У Х В А Л А

10 січня 2018 року

м. Київ

справа № 158/1450/16-ц

провадження № 61-662 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 вересня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Відділ Держгеокадастру у Ківерцівському районі, Відділ державної реєстрації Ківерцівської районної державної адміністрації, Жидичинська сільська рада, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання частково недійсним розпорядження,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 13 грудня 2017 року звернувся з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент подання такої скарги. Зокрема, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та касаційне провадження не може бути відкрите, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 326 ЦПК України в редакції Закону України № 1618-IV від 18 березня 2004 року до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до акту, складеного Управлінням забезпечення автоматизованого документообігу суду від 2 січня 2018 року, під час розкриття конверта (пакета), надісланого поштою виявлено касаційну скаргу скаржника без додатка - квитанції про сплату судового збору.

Зі змісту касаційної скарги та долучених до неї матеріалів випливає, що ОСОБА_1 оскаржується рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 вересня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 23 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір». Згідно із частиною 3 статті 6 цього Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Під час пред'явлення позову ОСОБА_1 заявлені дві вимоги немайнового характеру - про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання частково недійсним розпорядження.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції закону, чинній на момент подання касаційної скарги, за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої зазначеної статті становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви до суду першої інстанції, тобто за дві вимоги немайнового характеру, кожна з яких обраховується у розмірі по 551,20 гривень.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за дві вимоги немайнового характеру, тобто по 661,44 гривень.

Таким чином, при поданні касаційної скарги в частині оскарження судового рішення необхідно сплатити судовий збір щодо двох вимог немайнового характеру у розмірі 1322,88 гривень. Втім, скаржником не надано суду доказів про сплату судового збору за подання касаційної скарги, хоча в додатках до касаційної скарги зазначено оригінал касаційної скарги, проте не додано його, про що співробітниками Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду складено відповідний акт.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ:22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його доплату у розмірі 1 322,88 гривень.

З огляду на невідповідність скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, а також відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою відкрито не було, до такої скарги мають бути застосовані вимоги ЦПК України в редакції Закону, чинного на момент подання скарги.

Застосовуючи правило про повноваження суду касаційної інстанції під час постановлення цієї ухвали, суду необхідно виходити з того, що відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 326, 328 ЦПК України в редакції Закону від 18 березня 2004 року, статтями 185, 393 ЦПК України в редакції Закону від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, СУД

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 до Ківерцівської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Відділ Держгеокадастру у Ківерцівському районі, Відділ державної реєстрації Ківерцівської районної державної адміністрації, Жидичинська сільська рада, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та визнання частково недійсним розпорядження- залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 12 лютого 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний