АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 674/1711/16
Провадження № 22-ц/792/577/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, представника відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 2 лютого 2018 року (суддя Артемчук В.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та домоволодінням,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_4, звертаючись досуду з вказаним позовом, зазначала, що вона є власником домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1. Для будівництва та обслуговування житлового будинку надана земельна ділянка розміром 0,13 га.

В сусідньому будинку АДРЕСА_2 проживає відповідач ОСОБА_7

Між нею та відповідачем протягом тривалого часу склались неприязні стосунки, оскільки відповідач постійно створює перешкоди в користуванні її майном та земельною ділянкою. Позивач неодноразово зверталась із скаргами на дії відповідача до Чаньківської сільської ради та Дунаєвецьку райдержадміністрацію.

Відповідач не виконує рекомендацій цих органів щодо добросусідства та продовжує порушувати її права, тому змушена звернутись до суду з цим позовом.

Так, у 2008 році ОСОБА_7 навмисно насипала купи землі по АДРЕСА_3 перед своїм будинком та біля заїзду на подвір'я її будинку. Ця земля не дає можливості заїжджати на подвір'я домоволодіння позивача з АДРЕСА_3. ОСОБА_4 неодноразово зверталась з цього приводу до відповідача, а також до Чаньківської сільської ради, але це не дало ніяких результатів, земля так і залишається на вулиці та заїзд до її будинку обмежений.

Крім того, на межі суміжних з відповідачкою земельних ділянок ростуть два дерева (горіхи), які своїми коріннями руйнують належні позивачу будинок та хлів. Вона сама частково обрізала гілки одного горіха, які створювали тінь на її земельній ділянці, але коріння цього та іншого дерева продовжують руйнувати її будівлі.

Крім того, відповідач випускає птицю, яку вона утримує, на дорогу перед будинком позивача, для чого вона зробила вихід для птиці в огорожі, що створює для позивача незручності в підході до свого будинку, так як їй шкодить пташиний послід та їх галас. Також відповідач на межі їхніх з позивачем земельних ділянок складає старі дошки, гілля, що створює умови для розведення мишей та щурів.

Згідно рішення Дунаєвецької міської ради від 17 грудня 2013 року їй надано дозвіл на благоустрій прилеглої території у водоохоронній зоні водонасосної станції біля її земельної ділянки, а саме: посіяти траву, квіти, посадити дерева та утримувати дану територію в належному санітарному стані, але цьому також перешкоджає відповідач, яка ламає дерева та забруднює річку сміттям, а її птиця роздряпує траву та знищує квіти.

У зв'язку з цим позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд зобов'язати ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4 домоволодінням та земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та зобов'язати її вивезти землю, яка знаходиться перед будинком та в'їздом в будинок ОСОБА_4, замурувати отвори для виходу птиці в огорожі, утримувати птицю лише на території своєї земельної ділянки, прибрати старі штахети та дошки з межі, не перешкоджати благоустрою схилу, викорчувати однедерево горіха на межі земельних ділянок. Також просила суд зобов'язати Дунаєвецьку міську раду Хмельницької області вирізати та викорчувати горіхове дерево на межі домоволодінь НОМЕР_1 за зазначеною адресою.

Ухвалою місцевого суду від 6 листопада 2017 року до участі у справі співвідповідачем залучено Дунаєвецьку міську раду.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 2 лютого 2018 рокупозовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_7, Дунаєвецької міської ради Хмельницької областіпро усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та домоволодінням задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_7 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою та домоволодінням в с. Заставля, АДРЕСА_3, 13 Дунаєвецького району Хмельницької області шляхом вивезення землі, яка знаходиться перед в'їздом до її будинку в місці звуження заїзду на землі загального користування.

В задоволенні позовних вимог про усунення перешкод шляхом зобов'язання замурувати отвори для виходу птиці, утримувати птицю на своїй земельній ділянці, прибрати, штахети, дошки з межі, не перешкоджати у благоустрою схилу, викорчувати горіх на межі земельних ділянок, а також зобов'язання вирізати та викорчувати горіхове дерево на межі домоволодінь - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та зобов'язати відповідача ОСОБА_7 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 домоволодінням таземельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 та зобов'язати її вивезти всю землю, яка знаходиться перед її сараєм та в'їздом в будинок ОСОБА_4; замурувати отвори для виходу птиці в огорожі; утримувати птицю лише на території своєї земельної ділянки; прибрати старі штахети та дошки з межі; не перешкоджати у благоустрою схилу, викорчувати одне дерево горіха на межі земельних ділянок; зобов'язати Дунаєвецьку міську раду Хмельницької області вирізати та викорчувати горіхове дерево на межі домоволодінь НОМЕР_1 за вказаною вище адресою.

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, суд прийняв рішення, не врахувавши усіх обставин, тому не може лишатись в силі.

Посилається на те, що суд, частково задовольнивши позовні вимоги, зобов'язав ОСОБА_7 вивезти землю, яка знаходиться перед в'їздом у будинок позивача в місці звуження, тоді як позивач просила суд зобов'язати відповідача вивезти всю землю та повністю звільнити проїзд до будинку позивача, так як це єдиний заїзд до будинку останньої. Позивач за власні кошти та власними силами заасфальтувала заїзд до будинку та дорогу вздовж своєї земельної ділянки.

Апелянт зазначає, що ще в 2011 році Чаньківська сільська рада винесла припис про те, щоб відповідач звільнила проїзд до будинку позивача. Але вона не виконала цей припис, ОСОБА_4 була змушена сама відкидати частину землі, але повністю проїзд до будинку ОСОБА_4 не звільнено до теперішнього часу. Однак, суд не взяв до уваги пояснення позивача. Оскільки встановлено факт завозу землі ОСОБА_7 на землю загального користування та її загромадження, то саме вона має це порушення усунути та вивезти всю землю.

Те, що суд зобов'язав відповідача частково прибрати землю, не захищає інтереси позивача, оскільки проїзд залишається загромадженим.

Також апелянт не згідна з відмовою суду у позовних вимогах щодо усунення перешкод шляхом зобов'язання ОСОБА_7 замурувати отвори для виходу птиці, утримувати птицю на своїй земельній ділянці, прибрати, штахети, дошки з межі, не перешкоджати у благоустрою схилу, викорчувати горіх на межі земельних ділянок, а також зобов'язання Дунаєвецької міської ради Хмельницької області вирізати та викорчувати горіхове дерево на межі домоволодінь. Апелянт посилається на норми земельного та цивільного законодавства, за якими власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). У випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники, землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відзиві на апеляційну скаргу Дунаєвецька міська радаХмельницької області просить рішення суду першої інстанції залишити в силі, розгляд справи проводити без участі представника міської ради. Рішення суду вважає таким, що відповідає нормам цивільного та цивільно-процесуального законодавства, законним та обґрунтованим, а викладені в апеляційній скарзі обставини не відповідають дійсності.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, судове рішення - без змін. Вважає рішення обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Зазначає, що жодних доказів, які свідчать про причини, умови, обставини і механізми руйнування корінням дерева будівель позивач не надала. На час розгляду позову позивач із заявою про видалення зелених насаджень до виконавчого комітету не зверталась, рішення про це виконкомом не приймалось. Крім того, на виконання рішення суду ОСОБА_7 прибрано каміння з провулку, чим розширено проїзд по провулку Гагаріна.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_4 є власником домоволодіння та земельної ділянки площею 0,13 га в АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 17 лютого 2011 року, технічним паспортом та копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а. с. 6-12).

Відповідач ОСОБА_7 є власником 1/2 частини жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,1431 га, що знаходиться в АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 9 червня 2007 року, технічним паспортом та копією державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 22 квітня 2008 року (а. с. 34-42).

Згідно акту обстеження, складеного комісією Дунаєвецької міської ради Хмельницької області від 10 жовтня 2017 року видно, що при обстеженні домоволодіння ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 прилеглого до домоволодіння зі сторони ОСОБА_7 в АДРЕСА_2, ширина заїзду до господарства ОСОБА_4 в вузькому місці складає 2,8 м.п. Впродовж огорожі ОСОБА_7 розміщений під уклоном земельний насип шириною 3,10 м.п. від цокольної частини огорожі до проїзної частини вулиці (а. с. 109 ).

Відповідно до вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ширина смуги руху для проїздів встановлена 3,0 - 3,5 м. (п.7.27 таблиця 7.1).

Земельний насип від цокольної частини огорожі домогосподарства ОСОБА_7, який насипано відповідачем до проїзної части вулиці на землі загального користування, не відповідає вимогам ДБН 360-92**, а тому повинен бути вивезений відповідачем в місці звуження заїзду, який має бути не менше 3,0 - 3,5 м і тим самим не буде перешкоджати позивачу заїзду транспорту до домогосподарства.

В акті обстеження, складеного комісією Дунаєвецької міської ради Хмельницької області від 10 жовтня 2017 року зазначено, що в фундаменті огорожі ОСОБА_7 на відстані 5,10 м.п. до суміжної межі ОСОБА_4 розміщений квадратний отвір розміром 0,30 м.п. х 0,30 м.п. (а. с. 109).

З наданих позивачем фотографій від 12 грудня 2016 року видно, що даний отвір знаходиться в фундаменті огорожі зі сторони вулиці. Доказів того, що він перешкоджає позивачу користуватися своїм домоволодінням, або через нього виходять кури і не дають позивачу потрапити на своє подвір`я, не встановлено (а.с.83).

Згідно листа Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від 23 червня 2017 року №50 видно, що пеньок від зрізаного горіха знаходиться на відстані 0,6 м від господарської будівлі та на відстані 5,3 м до житлового будинку ОСОБА_4, її господарська будівля знаходиться від існуючої межі на відстані 0,3 м. При візуальному обстеженні зовні слідів руйнування будинку та сараю ОСОБА_4 не виявлено (а. с. 163).

З акту обстеження, складеного комісією Дунаєвецької міської ради Хмельницької області від 10 жовтня 2017 року вбачається, що впритул огорожі ОСОБА_7 на земельній ділянці загального користування росте горіх на відстані 1,80 м до суміжної межі господарства ОСОБА_4 до кута житлової будівлі 7,50 м (а. с. 109).

В листі Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від 23 червня 2017 року №50 зазначено, що горіх росте на відстані 2 м до межі між домогосподарствами та на відстані 7,4 м до зовнішньої стіни житлового будинку ОСОБА_4, проникання гілок дерева на її ділянку, станом на 22 червня 2017 року не виявлено (а. с. 163).

Частково задовольняючи позов в частині зобов`язання ОСОБА_7 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою та домоволодінням шляхом вивезення землі, яка знаходиться перед в`їздом до її будинку, суд виходив з того, що земельний насип від цокольної частини огорожі домогосподарства ОСОБА_7, який насипано відповідачем до проїзної части вулиці на землі загального користування, не відповідає вимогам ДБН 360-92**, а тому повинен бути вивезений відповідачем в місці звуження заїзду, який має бути не менше 3,0 - 3,5 м і тим самим не буде перешкоджати позивачу заїзду транспорту до домогосподарства.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо усунення перешкод шляхом зобов`язання ОСОБА_7 замурувати отвори для виходу птиці, утримувати птицю на своїй земельній ділянці, прибрати, штахети, дошки з межі, не перешкоджати у благоустрою схилу, викорчувати горіх на межі земельних ділянок, а також зобов`язання вирізати та викорчувати горіхове дерево на межі домоволодінь, суд виходив з того, що з наданих позивачем фотографій від 12.12.2016 р.( а.с.83) видно, що отвір розміром 0,30 м.п. х 0,30 м.п., який розміщений в фундаменті огорожі ОСОБА_7 на відстані 5,10 м.п. до суміжної межі ОСОБА_4, знаходиться в фундаменті огорожі зі сторони вулиці, і доказів того, що він перешкоджає позивачу користуватися своїм домоволодінням, або через нього виходять кури і не дають позивачу потрапити на своє подвір`я, не встановлено і такі не надані в судовому засіданні позивачем. Також на думку суду позивач не довела та не надала доказів, що пеньок від зрізаного горіха руйнує її житловий будинок або іншим чином чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою або житловим будинком. Суд не встановив і докази позивачем не надано, що відповідач неналежним чином утримує птицю не на своїй земельній ділянці, і що старі штахети та дошки знаходяться в межі земельних ділянок, що перешкоджає позивачу у благоустрою схилу.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання Дунаєвецької міської ради Хмельницької області вирізати та викорчувати горіхове дерево на межі домоволодінь сторін, суд виходив з того, що проникнення гілок дерева на ділянку ОСОБА_4 не виявлено, зіславшись на лист Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від 23 червня 2017 року №50, а також на фотографії, додані до матеріалів справи, на яких видно, що гілки горіха зрізані і не проникають на ділянку позивача.

З таким висновком погоджується Апеляційний суд Хмельницької області.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: припинення дії, яка порушує право, і відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з п. г ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

У відповідності зі ст. 152 цього ж Кодексу, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки.

Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберіганнямежових знаків тощо).

Відповідно до вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» ширина смуги руху для проїздів встановлена 3,0 - 3,5 м. (п.7.27 таблиця 7.1).

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 105 ЗК України у разі проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо це є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 109 ЗК України, кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева.

Посилання апелянта, що суд прийняв рішення, не врахувавши усіх обставин, тому воно не може лишатись в силі, є безпідставним.

Посилання апелянта на те, що суд, частково задовольнивши позовні вимоги, зобов'язав ОСОБА_7 вивезти землю, яка знаходиться перед в'їздом у будинок позивача в місці звуження, тоді як позивач просила суд зобов'язати відповідача вивезти всю землю та повністю звільнити проїзд до будинку позивача, так як це єдиний заїзд до будинку останньої є необґрунтованими. Суд прийняв рішення про часткове задоволення всього позову. Позов про зобов`язання вивозу землі задоволено повністю.

Посилання апелянта на те, що ще в 2011 році Чаньківська сільська рада винесла припис про те, щоб відповідач звільнила проїзд до будинку позивача. Але вона не виконала цей припис, і ОСОБА_4 була змушена сама відкидати частину землі, але повністю проїзд до будинку ОСОБА_4 не звільнено до теперішнього часу, і що суд не взяв до уваги пояснення позивача не може бути підставою для скасування рішення суду. В цій частині вимог суд задовільнив позов повністю.

Незгода апелянта з відмовою суду у позовних вимогах щодо усунення перешкод шляхом зобов'язання ОСОБА_7 замурувати отвори для виходу птиці, утримувати птицю на своїй земельній ділянці, прибрати, штахети, дошки з межі, не перешкоджати у благоустрою схилу, викорчувати горіх на межі земельних ділянок, а також зобов'язання Дунаєвецької міської ради Хмельницької області вирізати та викорчувати горіхове дерево на межі домоволодінь, є безпідставною та не підтвердженою належними та допустимими доказами.

З наведеного вбачається, що місцевим судом встановлено обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, встановлено характер спірних правовідносин, досліджено докази та пояснення сторін. Судом застосовані норми права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які є підставами для скасування судового рішення, та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгодою апелянта із висновками суду по їх оцінці.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Хмельницької області

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 2 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 21 травня 2018 року.

Судді: /підписи/ А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова

Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Артемчук В.М. Категорія: 47

Доповідач - Купельський А.В.