УХВАЛА

07 серпня 2018 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2018 до канцелярії суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_2 та будь - яким іншим особам вчиняти будь - які дії по експлуатації та відчуженю автомобіля Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1, VIN - SB1BJ56L70E111737, чорного кольору.

03.08.2018 до канцелярії суду надійшла заява відповідача, позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_1, в якій просив розглянути вищезазначене клопотання. Вказана заява передана для розгляду судді 06.08.2018.

В обґрунтування заяви зазначив, що автомобіль автомобіля Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1, VIN - SB1BJ56L70E111737 був придбаний у період шлюбу 21.05.2016, за його власні кошти, та зареєстрований на ім"я ОСОБА_2 На даний час автомобіль знаходиться в розпорядженні останньої, експлуатація автомобіля приводить до погіршення його технічного стану.

Враховуючи, що ОСОБА_2 на власний розсуд має реальну можливість розпорядитися автомобілем, вказана обставина зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За наслідками розгляду відповідних матеріалів, суд дійшов наступних висновків.

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення майна із режиму спільної сумісної власності подружжя та визнання прва особистої власності.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов'язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до Закону Україеи № 8397 від 15.04.2011 "Про внесння змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень" було ліквідовано техогляд, а також виключено довіреність як обов"язкову для водія.

Крім того, вказним Законом спрощено порядок використання транспортних засобів, зокрема, водієві для управління транспортни засобом, що йому не належить, достатньо отримати у його власника свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також мати при собі посвідчення відповідної категорії і страховий поліс.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1, VIN - SB1BJ56L70E111737, чорного кольору, титульно належить ОСОБА_2, хоча автомобіль придбано в період зареєстрованого шлюбу та на цю річ поширюється презмпція режиму права спільної сумісної власності.

Таким чином, доведено, що ОСОБА_2 має реальну можливість, до розгляду справи по суті судом, передати право керування вказаним автомобілем третім особам, що у подальшому може призвести до невиконання рішення суду.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет зустрічного позову по даній справі та заявлений відповідачем, позивачем за зустрічним позовом, ОСОБА_1 захід забезпечення зустрічного позову у виді заборони вчиняти будь - які дії по відчуженню вказаного автомобіля, є взаємопов'язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав ОСОБА_1, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову та заборонити вчиняти дії по експлуатації та відчуженню автомобіля Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1, VIN - SB1BJ56L70E111737, чорного кольору.

Керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 та будь - яким іншим особам вчиняти будь - які дії по експлуатації та відчуженню автомобіля Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1, VIN - SB1BJ56L70E111737, чорного кольору.

Дані стягувача: ОСОБА_1 Васильвоч, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, мешканець м. Зміїв Харківської області, вул. пролетарське шосеАДРЕСА_1.

Дані боржника: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3, мешканка АДРЕСА_2.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред'явлення до виконання ухвали - один рік.

Копію ухвали направити для виконання до відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, та Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 26).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити сторонам та уповноваженим органам для виконання.

Суддя -