Справа№ 324/1579/17
Провадження № 2/324/77/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2018 Пологівський районний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Іванченка М.В.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про тлумачення заповіту,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, позовні вимоги за яким в ході підготовчого провадження були змінені. Позивач зазначила, що 17.06.2015 її батько ОСОБА_4 склав заповіт, в якому зазначив про те, що на випадок своєї смерті з належного йому за законом майна, а саме: земельну частку (пай) загальною площею 6,03 визначених га, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №016775, виданого на його імя ОСОБА_2 сільською радою «30» березня 2001 року, він заповідає ОСОБА_1, 23.11.1987р.н., тобто позивачу. Даний заповіт було зареєстровано в реєстрі за №23 та посвідчено сільським головою ОСОБА_5 ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області. 14.02.2017 батько позивача помер, про що зроблено відповідний актовий запис №04 від 14.02.2017 та видано свідоцтво про смерть серія І-ЖС №384589 виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області. Відповідно до вищевказаного заповіту в частині волевиявлення про передачу права на земельну частку (пай) загальною площею 6,03 визначених га, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №016775, виданого на його імя ОСОБА_2 сільською радою «30» березня 2001 року, стосується права передачі спадкодавця на земельну ділянку, що була отримана ним за життя, і право власності на яку підтверджується вказаним державним актом. Коли позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено у видачі відповідних документів, оскільки майно, що вказане спадкодавцем у заповіті, є саме земельна частка (пай). Позивач вважає, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти їй земельну ділянку, на яку у спадкодавця на момент складання заповіту було право власності, підтверджене державним актом. У звязку з цим, позивач просить здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_4 17.06.2015, посвідченого сільським головою ОСОБА_5 ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області та реєстрований в реєстрі за №23, а саме в частині волевиявлення про передачу права саме на земельну ділянку площею 6,03 визначених га, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №016775, виданого на його імя ОСОБА_2 сільською радою 30 березня 2001 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, підтримавши подану позовну заяву та виклавши мотиви її предявлення, просить поданий позов задовольнити і здійснити тлумачення заповіту.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позов визнає, просить його задовольнити.

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти його задовольняння не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Встановлено, що 14.02.2017 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №384589, виданим виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області 14.02.2017.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки площею 6,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-ЗП №016775, виданого 30.03.2001 на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області від 22.03.2001 №14.

Спадкодавцем ОСОБА_4 17.06.2015 було складено заповіт, посвідчений ОСОБА_5, сільським головою ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за №23, згідно якого ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «земельну частку (пай) загальною площею 6,03 визначених га, що належить мені на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №016775, виданого на моє імя ОСОБА_2 сільською радою «30» березня 2001 року заповідаю ОСОБА_1, 23 листопада 1987р.н.».

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 01.07.2017 звернулася до приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини померлого 14.02.2017 ОСОБА_4, за заповітом, посвідченим виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області 17.06.2015 по реєстру за №23, нотаріусом була заведена спадкова справа №134/2017.

Постановою приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 23.10.2017 №989/02-31 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6,03 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області, на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗП №016775, що належить померлому 14.02.2017 ОСОБА_4, з огляду на те, що згідно заповіту неможливо ідентифікувати спадкове майно, що заповідається.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЗК України від 18.12.1990 N 561-XII, який був чинним на час видачі спадкодавцю ОСОБА_4 державного акту на право приватної власності на землю, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Таким чином, згідно державного акту на право власності на землю серії IІІ-ЗП №016775, виданого 30.03.2001 ОСОБА_2 сільською радою Пологівського району Запорізької області на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області від 22.03.2001 №14, спадкодавець ОСОБА_4 за життя був власником земельної ділянки площею 6,03 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ст.213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_4, виходячи зі змісту заповіту, складеного 17.06.2015, посвідченого ОСОБА_5, сільським головою ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області та реєстрованого в реєстрі за №23, заповідаючи ОСОБА_1 земельну частку (пай) загальною площею 6,03 визначених га, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №016775, виданого на його імя ОСОБА_2 сільською радою 30.03.2001, фактично реалізував свою волю на передачу у спадок спадкоємцю ОСОБА_1 земельної ділянки площею 6,03 визначених га, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №016775, виданого на його імя ОСОБА_2 сільською радою 30.03.2001, оскільки вказаний державний акт є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_4 саме на цю земельну ділянку, і до дня смерті вказаний заповіт спадкодавець ОСОБА_4 не змінив і не скасував.

У звязку з цим, суд приходить до висновку, що предявлений позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213, 1218, 1233, 1256 ЦК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 82, 133, 141, 223, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Розтлумачити заповіт, складений 17.06.2015 року ОСОБА_4, який помер 14.02.2017 року, посвідчений ОСОБА_5 сільським головою ОСОБА_2 сільської ради Пологівського району Запорізької області та реєстрований в реєстрі за №23, як виявлення його волі заповісти ОСОБА_1, 23.11.1987р.н., земельну ділянку площею 6,03 визначених га, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №016775, виданого на його імя ОСОБА_2 сільською радою 30 березня 2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Пологівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: