Єдиний унікальний номер 219/7097/17 Номер провадження 22-ц/775/26/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Будулуци М.С., Санікової О.С.

секретар Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Хомченко Л.І. у місті Бахмуті Донецької області, в справі номер 219/7097/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.09.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийнята будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http: //privatbank.ua./terms/ pages/70/, складає між ним та Банком Договір.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник; зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору і станом на 31.05.2017 року має заборгованість в розмірі 15730.67 грн., яка складається з наступного: 351.61 грн. - заборгованість за кредитом; 10964.55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3189.24 грн., - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1 .1 .7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 725.27 грн. - штраф (процентна складова).

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 15730.67 грн. за кредитним договором № б/н від 21.09.2011 року , а також судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором, а саме: 351,61 грн., заборгованість за кредитом, 10964,55 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом, та за судові витрати 1600 грн., а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач - ОСОБА_1 і оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційний суд змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 10964,55 грн., та судових витрат у розмірі 1600, 00 грн., та стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 351, 61 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 681,90 грн., судові витрати у розмірі 1115,20 грн.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з'явилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 6066 (а.с. 120).

В судове засідання апеляційного суду представник позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 6065 (а.с. 119).

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Апеляційний суд вважає за можливим слухати справу у відсутність учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року, який набрав чинність з 15.12.2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 10964,55 грн., суд першої інстанції послався на те, що вказані вимоги є законними і обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд частково не погоджується з наступних підстав.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Із матеріалів справи вбачається, що 21.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.05.2017 року склався борг перед банком у розмірі 15730,67 гривень, а саме борг за тілом кредиту 351,61 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 10964,55 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3189,24 гривень, штраф (фіксована частина) 500,00 гривень, штраф (процентна складова) 725,27 гривень.

Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції від 21.01.2010 року, яка діяла під час укладення договору), розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частиною 2 вказаної вище статті, (в редакції, яка діяла під час укладення договору), передбачено, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, (в редакції, яка діяла під час укладення договору), передбачено, що умова договору банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

22 вересня 2011 року в статтю 1056-1 ЦК України були внесені зміни, в яких вказано, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року слід змінити, стягнувши з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом за процентною ставкою 30%, що становитиме 335,85 грн.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені частково, з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які становлять 69,92 грн.

В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року змінити в частині стягнення процентів за користування кредитом та судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, на рахунок 3111, МФО 305299, , заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 335 (триста тридцять п'ять) грн. 85 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 69 (шістдесят дев'ять) грн. 92 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: