Ухвала

1 березня 2018 року

м. Київ

справа № 332/3695/15-ц

провадження № 61-8688 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа - Центр № 3 з надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Запоріжжя, Вільнянського та Новомиколаївського районів державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, про визнання недійсним відчуження без згоди спільного майна подружжя та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року на розгляд до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя

від 15 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2016 року.

Відповідно до пунктів 4 і 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 грудня 2017 року визнано наведені у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження підстави неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У лютому 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд до Верховного Суду.

На виконання вимог вищевказаної ухвали надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме: клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що ОСОБА_1 вже звертався із касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення без порушення строку на касаційне оскарження, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику. Заявник зазначає, що він юридично не обізнаний, тому змушений був знову звертатись за юридичною допомогою до адвоката та оплачувати його послуги.

Однак вказані причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявник повторно звернувся із касаційною скаргою тільки у грудні 2017 року (більше ніж через рік з дня ухвалення рішення судом апеляційної інстанції) із зазначенням причин, які не можуть свідчити про об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для подачі касаційної скарги у передбачений законом строк.

Згідно з частиною другою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду касаційної інстанції) у разі пропущення строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, може поновити цей строк.

За змістом частини четвертої статті 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Отже, вимоги суду, викладені в ухвалі судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 грудня 2017 року, заявником не виконані, а саме - наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не можуть бути визнані поважними.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа - Центр № 3 з надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Запоріжжя, Вільнянського та Новомиколаївського районів державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, про визнання недійсним відчуження без згоди спільного майна подружжя та поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2016 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта