Справа № 594/1039/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до ОСОБА_1, приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс», про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» (далі ТОВ «Мрія Центр») звернулось до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 10 січня 2010 року між ним та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,9094 га строком на пять років з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 10 вересня 2010 року.

Пунктом 8 зазначеного договору оренди передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця письмово про намір продовжити його дію.

05 березня 2014 року ТОВ «Мрія Центр» направило ОСОБА_1 лист повідомлення від 04 березня 2014 року про наміри скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк, додавши до нього проект додаткової угоди, однак, відповіді не отримало. ОСОБА_1 також не направляла ТОВ «Мрія Центр» протягом одного місяця з моменту закінчення договору оренди листів щодо відмови в поновленні договору оренди.

Після закінчення строку договору оренди ТОВ «Мрія Центр» продовжувало користуватися зазначеною орендованою земельною ділянкою у своїй господарській діяльності, виплатило відповідачці ОСОБА_1 орендну плату за 2015 рік у розмірі 750 кг пшениці.

Проте, 20 лютого 2015 року ОСОБА_1 уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з приватним агропромисловим підприємством «Агропродсервіс» (далі ПАП «Агропродсервіс»), який було зареєстровано в 2015 році в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на наведені обставини, вказуючи, що ним було повністю дотримано вимоги, зазначені в частинах першій-третій Закону України «Про оренду землі», на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 20 лютого 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАП «Агропродсервіс» і визнати поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 10 січня 2010 року, який уклали між собою ТОВ «Мрія Центр» та ОСОБА_1

Ухвалою суду від 11 вересня 2017 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Представник ПАП «Агропродсервіс» 18 жовтня 2017 року подав заперечення на позов (а.с.29-33, т.1), обгрунтовуючи їх тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів повідомлення орендодавця в порядку, визначеному ч.ч.2-5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та отримання орендодавцем відповідних листів-повідомлень. Також вказує, що твердження позивача про те, що спірна земельна ділянка використовувалась ним у господарській діяльності протягом 2015 року не відповідає дійсності, оскільки в 2015 році ПАП «Агропродсервіс» здійснювало господарську діяльність на території Циганської сільської ради, в тому числі і щодо обробітку земельної ділянки ОСОБА_1 після укладення з нею договору оренди та його державної реєстрації, та виконуючи свої зобовязання згідно договору оренди виплатило орендну плату власнику земельної ділянки в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в направлених до суду 20 грудня 2017 року письмових запереченнях проти позову (а.с.162, т.1), просить у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що жодних листів-повідомлень від ТОВ «Мрія Центр» з пропозицією поновлення договору оренди землі ні в 2014 році, ні в 2015 році вона не отримувала, також їй від ТОВ «Мрія Центр» ніколи не надходило проекту додаткової угоди. ТОВ «Мрія Центр» жодного разу не зверталось до неї з пропозицією продовження дії договору оренди землі ні в усному, ні в письмовому вигляді, ні під час дії договору оренди, ні після сливу його строку, жодних додаткових угод вони не укладали, тому вона 20 лютого 2015 року уклала договір оренди своєї земельної ділянки з ПАП «Агропродсервіс», а також з метою своєчасної підготовки полів та посіву культур дала згоду підприємству приступити до використання і обробітку землі до укладення договору та його державної реєстрації. Відповідачка також вказала, що ні вона, ні будь-хто за довіреністю від неї не отримував у позивача в 2015 році орендну плату, натомість, орендну плату в повному обсязі вона отримала від ПАП «Агропродсервіс».

17 січня 2018 року представник ТОВ «Мрія Центр» звернулася із заявою про зміну предмета позову (а.с.164-165,т.1), в якій просить пункт 1 прохальної частини змінити та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, площею 1,9094 га, кадастровий номер :01:001:0657, який 05.12.2017 року, уклали між собою ОСОБА_1 та ПАП «Агропродсервіс», вказуючи, що договір оренди землі, укладений між відповідачами у справі та визнання недійсним якого було предметом позову розірваний і таке розірвання зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідачі 05 грудня 2017 року уклали між собою новий договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0657, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 грудня 2017 року.

Ухвалою суду від 29 січня 2018 року постановлено розгляд справи продовжити в порядку загального позовного провадження, розпочати підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року провадження у справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку ОСОБА_2 Палатою Верховного Суду за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2017 року та ухвали апеляційного суду Тернопільської області від 22 листопада 2017 року у справі № 594/376/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим.

Ухвалою суду від 01 червня 2018 року провадження в справі поновлено.

13 лютого 2018 року відповідачка ОСОБА_1 (а.с.188-189, т.1) та 16 лютого 2018 року представник відповідача ПАП «Агропродсервіс» ОСОБА_4 (а.с.4-6, т.2) подали відзиви на позовну заяву, в яких просять відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Мрія Центр» з тих же підстав, які викладені в раніше поданих ними письмових запереченнях.

В судове засідання, призначене на 10 серпня 2018 року, належно повідомлений представник позивача не зявилася, подавши через канцелярію суду заяву, в якій просить судове засідання провести у відсутності представника позивача.

Представник відповідача ПАП «Агропродсервіс» - ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, подавши через канцелярію суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутності представника відповідача ТОВ «Борщівська аграрна компанія». Заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що справа тривалий час розглядається судом і сторони мали можливість надати суду усі необхідні докази, суд вважав за можливе продовжити судовий розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

Відповідачка ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЯА №490110 являється власником земельної ділянки площею 1,91 га, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області (а.с.9-10, т.1)

10 січня 2010 року між ТОВ «Мрія Центр» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, земельної ділянки площею 1,91 га, строком на 5 років з моменту його державної реєстрації. Державна реєстрація зазначеного договору здійснена 10 вересня 2010 року (а.с.6-7, т.1). Кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0657 (а.с.16, т.1).

Умовами договору (пункт 8) передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За пунктом 9 цього договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 407,41 грн. в грошовій формі, або в натуральній формі 5 ц зерна щорічно.

20 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та відповідачем ПАП «Агропродсервіс» укладено договір оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0657, строком на 5 років (а.с.34-35, т.1), державну реєстрацію якого проведено 29 вересня 2015 року (а.с.16, т.1).

08 листопада 2017 року ОСОБА_1 та відповідач ПАП «Агропродсервіс» уклали між собою угоду, якою розірвали договір оренди земельної ділянки від 20 лютого 2015 року, номер запису про інше речове право 11372444 від 29 вересня 2015 року (а.с.7, т.2).

05 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та відповідачем ПАП «Агропродсервіс» укладено договір оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0657, строком на 7 років (а.с.8-9, т.2), державну реєстрацію якого проведено 11 грудня 2017 року (а.с.10, т.2).

Умовами спірного договору встановлено орендну плату в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у гривнях, яка становить 1936,41 грн. в рік, або натуральною продукцією.

Позивач надав суду копію листа-повідомлення від 04.03.2014 року №95 (а.с.17, т.1) з проектом додаткової угоди, стверджуючи, що таким листом відповідачка ОСОБА_1 повідомлявся про намір позивача скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з проектом додаткової угоди.

Проте, суд приймає до уваги доводи відповідачки ОСОБА_1, викладені нею у поданих суду письмових запереченнях та відзиві на позов, щодо неотримання зазначеного листа та необізнаність із намірами позивача скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк виходячи з наступного.

ТОВ «Мрія Центр» не проведена реєстрація даного листа, про що свідчить відсутність реєстраційного індексу та відповідного порядкового номера вихідної кореспонденції на ньому. Зазначені обставини не дають можливості суду переконатися, що такий лист-повідомлення дійсно був складений та підписаний 04 березня 2014 року, а відправлений 05 березня 2014 року, як стверджує позивач у позовній заяві.

Наданий позивачем список № 09(114) (а.с.14-15, т.1) на відправлення простих поштових відправлень по Україні з с.Оришківці, в якому зазначено прізвище відповідачки ОСОБА_1, суд не приймає як допустимийдоказ належного повідомлення позивачем відповідачки ОСОБА_1 про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди, оскільки в даному списку не вказано, з якого саме відділення поштового звязку відправлені документи, зазначені в списку, а також посада та імя працівника поштового звязку, яка їх прийняла. Поштовий штемпель, наявний на списку, нечіткий, не містить назви поштового відділення.

Порядок надання послуг поштового звязку встановлено Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила), якими складання списків на відправлення простих поштових відправлень по Україні та проставлення на таких списках підпису працівника поштового звязку та відбитку штемпеля не передбачено.

Так, абзацом 8 п.2 Правил визначено, що згруповані поштові відправлення, поштові перекази, це внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить пять і більше, що одночасно передаються для пересилання одним відправником.

Абзацом 25 п.2 Правил визначено, що реєстроване поштове відправлення, це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Отже, наданий позивачем список на відправлення простих поштових відправлень не може бути прийнятий до уваги судом, оскільки, крім зазначеного вище, складений поза межами службової компетенції працівника поштового звязку.

Крім того, під письмовим повідомленням суд розуміє не тільки направлення відповідного листа-повідомлення орендодавцю, а й отримання ним даного листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, що відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі № 6-10цс15, від 13.04.2016 року в справі за № 6-2988цс15.

Частиноючетвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (вирішення питання щодо поновлення договору оренди), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Таким чином реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні попереднім орендарем процедури повідомлення про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Такі ж висновки викладені в постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі №6-10цс15, 18.03.2015 року в справі №6-4цс15, 15.04.2015 року в справі №6-55цс15, 23.03.2016 року в справі №6-146цс16, 13.04.2016 року в справі №6-2027цс15, 23.11.2016 року в справі №6-2540цс16, які є обовязковими для врахування іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України.

Аналогічний висновок зроблений і в постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17.

У судовому засіданні встановлено, що позивач у встановлений законом та договором строк, а саме не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, до відповідачки ОСОБА_1 з приводу поновлення дії договору з письмовим повідомленням не звертався.

Позивач стверджує, що після закінчення договору оренди продовжив користуватися земельною ділянкою відповідачки та сплатив їй орендну плату за 2015 рік, однак, на підтвердження зазначених обставин не надав суду жодних доказів.

Таким чином, ОСОБА_1 на час укладення оспорюваного договору оренди землі мала правові підстави вважати, що договір оренди землі, укладений ним з ТОВ «Мрія Центр», припинений у звязку із закінченням строку його дії, а ТОВ «Мрія Центр» на власний розсуд розпорядилось своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, тобто не скористалось ним.

Суд також зважає на те, що умови, передбачені оспорюваним договором оренди землі, укладеним між ОСОБА_1 та ПАП «Агропродсервіс», є більш вигідними для орендодавця, ніж умови, визначені попереднім договором, укладеним ОСОБА_1 з позивачем.

Тому визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди землі, укладеного ОСОБА_1 з позивачем 10.01.2010 року, порушить права відповідачки ОСОБА_1, як власника земельної ділянки, якому відповідно до ст.317 ЦК України належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, з яких, зокрема, право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості майна для себе, здобувати з цього користь, вигоду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, також враховуючи, що переважне право на поновлення договору оренди землі можливе лише за умови дотримання орендарем строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє таке право, а позивач не надав суду належних та допустимих доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення, враховуючи також, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження продовження позивачем користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, суд вважає, що в даному випадку переважне право позивача на укладення договору оренди землі (поновлення договору оренди землі) з власником земельної ділянки відповідачкою ОСОБА_1 на новий строк не порушено, тому в задоволенні позовних вимог ТОВ «Мрія Центр» з підстав, викладених у позовній заяві слід відмовити.

На підставі ст.ст.3, 317, 526, 626, 627, 777, 792 ЦК України, ст.124 ЗК України, ст.33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції Закону України від 17.02.2011 року № 3038-У1), керуючись ст. ст. 13, 12, 81, 137, 141, 263, 265, п.9), п.15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр», місцезнаходження вул.Незалежності, будинок 68А с.Васильківці Гусятинського району Тернопільської області, ідентифікаційний код юридичної особи в , до ОСОБА_1, жительки с.Цигани Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс», місцезнаходження: с.Настасів, Тернопільський район, Тернопільська область, , ідентифікаційний код юридичної особи в , про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Апеляційного суду Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 20 серпня 2018 року.

Головуючий: