Ухвала

08 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 761/25715/15-ц

провадження № 61-305ск17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником - адвокатом ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 29 грудня 2017 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху, оскільки заявником при поданні касаційної скарги було сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством,та надано строк для усунення недоліків до 31 січня 2018 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали.

29 січня 2018 року до Верховного Суду подано заперечення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, в яких останній не погоджується з визначеним в ухвалі від 29 грудня 2017 року розміром судового збору, який необхідно сплатити за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що ним оскаржується лише ухвала апеляційного суду, а тому судовий збір підлягає сплаті за ставкою, встановленою підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції від 06 грудня 2016 року, визначена ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду.

Зі змісту вказаної норми, в поєднанні зі змістом положень частини першої статті 324, статті 342 ЦПК України, в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги, слідує, що встановлена підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору застосовується при поданні касаційної скарги на ухвали суду, які носять процесуальний характер та підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року постановлена за наслідками розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду

м. Києва від 03 жовтня 2017 року. Апеляційним судом апеляційну скаргу було відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, заявник не погоджується як з рішенням суду першої інстанції, так і з ухвалою апеляційного суду, при цьому в прохальній частині просить скасувати лише ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу на новий апеляційний розгляд. Касаційне скарга містить посилання на порядок застосування, зокрема, статей 202, 204, 207, 213, 218, 1130, 1131, 1212 Цивільного кодексу України.

В абзацах 19, 20 сторінки 5, останнього абзацу сторінки 30 касаційної скарги заявник зазначив, що як рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року, так і ухвала апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року є такими, що винесені з порушенням норм процесуального і матеріального права, а також такими, що підлягають касаційному оскарженню. Суд першої та апеляційної інстанції в порушення норм процесуального права не у повному обсязі дослідив обставини справи і доводи позивача, дав неправильну оцінку та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи та необґрунтованої відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, фактично заявник посилається на неправильність судових рішень про відмову у задоволенні позовних вимог, тобто вирішення судом спору по суті.

Ураховуючи викладене, при поданні касаційної скарги заявника застосовується ставка судового збору, передбачена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції

від 06 грудня 2016 року), а саме: 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви чи скарги. Тому в ухвалі Верховного Суду від 29 грудня 2017 року у даній справі було вказано на необхідність доплатити судовий збір в сумі 6 988 грн.

За змістом статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Заявником не порушувалось клопотання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору та не подавались докази на підтвердження майнового стану позивача чи наявності пільг.

Суд не обмежує заявника у реалізації його права на справедливий суд. Суд пропонує заявнику дотриматись встановленої законом загальної процедури звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на судове рішення у справі.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, або з ініціативи суду.

За таких обставин, зазначений в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 29 грудня 2017 року строк для усунення недоліків необхідно продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 29 грудня

2017 року, для виконання вимог вказаної ухвали до 12 березня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали і ухвали від 29 грудня 2017 рокукасаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников