Постанова

Іменем України

08 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 760/6667/15-ц

провадження № 61-27609св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

представник позивача - Щербак Ніна Вікторівна,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - ОСОБА_3,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва

від 05 вересня 2017 року у складі судді Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року у складі судді Кицюк В. С. позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії від 16 червня 2007 року в розмірі 137 522, 89 грн та судові витрати в сумі 1 497,03 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження на рішення суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана

ОСОБА_2 з пропуском строку на апеляційне оскарження, а у встановлений судом строк, останнім не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного нею строку апеляційного оскарження

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, апеляційну скаргу направити на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що на виконання ухвали суду апеляційного суду заявник подав клопотання про поновлення пропущеного строку та повідомив, що в судовому засіданні суд проголосив лише вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення був виготовлений та отриманий заявником лише 26 червня 2017 року. Крім того, рішення місцевого суду містить посилання на те, що апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з моменту отримання повного тексту рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження, справу витребувано із суду першої інстанції.

Заперечення публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на касаційну скаргу колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не підписані особою, яка їх подала.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Установлено, що 21 червня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» стягнув заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії від 16 червня 2007 року в розмірі 137 522, 89 грн та судові витрати в сумі 1 497,03 грн.

06 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

За положеннями частини першої статті 294 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент подачі апеляційної скарги, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

За змістом частини третьої статті 297 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент постановлення ухвали, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху, з наданням строку для усунення вказаного недоліку протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали.

Підставою залишення апеляційної скарги без руху зазначено пропуск заявником строку на апеляційне оскарження та роз'яснено право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження і зазначити поважні причини пропуску для його поновлення.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції, 31 серпня 2017 року ОСОБА_2 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи її тим, що в судовому засіданні суд проголосив лише вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення був виготовлений та отриманий ним лише 26 червня 2017 року. Крім того, рішення місцевого суду містить посилання на те, що апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з моменту отримання повного тексту рішення.

Спростовуючи доводи заяви, суд апеляційної інстанції вказав, що відповідач та його представник були присутніми під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення та представником було отримано копію короткого рішення суду від 21 червня 2017 року, а тому останнім днем для подання апеляційної скарги є 01 липня 2017 року.

Згідно із частиною першою статті 218 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент постановлення ухвали, рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду.

Відповідно до статті 222 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент постановлення ухвали, копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення з викладом вступної та резолютивної частин.

Вступну та резолютивну частину ухвали апеляційного суду проголошено

21 червня 2017 року. Строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду закінчився 01 липня 2017 року (01 липня 2017 року - субота, 02 липня 2017 року - неділя). Повний текст оскаржуваного рішення місцевого суду відповідач ОСОБА_2 отримав лише 26 червня 2017 року (а. с. 149), що значно звузило, передбачений статтею 294 ЦПК України десятиденний строк на складання та подання ним апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав 06 липня 2017 року, тобто в межах десяти днів з моменту отримання копії оскаржуваного ним рішення.

Оскільки вступна та резолютивна частини рішення не містять мотивів та висновків з чого виходив суд при ухваленні судового рішення, то сторона позбавлена можливості наведення відповідних у апеляційній скарзі мотивів про те, в чому полягає незаконність або необґрунтованість судового рішення неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи або неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України у редакції Кодексу на час постановлення оскаржуваної ухвали, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Суд апеляційної наведене не врахував, залишив поза увагою той факт, що в разі недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, зокрема повний текст судового рішення особі надіслано із значним запізненням, що значно звужує, передбачений статтею 294 ЦПК України десятиденний строк на складання та подання касаційної скарги, що призвело до обмеження реалізації права заявника на апеляційне оскарження судового рішення та позбавляє доступу до суду.

За викладених обставин ухвала Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня

2017 року не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2017 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська