017 року, 03.11.2017 року, 05.12.2017 року, 18.01.2018 року, 28.02.2018 року, які містяться в матеріалах справи, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які дії по відношенню до зазначеного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Копичай», ОСОБА_1, треті особи: Державний реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно та поновлення договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Заборонити будь-яким юридичним чи фізичним особам окрім Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба», податковий номер 30699144 вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433 яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, та належить ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 21.12.2015 року за № 2130 та ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 15.12.2017 року за № 2174 на праві спільної часткової приватної власності, а саме: користування земельною ділянкою та її обробіток; внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433 (реєстрація чи перереєстрація права оренди, права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а також інших речових прав, що може потягнути за собою зміну власника або користувача земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя: ОСОБА_6