П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018року м. Київ

Справа № 761/31090/17

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/160/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

судді-доповідача Невідомої Т.О.

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадженняапеляційну скаргу Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, постановлену під головуванням судді Макаренко І.О., у справі за поданням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, заінтересована особа: ОСОБА_2, звернулась до суду з поданням про встановлення опіки та призначення опікуна.

В обґрунтування порушеного питання зазначено, що до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації звернулася ОСОБА_2 із заявою про призначення її опікуном над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2016 року визнаний недієздатним.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2017 року подання Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення опіки та призначення опікуна визнано неподаним та повернуто заявнику з посиланням на те, що недоліки, зазначені в ухвалі 08 вересня 2017 року, заявником не усунуто.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував положень ч. 1 ст. 60 ЦК України, за змістом якої суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, та ч. 1 ст. 241 ЦПК України та помилково повернув заявнику відповідне подання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п.п. 8,9 ч. 1 Розділу (ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення) ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується; справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Повертаючи подання Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, суддя виходив із того, що заявник не усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 08 вересня 2017 року, а саме не подав заяву про призначення опікуна, оскільки орган опіки та піклування має звертатися до суду саме із заявою про встановлення опіки та призначення опікуна.

З таким висновкомсуду погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно частини 1 статті 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їх піклувальника.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що суд за заявою органу опіки та піклування чи особи призначеної опікуном у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника чи опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Системний аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що подання, як процесуальна форма звернення органу опіки та піклування до суду, може використовуватись в частині встановлення опіки та призначення опікуна.

Суд першої інстанції зазначеного не урахував та формально підійшов до розгляду зазначеного подання, при цьому помилково послався на ч. 2 ст. 26 ЦПК України, якою, зокрема, не встановлено, що подання заяви, про встановлення опіки та призначення опікуна, є виключною процесуальною формою звернення до суду із такими вимогами.

Ураховуючи наведене, ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року скасувати і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідачТ.О. Невідома

Судді:А.А.Пікуль Д.Р. Гаращенко