Справа № 132/2609/18
Провадження № 2/132/781/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02.08.2018 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

при секретарі Безула К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Калинівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позовній заяві вказує, що з 1 вересня 1993 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (дошлюбне ОСОБА_1) ОСОБА_3 . Від сумісного проживання у них є 2 дітей: повнолітня дочка ОСОБА_4, 21.02.1997 р. н. та повнолітній син ОСОБА_5, 16.04 1994 р.н .

Позивач працював на цегельному заводі в с. Мізяків Калинівського району Вінницької області . Влітку 2003 року вони з відповідачкою та дітьми з с. Гущинці переїхали в с. Мізяків Калинівського району Вінницької області. Відповідачка працювала телятницею в СТОВ «Діброва і К». Їхній сім'ї було надано для проживання гуртожиток по вул. Пугачовій в с. Мізяків Калинівського району Вінницької області.

Однак спільне сімейне життя не складалося, між ними виникали постійні сварки,скандали,образи ,відповідачка зраджувала в подружній вірності. В зв'язку з цим, вимушений був залишити відповідачку з дітьми ,а сам повернувся в будинок своєї матері в с. Гущинці провул . Український,5 а Калинівського району Вінницької області .

З весни 2005 року спільне сумісне проживання та сімейні зв'язки з відповідачкою було припинено. Ще на протязі декількох місяців позивач спілкувався з своїми дітьми,купляв їм речі. Відповідачку останній раз бачив навесні 2005 року. Позивачеві було відомо що відповідачка співмешкала з іншим чоловіком,що працював в місцевому СТОВ «Діброва і К» на сезонних роботах . З весни 2005 року позивач з відповідачкою не спілкувався, абсолютно ніяких стосунків , в тому числі інтимних з нею не мав ,спільне господарство не вів, її долею не цікавився.

Згідно вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2009 року позивач був засуджений за ч.2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі в кримінально - виконавчій установі. З 20 липня 2009 року по грудень 2014 року відбував покарання в Снігурівській ВК №5 Миколаївської області . Під час відбування покарання також з відповідачкою не спілкувався , на зустрічі до нього вона не приїздила.

17 квітня 2013 року за позовом відповідачки їхній шлюб було розірвано згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області.

Коли позивач відбував покарання відповідачка зверталась в Калинівський районний суд Вінницької області з позовом до нього про оспорювання батьківства відносно дитини ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свій позов тим що ОСОБА_6 не є його дочкою, а її батьком позивач записаний відповідно до ч.2 ст.122 СК України ,так як ОСОБА_6 народилася до спливу 10 місяців після розірвання їхнього шлюбу. 17.10.2013 року було винесено рішення Калинівського райсуду Вінницької області ( справа №132/3515/13-ц) ,яким було задоволено позов відповідачки і виключено запис про позивача як батька з актового запису №108 від 20.06.2013 року про народження ОСОБА_6.

Крім цього, після повернення з місць позбавлення волі позивач дізнався від односельчан що відповідачка, крім ОСОБА_6 ,ще раніше народила хлопчика, однак коли саме його народила позивачеві не було відомо, також не знав, хто записаний його батьком . Ніколи позивач цю дитину не бачив, ніяких претензій з приводу народження цього хлопчика відповідачка йому не пред'являла.

16 травня 2018 року по пошті позивач отримав судовий наказ, винесений Калинівським районним судом Вінницької області від 10 травня 2018 року , згідно якого за заявою відповідачки з нього було стягнуто аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) ,але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 до його повноліття.

До даного наказу була долучена копія свідоцтва про народження ОСОБА_7, де в графі батько значиться записаним позивач. Актовий запис про народження дитини №13 від 7 липня 2008 року . Так як вони з відповідачкою на час народження ОСОБА_7 не проживали разом, однак перебували в шлюбі ,то позивач записаний батьком цієї дитини відповідно до ст.122 СК України. Батьківство відносно ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не визнає.

Починаючи з весни 2005 року, в тому числі і в момент зачаття дитини , позивач з відповідачкою ніяких інтимних стосунків не мав , з нею не проживав, спільне господарство не вів ,перебував в іншому населеному пункті, до відповідачки не приїздив і не міг бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7. Стверджує, що кровне споріднення між ним і ОСОБА_7 відсутнє.

Враховуючи зазначені обставини , вважає, що актовий запис № 13 , в якому його записано батьком ОСОБА_7 не відповідає дійсності .

Тому звертається до суду з даним позовом.

Позивач, в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник відповідачки за довіреністю ОСОБА_8 у судове засідання не зявилась, однак від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу без її участі.

Від Калинівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності їх представника у зв'язку із службовою зайнятістю .

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Оцінивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що з 1 вересня 1993 року позивач ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (дошлюбне ОСОБА_1) ОСОБА_3 . Від сумісного проживання у них є 2 дітей: повнолітня дочка ОСОБА_4, 21.02.1997 р. н. та повнолітній син ОСОБА_5, 16.04 ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивач працював на цегельному заводі в с. Мізяків Калинівського району Вінницької області . Влітку 2003 року вони з відповідачкою та дітьми з с. Гущинці переїхали в с. Мізяків Калинівського району Вінницької області. Відповідачка працювала телятницею в СТОВ «Діброва і К». Їхній сім'ї було надано для проживання гуртожиток по вул. Пугачовій в с. Мізяків Калинівського району Вінницької області .

Однак спільне сімейне життя не складалося, між ними виникали постійні сварки,скандали,образи ,відповідачка зраджувала в подружній вірності. В зв'язку з цим, вимушений був залишити відповідачку з дітьми ,а сам повернувся в будинок своєї матері в с. Гущинці провул . Український,5 а Калинівського району Вінницької області .

З весни 2005 року спільне сумісне проживання та сімейні зв'язки з відповідачкою було припинено. Ще на протязі декількох місяців позивач спілкувався з своїми дітьми,купляв їм речі.

Відповідачку останній раз бачив навесні 2005 року. Позивачеві було відомо що відповідачка співмешкала з іншим чоловіком,що працював в місцевому СТОВ «Діброва і К» на сезонних роботах . З весни 2005 року позивач з відповідачкою не спілкувався, абсолютно ніяких стосунків , в тому числі інтимних з нею не мав ,спільне господарство не вів, її долею не цікавився.

Згідно вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2009 року позивач був засуджений за ч.2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі в кримінально - виконавчій установі. З 20 липня 2009 року по грудень 2014 року відбував покарання в Снігурівській ВК №5 Миколаївської області . Під час відбування покарання також з відповідачкою не спілкувався , на зустрічі до нього вона не приїздила.

17 квітня 2013 року за позовом відповідачки їхній шлюб було розірвано згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області.

Коли позивач відбував покарання відповідачка зверталась в Калинівський районний суд Вінницької області з позовом до нього про оспорювання батьківства відносно дитини ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи свій позов тим що ОСОБА_6 не є його дочкою, а її батьком позивач записаний відповідно до ч.2 ст.122 СК України ,так як ОСОБА_6 народилася до спливу 10 місяців після розірвання їхнього шлюбу. 17.10.2013 року було винесено рішення Калинівського райсуду Вінницької області ( справа №132/3515/13-ц) ,яким було задоволено позов відповідачки і виключено запис про позивача як батька з актового запису №108 від 20.06.2013 року про народження ОСОБА_6.

Крім цього, після повернення з місць позбавлення волі позивач дізнався від односельчан що відповідачка, крім ОСОБА_6 ,ще раніше народила хлопчика, однак коли саме його народила позивачеві не було відомо, також не знав, хто записаний його батьком . Ніколи позивач цю дитину не бачив, ніяких претензій з приводу народження цього хлопчика відповідачка йому не пред'являла.

16 травня 2018 року по пошті позивач отримав судовий наказ, винесений Калинівським районним судом Вінницької області від 10 травня 2018 року, згідно якого за заявою відповідачки з нього було стягнуто аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) ,але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 до його повноліття.

До даного наказу була долучена копія свідоцтва про народження ОСОБА_7, де в графі батько значиться записаним позивач. Актовий запис про народження дитини №13 від 7 липня 2008 року . Так як вони з відповідачкою на час народження ОСОБА_7 не проживали разом, однак перебували в шлюбі ,то позивач записаний батьком цієї дитини відповідно до ст.122 СК України . Батьківство відносно ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не визнає.

Починаючи з весни 2005 року , в тому числі і в момент зачаття дитини , позивач з відповідачкою ніяких інтимних стосунків не мав , з нею не проживав, спільне господарство не вів ,перебував в іншому населеному пункті, до відповідачки не приїздив і не міг бути біологічним батьком дитини ОСОБА_7. Стверджує , що кровне споріднення між ним і ОСОБА_7 відсутнє.

Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122 СК України має право оспорити своє батьківство , предявивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини ; у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою ,яка записана батьком та дитиною ,суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття ; до вимог чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно п.п. 11,14 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів » від 15.05.2006 року №3 ,

«Відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття,а в разі її смерті не допускається ;оспорити батьківство мають право особа,яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень-шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини ;предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою написаною батьком і дитиною ;у разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення ос порених відомостей з актового запису про народження дитини ;для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.»

Відповідно до ст. 140 СК України стягнення з особи, записаної батьком або матірю,аліментів па дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини ; задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв'язку з ново виявленими обставинами.

Той факт, що позивач не є батьком ОСОБА_9 і не проживав з відповідачкою задовго до дня зачаття дитини підтверджується і копією позовної заяви про оспорювання батьківства ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 поданою 1.10.2013 року бувшою дружиною позивача ОСОБА_10 в Калинівський районний суд Вінницької області, в якій вона вказує ,що від сумісного проживання у них є лише 2 дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 ,який народився 7.07.2008 року сином позивача відповідачка не вважає і в даній позовній заяві не вказує. Крім того ,в даній позовній заяві відповідачка вказує, що ще в 2003 році спільне проживання і сімейні звязки з позивачем припинила і вони проживали окремо в різних населених пунктах. Всі ці факти знайшли своє підтвердження в рішенні Калинівського райсуду Вінницької області від 17.10.2013 року за позовом відповідачки до позивача про оспорювання батьківства відносно ОСОБА_6, (справа №132/3515/13-ц).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 211, 247, ЦПК України, ст.ст. 122,136 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Виключити запис про ОСОБА_1 як батька дитини ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 з актового запису про його народження №13 виконаного 7 липня 2008 року виконкомом Гущинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: