Справа № 576/725/18
Провадження № 2/576/320/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого- судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач) про визнання права в порядку спадкування, а саме: на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_3

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 березня 2002 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки у розмірі 7,28 га, розташованої на території Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області. Спадщину фактично прийняла його мати ОСОБА_4, оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини користувалась земельною ділянкою та будинком, тобто вступила у володіння та управління спадковим майном. 17.12.2008 ОСОБА_4 померла. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулася до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, тому було подано оголошення в газету про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай).

У звязку з відсутністю зазначеного вище сертифіката, вона не має можливості оформити право власності на вказану земельну ділянку, тому змушена звернутися з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач та його представник не зявились, при цьому представник позивача подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про визнання позову та слухання справи без його участі.

Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечував, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні за правилами частини третьої статті 200 ЦПК України.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено, 10 березня 2002 року в с. Уланове Глухівського району Сумської області помер ОСОБА_3 (а.с.5). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що матірю ОСОБА_3 є ОСОБА_6. (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_6 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.8). З листа відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 08.11.2017р. за №909/103-17 вбачається, що ОСОБА_3 за життя було видано на руки Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0183377, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ „Восход за №231 від 17.02.1997р., та виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 16.01.1997р. під №8. Розмір земельної частки (паю) складав 7,28 га (а.с.13).

В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено: при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 2 діючого, на час смерті, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти та спадкові договори від імені ОСОБА_3 не посвідчувались (а.с.9,10). З довідки виконкому Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області від 20.09.2017р. №02-20/516 вбачається, що останнє місце проживання померлого 10.03.2002р. ОСОБА_3 було с. Уланове Глухівського району Сумської області. На час смерті ОСОБА_3 проживав з матірю ОСОБА_4. Заповіт від його імені виконкомом Уланівської сільської ради не посвідчувався (а.с.6).

У відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом також встановлено, що 17 грудня 2008 року в с. Уланове Глухівського району померла ОСОБА_4 (а.с.11). Спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 частково прийняла її донька - ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 26.03.2018 (а.с.12). Водночас, постановою приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 02.04.2018 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0183377 (а.с.14).

Оскільки ОСОБА_4 належним чином прийняла спадщину свого сина ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а дана спадщина належить їй з часу відкриття спадщини, що відповідно до статті 525 ЦК УРСР є днем смерті ОСОБА_3, а позивач відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає, а тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_4, яка прийняла спадщину ОСОБА_3

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Отже, після смерті ОСОБА_3 всі належні йому права та обовязки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останньому, перейшли до його матері ОСОБА_4 відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а після її смерті всі належні їй права та обовязки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останній, перейшли до її спадкоємця за законом, якою є позивач.

Оскільки судом встановлено, що позивач набула у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розташовану на території Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області площею 7,28 умовних кадастрових гектара, що належала ОСОБА_3 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0183377, однак вказане право не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, тому позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218, 1220, 1225, 1235, 1236, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 7, 8, 12, 13, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, зареєстрована та мешкає за адресою: 41455, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) площею 7,28 умовних кадастрових гектара, що належала ОСОБА_3, померлому 10 березня 2002 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0183377, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації №8 від 16.01.1997р., зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ „Восход №231 від 17.02.1997 року, розташованої на території Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області, як на спадкове майно померлої 17 грудня 2008 року ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Мазур