Справа № 180/1006/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання - Горіною А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради, третя особа приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округа Дніпропетровської області Єрьоменко Раїса Порфиріївна, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернулася до Марганецького міського суду із позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1, як чоловіка та дружини в період часу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на грошові заощадження на ім'я ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, які зберігаються в ПАТ КБ «Приватбанк». Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3. На день його смерті залишилося спадкове майно, а саме грошові заощадження, що зберігаються в ПАТ КБ «Приватбанк», відносно яких він склав заповідальне розпорядження в установі банку на випадок смерті на ім'я дружини ОСОБА_1. Інших спадкоємців у нього немає. Після звернення до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Єрьоменко Р.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповідальним розпорядженням, їй було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки не надано документів, які підтверджують факт родинних відносин, а саме свідоцтво про укладення шлюбу. Вона надати свідоцтво не може, бо шлюб не укладався. З 1997 року вона та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, сплачували комунальні послуги, здійснювали поточний ремонт будинку. Після його смерті вона займалася похованням.

Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заяви про відкладення справи до суду не надходило.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 2 вказаної статті передбачає, що ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Дослідивши надані позивачем докази, суд встановив, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

Згідно листа Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 07 лютого 2018 року, на ім'я померлого ОСОБА_3 у ПАТ КБ «Приватбанк» відкрито депозитні рахунки. На рахунок НОМЕР_2, відкритий 17 грудня 2010 року та НОМЕР_3, відкритий 15 листопада 2012 року зроблено заповідальне розпорядження дружині ОСОБА_1 (а.с.8).

З наданої приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Єрьоменко Р.П. на запит суду спадкової справи вбачається, що ОСОБА_3 залишив на ім'я ОСОБА_1 заповідальне розпорядження на грошові заощадження, які зберігаються в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.18 на звороті), і вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися.

16 травня 2018 року приватним нотаріусом Єрьоменко Р.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за результатами розгляду заяви ОСОБА_1, оскільки не було надано документів, які б підтверджували факт родинних відносин, а саме свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.7, 26).

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч.4 ст.3 СК України).

Факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджуються:

- довідкою голови квартального комітету Марганецької міської ради від 22 травня 2018 року про те, що вказані особи з 1997 року по день смерті ОСОБА_3 проживали разом в будинку АДРЕСА_1, як чоловік та дружина, разом вели сімейне господарство, обробляли город (а.с.9);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які пояснили, що позивач та покійний ОСОБА_3 дійсно з 1997 року та по дань смерті ОСОБА_3 проживали разом однією сім'єю, як чоловік та дружина, вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, ремонтували будинок (а.с.36, 38).

Та обставина, що померлий ОСОБА_3 хоча і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 24 лютого 1994 року по день смерті (а.с.21 на звороті), однак проживав з 1997 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_1 (а.с.5 на звороті), тобто двадцять років, і ОСОБА_3 склав саме на ОСОБА_1 заповідальне розпорядження, свідчить про те, що вказані особи дійсно були однією сім'єю.

Відповідно до ч.1,2 ст.1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_4, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

Оскільки факт, про встановлення якого просить позивач у справі, має для неї юридичне значення, так як надає право на отримання спадщини після померлого ОСОБА_3, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 в частині встановлення факту постійного проживання однією сім'єю задовольнити.

Також суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на грошові заощадження, належні ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, що зберігаються в ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки ОСОБА_3 зробив заповідальне розпорядження на ім'я ОСОБА_1 і інші спадкоємці відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 315, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_1, як чоловіка та дружини в період часу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповідальним розпорядженням на грошові заощадження на ім'я ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, що зберігаються в ПАТ КБ «Приватбанк».

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_4, виданий Марганецьким МВ УМВС України в Дніпропетровській області 29 травня 2002 року, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: Територіальна громада м.Марганця в особі Марганецької міської ради, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності, 29-а.

Третя особа: приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Єрьоменко Раїса Порфиріївна, адреса: Дніпропетровська область, м.Марганець, Північний квартал, 13.

Повне судове рішення складено 25 липня 2018 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна