Дата документу 15.08.2018
Справа № 320/2677/18
Провадження №2/320/2339/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Бахаєв І.М.,

за участю секретаря: Фурсовій Л.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 на ? частину з усіх видів заробітної плати відповідача, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення донькою повноліття.

В обґрунтування позову вказує, що з 04.06.2005 року сторони перебували у шлюбі. Від вказаного шлюбу в них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.12.2014 року з відповідача на користь позивачки були стягнені аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, враховуючи інфляційну складову, та розмір прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку, просить суд змінити розмір стягнутих аліментів, та в подальшому стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, з урахуванням заяв про розгляд справи за їх відсутності, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/11596/14-ц від 25.12.2014 шлюб між сторонами було розірвано./а.с.7/

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/11597/14-ц від 22.12.2014 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки -ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, початок стягнення з 10.11.2014 року. На підставі вищевказаного рішення суду 06.01.2015 року був виданий виконавчий лист./а.с.9/

Згідно довідки старшої по будинку АДРЕСА_1 від 15.03.2018 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3./а.с.8/

Відповідач сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дитини.

Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, немає.

Частинами 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину.

У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України (в ред. від 08.07.2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки).

Вищенаведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13).

Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим, 600 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено, що на час розгляду справи змінився її матеріальний стан в бік погіршення. Докази, які б підтверджували, що позивач отримує будь-які інші доходи у матеріалах справи відсутні. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі.

Окрім того, відповідач визнає позовні вимоги та погоджується сплачувати аліменти у збільшеному розмірі.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 600 грн. щомісячно на 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача до відповідача про збільшення розміру аліментів є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави також судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 180,ч.3ст. 181,ст. 182,ст. 183 СК України, ст.ст.8, 9, 10, 18, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 352-356 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягнених з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/11597/2014-ц від 22.12.2014 року, стягнувши з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7., РНОКПП - НОМЕР_2, яка проживає за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Виконання рішення за виконавчим листом № 320/11597/2014-ц, виданим 06.01.2015 року Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, після стягнення за ним аліментів та заборгованості, якщо така є станом на час набрання рішенням законної сили - припинити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір на користь держави в сумі 704 /сімсот чотири/ гривні 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М.БАХАЄВ