Справа № 646/5666/17
№ провадження 2/646/246/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.18 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сорока О.П.

за участю секретаря Безсонної Д.В., Сімоненко К.Ю., Горчак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнень, просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду вчинену внаслідок ДТП в загальному розмірі 1472032,78 грн. та моральну шкоду в розмірі 1500000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 21.02.2017 року відбулося ДТП, у звязку з чим ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме: відкритий перелом кісток лівої гомілки з ушкодженням судинно-нервового пучка з подальшою ампутацією лівої гомілки на рівні верхньої-середньої третин.Враховуючи той факт, що вину ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 286 КК України та причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями засудженої та спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 було встановлено,він має право на заявлення цивільного позову до ОСОБА_2 Після описаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_1 вимушений був понести значні втрати як майнового так і немайнового характеру.Матеріальна шкода полягає в тому, що потерпілий під час проходження лікування у Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної допомоги їм. проф. ОСОБА_4 витратив на лікарські засоби та супутні товари у розмірі 99761,75 грн. Крім того, потерпілому проведено 3 хірургічні операції загальною вартістю 45000 грн. та протягом 21 дня ОСОБА_1 проходив фізіотерапію вартістю по 300 грн. кожна, загальною вартістю 6300 грн.Поряд з цим в результаті ампутації лівої гомілки на рівні верхньо-середньої третин ОСОБА_1 потребує протезування, вартість яких складає 263217,88 грн. та 207403,15 грн. Крім того, внаслідок отримання тілесних ушкоджень з 22.02.2017 по теперішній час ОСОБА_1 не здійснює підприємницьку діяльність, отже втратив дохід у розмірі 815150,00 грн. У звязку з тим, що дружина позивача повинна була звільнитись з роботи для догляду за позивачем, вона недотримала прибуток за 11 місяців у сумі 35200,00 грн. Внаслідок аварії ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 1500000,00 грн.

Ухвалою суду від 15.03.2018 року було затверджено мирову угоду від 26.02.2018р. між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО», відповідно якої страхова компанія сплачує 100000,00 грн. ОСОБА_1 страхового відшкодування протягом 15 банківських днів від дня вступу в силу ухвали суду про затвердження угоди, а ОСОБА_1 відмовляється від стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи, та не має більше претензій та вимог щодо страхового відшкодування за страховим випадком 21.02.2017р. та провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО» закрити у звязку з укладанням мирової угоди, затвердженої судом .

Позивач в судовому засідання підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.02.2017 року, приблизно о 13 год.30 хв., ОСОБА_2, керувала технічно справним автомобілем «TOYOTA FORTUNER», р. н. АХ 1133 ЕЕ, та рухалась по пр. Гагаріна м. Харкова зі сторони вул. Південнопроектна в напрямку Мерефянського шосе в середній полосі руху зі швидкістю близько 60 км/год. В процесі руху по вказаному проспекту, в районі будинку № 306, ОСОБА_2, не впевнившись в безпеці маневру, змінила напрямок свого руху праворуч, чим грубо порушила вимоги п.п. 10.1 і 12.1 Правил дорожнього руху України та допустила наїзд на задню частину автомобіля «ГАЗ 2752-104», р.н. АХ 5798АІ, який був припаркований у правому краю проїжджої частини по ходу її руху, внаслідок чого вказаний автомобіль змістився уперед та наїхав на пішохода ОСОБА_1, що стояв перед передньою його частиною, з наступним наїздом на задню частину автомобіля «ЗАЗ ТF55YO 71», р.н. АХ 8914СІ, який також був припаркований біля правого краю проїжджої частини попереду автомобіля «ГАЗ 2752-104», р.н. АХ 5798АІ.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 292-А/17 від 24.03.2017 року, потерпілому ОСОБА_1 спричинені тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, а саме: відкритий перелом кісток лівої гомілки з ушкодженням судинно-нервового пучка, з подальшою ампутацією лівої гомілки на рівні верхньої-середньої третин.

Вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 29.05.2017 року ОСОБА_2 було визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено їй покарання у вигляді 3 (трьох ) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 два роки та звільнено від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, відповідач повинна відшкодувати шкоду, заподіяну ОСОБА_1 внаслідок ДТП.

В своїй позовній заяві позивач просить стягнути на його користь матеріальну шкоду, яка складається з: витрати на лікарські засоби та супутні товари у загальному розмірі 99761,75 грн., вартість трьох хірургічних операцій у сумі 45000,00 грн., 21 фізіологічних процедур - 6300,00 грн., майбутнє протезування ноги 263217,88 грн. та 207403,15 грн., неотриманого прибутку 815150,00 грн. та неотриманий прибуток дружини у звязку з її звільненням 35200,00 грн.

Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявлена позивач сума у розмірі 99761,75 грн., яку позивач витратив на лікарські засоби та супутні товари підтверджується наданими суду фіскальними чеками та направленнями лікаря (а.с.161-165, 167-184, 193, 235-236). У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.

В матеріалах справи відсутні докази понесених позивачем витрат на три хірургічні операції на загальну суму 45000,00 грн. та 21 фізіологічних процедур на суму 6300,00 грн. Таким чином, підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається, у звязку з їх недоведеністю.

Згідно калькуляції на виготовлення протезу гомілки модульного із вкладишем силіконової композиції для зайняття спортом, його вартість складає 207403,15 грн., та протезу гомілки модульного із вкладишем із силіконової композиції 263217,88 грн. (а.с.238, 239).

Вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на протезування задоволенню не підлягають, у звязку з тим, що відшкодуванню потерпілому підлягають лише понесені та документально підтверджені витрати, при цьому протезування позивачу проведено безкоштовно, а відшкодування витрат на більш зручні протези можливо лише у разі доведеності цих витрат.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача недоотриманого прибутку у розмірі 815150,00 грн., то слід зазначити наступне.

Положеннями ст.1198 ЦК України встановлено, що розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 № 626352, ОСОБА_1 зареєстрований як ФОП з 28.07.2004 року (а.с.226).

Згідно довідки Східної ОДПІ м.Харкова від 31.05.2017 року, сума доходу ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік складає 815150,00 грн., що також підтверджується податковою декларацією (а.с.48, 49-51).

Згідно податкової декларації ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік, розмір його доходу за вказаний податковий період складає 131600,00 грн. (а.с.151). Вказаний дохід було отримано позивачем до ДТП, в якій йому було заподіяно шкоду здоровю.

Таким чином, розмір доходу ОСОБА_1 за один день складає 2264,31 грн., що обраховано за формулою 815150,00 грн. поділено на 12 місяців та поділено на 30 днів.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Пунктом 1.3.4 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян встановлено, що листок непрацездатності видається особам, які забезпечують себе роботою самостійно (особи, які займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок).

Згідно наданих суду листків непрацездатності ОСОБА_1 знаходився на лікарняному з 21.02.2017 року по 10.04.2017 року, з 25.04.2017 року по 01.06.2017 року та з 18.12.2017 року по 28.12.2017 року (а.с.191, 192, 244).

Таким чином сумарна кількість днів перебування ОСОБА_1 на лікарняному складає 95 днів. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода у вигляді неотриманого прибутку у розмірі 215109,45 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь шкоди у вигляді неотриманого доходу у іншій частині задоволенню не підлягають у звязку з тим, що ним не було надано суду листки непрацездатності за інші періоди.

Вимоги позивача про стягнення на його користь неотриманого дружиною доходу, викликаного необхідністю звільнення з роботи, задоволенню не підлягають, оскільки вони не є матеріальною шкодою, заподіяною позивачу.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для вішкодування ОСОБА_1 матеріальної шкоди у загальному розмірі 314871,20 грн., яка складається з витрат на лікарські засоби та супутні товари у розмірі 99761,75 грн. та недоотриманого прибутку у розмірі 215109,45 грн.

При цьому, згідно розписки від 07.03.2017 року, ОСОБА_2 відшкодувала ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, 3 тисячі доларів США, що згідно курсу НБУ на день відшкодування складає 81063,90 грн. (а.с.93).

Згідно розписки від 18.03.2017 року, ОСОБА_2 відшкодувала ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, 5 тисяч доларів США, що згідно курсу НБУ на день відшкодування складає 135123,00 грн. (а.с.94).

Згідно розписки від 04.04.2017 року, ОСОБА_2 відшкодувала ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, 2 тисячі доларів США, що згідно курсу НБУ на день відшкодування складає 53958,00 грн. (а.с.95).

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Тоуоta» з державним реєстраційним номером АХ1133ЕЕ застрахований в ПрАТ СК «ВУСО».

03.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.153). Судом було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ПрАТ СК «ВУСО», відповідно до умов якої страхова компанія сплачує 100000 грн. ОСОБА_1 страхового відшкодування.

Таким чином, відшкодована ОСОБА_1 матеріальна шкода складає 370144,90 грн., яка на 55273,70 грн. перевищує доведені в суді матеріальні витрати.

У звязку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди.

Крім цього, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 1500000,00 грн.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з п.9 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З наданої суду медичної документації та матеріалів справи судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_2 ОСОБА_1 було завдано безповоротних пошкоджень здоровю, йому було проведено декілька операції, він і досі потребує тривалого лікування та протезування ноги, оскільки той протез, який постановлено позивачеві незручний та створює йому додатковий дискомфорт. Самостійно оплатити вартість необхідного протезу позивач не у змозі у звязку з тим, що без ноги він позбавлений можливості займатися своєю підприємницькою діяльністю та отримувати звичний дохід. Крім того, з моменту ДТП позивач постійно приймає препарати наркотичних засобів, які йому призначають для зменшення больових відчуттів. Таким чином, судом було встановлено, що у позивача змінився звичайний спосіб життя, який повністю відновити до попереднього стану неможливо. Більше того, дружина позивача була змушена звільнитись з роботи для надання своєму чоловіку необхідної допомоги, а позивач позбавлений можливості забезпечувати себе та сімЙю необхідним. ОСОБА_1 зазнав величезних душевних страждань та фізичного болю, які продовжують існувати дотепер.

При визначенні розміру суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, судом враховано майновий стан ОСОБА_2, знаходження у неї на утриманні малолітньої дитини, а також необережну форму вини у заподіянні тілесних пошкоджень ОСОБА_1

Враховуючи, що ОСОБА_2 частково відшкодувала позивачеві матеріальну шкоду у розмірі 270144,90 грн., суд вважає справедливим стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 200000,00 грн. та часткового задоволення позову в цій частині.

Також відповідно до ст.141 ЦПК України, у звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за немайнову вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166, 1187, 1188 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити часткового.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, моральну шкоду у розмірі 200000,00 грн.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання повного тексту рішення до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.04.2018 року.

Суддя Сорока О.П.