Номер провадження 2-п/756/16/18
У Х В А Л А

22 січня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді - Яценко Н.О.

за участю секретаря - Хоменко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року було вирішено стягнути аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно.

Від відповідача по справі ОСОБА_1 була подана заява про перегляд заочного рішення, в якій як на підставу необхідності скасування заочного рішення Оболонського районного суду, заявник посилається на те, що суд при винесенні рішення від 04.04.2016 року не врахував тієї обставини, що відповідач не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи і відповідно не мав змоги з'явитися в судове засідання. До того ж володіє доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи та не погоджується з розрахунком витрат.

Заявник з представником у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили скасувати заочне рішення від 04.04.2016 року та призначити справу в загальному порядку, наголошуючи на тому що він згоден платити аліменти, але в частці від доходу.

Позивач у судовому засіданні просила в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволення заяви слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення), заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення), судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

За приписами ст. 224 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з роз'ясненнями Апеляційного суду м. Києва, викладеними в Узагальненні практики судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства при розгляді цивільних справ у порядку заочного розгляду, скасування заочного рішення можливе при наявності двох обставин: 1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не міг завчасно повідомити суд; 2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці в судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами (додаватись до заяви про перегляд заочного рішення).

Крім того, відповідач також повинен вказати докази, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Наявність вищенаведених обставин мусить бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, місце і час судових засідань за адресою місця реєстрації, доказів про зміну місця проживання в матеріалах справи відсутні. Окрім того, відповідачем не надано доказів, які не були враховані судом при постановленні судового рішення. В судовому засіданні відповідач посилався на те, що неодноразово надавав матеріальну допомогу в добровільному порядку, також вказував, що дружина розпродає майно, що є спільною сумісною власністю в рахунок аліментів, проте суду надані копії квитанцій про надання матеріальної допомоги лише з часу звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Відповідач вважає, що слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від доходу, а не в твердій грошовій сумі, проте доказів працевлаштування суду не надав як на час ухвалення судового рішення, так і на даний час.

Таким чином суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 232 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення),

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.04.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Строк на апеляційне оскарження рішення, згідно ст.287 ЦПК України починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя :