Справа № 686/3722/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

21травня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі

головуючої судді:Чевилюк З.А.

секретаря Перун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Грабовецька сільська рада Стрийського району Хмельницької області про надання дозволу на виїзд дитини за кордон,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька. Вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, з 20.11.2003 року. Шлюб розірвано 2 вересня 2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 2 вересня 2011 року. Від вказаного шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 Дитина зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 разом з позивачем. Усі обов'язки по утриманню та вихованню дитини позивач несе самостійно. Відповідач протягом тривалого періоду вихованням та здоров'ям дитини не цікавиться, аліменти на утримання дитини не платить. Позивач з метою оздоровлення дитини, розширення світогляду, духовного та інтелектуального розвитку має намір їхати за кордон. Відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд за межі України сина ОСОБА_5, при цьому не наводить жодних вагомих доводів чи аргументів на обґрунтування своєї відмови. Така позиція відповідача шкодить інтересам дитини, що стало підставою звернення до суду з позовомпро надання дозволу на тимчасовий виїзд ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без дозволу(згоди) батька дитини ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у країни-учасниці Шенегенської угоди, Турецьку республіку, Арабську республіку Єгипет, Республіку Молдову. Позивач просить дозволити їй або офіційному представнику, без згоди батька дитини-ОСОБА_3, оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_5 за межі України.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та наполягали на його задоволені. Відповідач повідомлявся про час та дату судового засідання у встановленому порядку, не з'явився. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили. Третя особа подала заяву про розгляд справи за відсутності та відсутність заперечень проти позову. Судом здійснено заміну третьої особи правонаступником за ухвалою суду від 12.04.2018 року. При відсутності заперечень з боку учасників процесу, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Наслідки заочного розгляду справи роз'яснені та зрозумілі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою від 17.01.2018 року.

З метою оздоровлення дитини, розширення її світогляду, позитивного впливу на духовний та інтелектуальний розвиток, позивач має намір здійснення поїздок за кордон. Позивач просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без дозволу(згоди) батька дитини ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у країни-учасниці Шенегенської угоди, Турецьку республіку, Арабську республіку Єгипет, Республіку Молдову. Позивач просила дозволити їй або офіційному представнику, без згоди батька дитини-ОСОБА_3, оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_5 за межі України.

Відповідач добровільно дозвіл на виїзд за кордон ОСОБА_5 не надає. Орган опіки та піклування не заперечував проти задоволення позову. Відповідач на судовий розгляд не з'явився. Суд вживав всіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача по справі.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

При розгляді справ про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків необхідно виходити з положень Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-ХИ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі Закон про порядок виїзду з України), Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (далі Правила оформлення і видачі паспорта), Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року та в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року № 724 (далі Правила перетинання державного кордону), якими передбачено можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону про порядок виїзду з України, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим із батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює конкретний (одноразовий) виїзд дитини за кордон із визначенням його початку й закінчення.

Надання дозволу на необмежений виїзд дитини за кордон без дозволу одного з батьків за рішенням суду законодавством не передбачено та суперечить положенням цього Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та статтей141, 153, 157 СК України.(Постанова Верховного суду від 23.04.2018 року, справа № 705/2898/17-ц).

Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду(ст..263 ЦПК).

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. ст.ст.19, 81, 82,141, 263,280-282, 353 ЦПК України, ст.313 ЦК України, ст.ст.141, 153,157 СК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_2(АДРЕСА_2) про надання дозволу на тимчасовий виїзд ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без дозволу(згоди) батька дитини ОСОБА_3(АДРЕСА_1) до ІНФОРМАЦІЯ_2 у країни-учасниці Шенегенської угоди, Турецьку республіку, Арабську республіку Єгипет, Республіку Молдову;надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду або супроводу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги . Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 21 травня 2018 року.

Суддя Чевилюк З.А.