Справа № 444/754/18
Провадження № 2/444/640/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Зеліско Р. Й.,
секретар судового засідання Мамедова Г. І.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Львівської області, ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом . Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 21.03.2003 року померла її мати ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належе їй майно та земельну частку пай площею 2.02 га., яка належала померлій на підставі сертифікату серії ЛВ №119072 виданого Бишківською сільською Радою народних депутатів.
З приводу спадкування позивач звернувся до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 736/2017 , однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю) з роз'ясненням, що її матері ОСОБА_4 видано сертифікат старого зразка, затвердженого ухвалою Львівської обласної ради № 277 від 01.02.1993 року та роз'яснено, що для спадкування слід подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів від 12 жовтня 1995 року № 801 "Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку".
З приводу обміну сертифіката позивачка звернулася до ОСОБА_2 РДА, однак їй відмовлено в такому та роз'яснено, що сертифікат не може бути виданий в зв'язку із смертю спадкодавця, так як відповідно до ст.25 ЦК України нею втрачено цивільну правоздатність.
У звязку із чим позивач звернувся до суду та просить визнати в порядку спадкування за законом право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 2.02 га. умовних кадастрових гектарів, які належали її матері ОСОБА_4, яка померла21.03.2003 року на підставі сертифікату серії ЛВ №119072 виданого Бишківською сільською Радою народних депутатів.
Позивач в підготовче судове засідання не прибула, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задоволити.
Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації в підготовче судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду клопотання, в якому просить слухати справу у відсутності їх представника. Проти задоволення позову не заперечує.
Представник третьої особи ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не зявився. Однак на адресу суду подали копію спадкової справи №736/2017 заведеної після смерті ОСОБА_4, одночасно просили суд справу розглядати за їх відсутності.
Третя особа ОСОБА_3 в підготовче судове заідання не прибув про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі.
А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтями 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 07.04.1965 року в селі Пирятин Жовківського району Львівської області, що стерджується копією паспорта громадянина України серія КС 687791 .
Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 померла 21.03.2003 року , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 293383.
Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинностіЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
Оскільки ОСОБА_4 померла 21.03.2003 року, тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.
Так, ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.
Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Із копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_5 , серії І-ЯК №1532135 виданого Бишківською сільською радою Нестерівського району її батьками зазначено ОСОБА_4.
Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб вбачається, що 02.02.1988 року позивачка ОСОБА_6 дошлюбне прізвище «Яцун» розірвала шлюб із ОСОБА_7 , актовий запис 12.
У зв»язку із одруженням позивачка своє дошлюбне прізвище «Єлейко» змінила на «Мулик», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ №289389.
Судом встановлено, що з приводу спадкування позивач звернувся до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 736/2017 , що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №61818162 та самою спадковою справою наданою ОСОБА_2 ДНК на ухвалу суду .
Із листа ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 23.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 державна нотаріальна контора відмовляє гр.ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла 21.03.2003 року, оскільки спадкоємцем не подано оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)».
Із копії сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №119072 , вбачається, що такий виданий ОСОБА_4, яка мешкає в с.Пирятин (ОСОБА_4) Жовківського району Львівської області, в тому, що на підставі рішення Бишківської сільської Ради народних депутатів їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 2.02 га. без контурного визначення меж на місцевості. Земельна ділянка розташована не території Бишківської сільської Ради народних депутатів. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.
Із листа ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 13.03.2018 року вбачається, що Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) було затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай) (новий зразок), який видається цивільно-правоздатній особі (живій людині). ОСОБА_4 померла, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. В звязку із втратою цивільної правоздатності фізичної особи, надати ОСОБА_4 сертифікат на право на земельну частку (пай) (новий зразок) райдержадміністрація не може. Рекомендують для встановлення права на земельну частку (пай) від померлого ОСОБА_4 до спадкоємця, звернутися в Жовківський районний суд Львівської області.
Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. N 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Із наданої копії спадкової справи №736/2017 заведеної після смерті ОСОБА_4, яка померла 21.03.2003 року та згідно довідки виданої Бишківською сільською радою вбачається, що на день смерті ОСОБА_4, яка померла 21.03.2003 року проживали і були зареєстровані : ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і вели спільне господарство в с.Пирятин Жовківського району Львівської області по вул.Лісовій , 28.
Третя особа- Яцун Я.Д. являється рідним братом позивача, який після смерті матері ОСОБА_4 із заявою про спадкування до нотаріальної контори не звертався та відмови від спадщини нотаріально не засвідчував, однак фактично вступив в управління та володіння спадковим майно, тобто є таким, що прийняв спадщину.
Крім нього, іншим спадкоємцем за законом першої черги є позивач. Суд враховує рівність часток кожного із спадкоємців за законом.
Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим- день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.
Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифікат на імя спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.
Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері, ОСОБА_4, яка померла 21.03.2003 року,прийняла після її смерті спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном,однак, спадщини на земельну частку (пай), яка належала померлій не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на імя померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Крім неї спадкоємцем першої черги є син позивача, який вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому право позивача на 1/2 земельної частки (паю) підлягає захисту в судому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.
Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов задоволити частково.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 21.03.2003 року, право на 1/2 земельної частки (паю) загальною площею 2,02 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Бишківської сільської ради та право на яку ОСОБА_4 мала на підставі сертифікату серії ЛВ № 119072 виданого Бишківською сільською радою 15.05.1997 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.