Справа № 492/1120/16-ц
Провадження № 6/492/76/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Череватої В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Каширної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області цивільну справу за поданням державного виконавця Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Луценко Л.Л. про розшук боржника фізичної особи ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

На примусовому виконанні у державного виконавця Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Луценко Л.Л. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 492/1120/16-ц від 12.01.2017 року, виданого Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 23 049,57 гривень, процентів від суми позики в розмірі 6 135,04 гривень, та витрат по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень.

20.07.2018 року державний виконавець Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Луценко Л.Л. звернулася до суду з поданням, в якому просить суд оголосити розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу подання було розподілено судді Череватій В.І.

Сторони у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду подання сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Арцизькому районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 492/1120/16-ц від 12.01.2017 року, виданого Арцизьким районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі 23 049,57 гривень, процентів від суми позики в розмірі 6 135,04 гривень, витрат по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень.

Постановою державного виконавця Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відкрито виконавче провадження, жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості, боржник не вчинив. Також встановлено, що згідно відповідей на запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - відомості відсутні - земельні ділянки за боржником не зареєстровані. Транспортні засоби за ОСОБА_2 не зареєстровані, інформація стосовно боржника ОСОБА_2 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно актів державного виконавця, ОСОБА_2 за вказаною адресою АДРЕСА_1, тривалий час не проживає, проведеними заходами встановити місцезнаходження боржника не виявилось можливим.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок визначені виконавчим документом.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Із п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., вбачається, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; отримання інформації щодо місця роботи боржника; отримання інформації про боржника з інших джерел. Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Тобто, перш ніж звертатися до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, державний виконавець самостійно вживає заходів щодо встановлення місця проживання /перебування/ боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження відсутності боржника за місцем проживання державним виконавцем не додані докази, які містять інформацію про те, чи отримано боржником такі виклики. Таким чином, вважати боржника повідомленим про відкриття виконавчого провадження та зробити висновок про його ухилення від виконання судового рішення суд не може.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про вживання державним виконавцем заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи - боржника ОСОБА_2

В матеріалах справи наявні акти державного виконавця від 11.06.2018 року та від 19.06.2018 року, які свідчать про бездіяльність виконавця, який протягом тривалого часу з дня відкриття виконавчого провадження жодного виходу за адресою реєстрації боржника не здійснив, так як і не провів жодних інших дій щодо з`ясування його місцезнаходження, оскільки в матеріалах виконавчого провадження наявні лише два акти державного виконавця, які складені державним виконавцем перед зверненням до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою встановлення місця перебування боржника ОСОБА_2

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи.

Суд вважає, що державним виконавцем не надано будь-яких належних доказів про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, про виклик боржника до виконавчої служби та його ухилення від явки, не проведено дій щодо розшуку боржника.

Тому, враховуючи вищевикладене та той факт, що державним виконавцем не надано суду доказів про ухилення боржника від сплати боргу та не надано доказів того, що вжиті ним заходи на предмет встановлення місця перебування чи проживання боржника були достатніми і вичерпними, в задоволенні подання слід відмовити, що не позбавляє державного виконавця повторного звернення до суду з аналогічним поданням за умови вичерпання всіх передбачених законом заходів, спрямованих на встановлення місця знаходження боржника.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем не були вжиті всі необхідні заходи, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» з метою встановлення місця перебування та наявності майна у боржника.

В силу ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що подання державного виконавця є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 353, 354, 438 ЦПК України, ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Луценко Л.Л. про розшук боржника фізичної особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 31 липня 2018 року.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області