АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 753/13283/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4222/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Шклянка М.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

17 травня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Стрижеуса А.М.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 16 листопада 2002 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї Свідоцтво НОМЕР_1 видане 16 листопада 2002 року.

Зазначила, що перебуваючи у шлюбних відносинах, подружжя усиновило дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також зазначила, що після розлучення між сторонами укладено нотаріально завірений Договір між батьками про сплату аліментів на дитину, проте відповідач ухиляється від покладеної на нього відповідальності.

У зв'язку із викладеним просила суд присудити кошти на утримання дитини ОСОБА_5 та стягувати їх з ОСОБА_3 в розмірі 5000 грн. щомісячно та один раз на рік у розмірі 15 000 грн. на оздоровлення дитини.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його в сумі 1600 грн., а в іншому рішення залишити без змін, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №2675.

Згідно рішення Деснянського районного суду міста Києва від 30 червня 2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 оголошено усиновлювачами дитини та зобов'язано внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

27 січня 2009 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_2

29 січня 2009 року між сторонами укладено нотаріально засвідчений Договір між батьками про сплату аліментів на дитину, згідно якого встановлено розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина.

На даний час дитина проживає разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_4

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дитина перебуває на утриманні матері, у зв'язку з чим на підставі ст. 181 СК України стягнення аліментів підлягає з батька на користь матері на утримання дитини.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3, згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК України. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу.

Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором, стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріуса.

З матеріалів справи вбачається, що 29 січня 2009 року між сторонами укладено нотаріально завірений Договір між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до якого встановлено суму стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в гривнях, еквівалентній 300 доларів США по курсу НБУ на момент виплати, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що даний договір сторонами не змінювався, не розривався та на теперішній час є дійсним.

Також з матеріалів справи вбачається, і підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_4, що вона не зверталася до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання дитини.

Чинним Сімейним Кодексом України не передбачено стягнення судом аліментів за рішенням суду за наявності Договору між батьками про сплату аліментів на дитину.

Одночасно судом роз'яснено ОСОБА_4, що у разі невиконання відповідачем свого обов'язку за договором, аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса (ч. 2 ст. 189 СК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року скасувати, прийняти постанову наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 17 травня 2018 року.

Головуючий

Судді