Справа № 2-65/11
Провадження № 2 - ві/368/6/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Салій Я.С.

- розглянувши заяву про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Кириченку Василю Івановичу, яка подана представником позивача зустрічного позову ОСОБА_1, - ОСОБА_2 ОСОБА_3 в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, державного реєстратора Кагарлицької міської ради Київської області ОСОБА_5, треті особи - сектор державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької районної державної адміністрації, Ржищівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про виділ і визнання права власності на 1/2 частину китлового будинку, визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування рішення державного реєстратора, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання довідки сільської ради такою, що містить недостовірні відомості, визнання позивача таким, що не прийняв спадщини, зобов'язання нотаріуса скасувати реєстраційний запис про відкриття спадкової справи, суд, -

В С Т А Н О В И В :

19.12.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Кириченку Василю Івановичу, яка подана представником позивача зустрічного позову ОСОБА_1, - ОСОБА_2 ОСОБА_3 в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, державного реєстратора Кагарлицької міської ради Київської області ОСОБА_5, треті особи - сектор державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької районної державної адміністрації, Ржищівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про виділ і визнання права власності на 1/2 частину китлового будинку, визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування рішення державного реєстратора, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання довідки сільської ради такою, що містить недостовірні відомості, визнання позивача таким, що не прийняв спадщини, зобов'язання нотаріуса скасувати реєстраційний запис про відкриття спадкової справи, в якій представник позивача зустрічного позову просила:

- задовольнити заяву про відвід, винесши відповідну ухвалу, передати справу до канцелярії Кагарлицького районного суду.

Заяву про відвід ОСОБА_2 в мотивувальній частині заяви про відвід обгрунтовує наступним.

Кагарлицьким районним судом суддею Кириченко В.І. слухається цивільна справа № 2/65-11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Державного реєстратора Кагарлицької міської ради Київської області, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, сектору державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької РДА, Ржищівської міської Державної нотаріальної контори про виділ частки у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування, визнання права власності на земельну ділянку, позов про визнання договору дарування житлового будинку недійсним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно та зустрічний позов ОСОБА_1 до Ржищівської державної нотаріальної контори, Стайківської сільської ради про визнання довідки, виданою Стайківською сільською радою такою, яка містить недостовірні відомості, визнання особи такою, яка не прийняла спадщину шляхом фактичного проживання разом з померлою до дня її смерті на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, скасування в Державному Спадковому реєстрі реєстрацію спадкової справи.

В ході розгляду даної цивільної справи суддя Кириченко В.І. неодноразово безпідставно відмовляв в задоволенні моїх клопотань, зокрема в витребувані оригіналу довідки з Ржищівської державної нотаріальної контори, 22 листопада 2018 року суддею Кириченко В.І. винесено ухвалу, яку вона отримала аж 06 грудня 2018 року про відмову з задоволенні її клопотання про призначення технічної експертизи строку давності документа.

Це при тому, що доказ викликає сумнів в учасника справи та довідка, про яку йдеться видана Стайківською сільською радою (відповідачем по зустрічному позову), на підставі цієї довідки в ОСОБА_4 може/не може виникнути 1/2 частина права власності на житловий будинок, а ОСОБА_1 може/не може втратити частину належного їй житлового будинку, про який йдеться в позовній заяві позивача за первісним позовом ОСОБА_4

На думку представника позивача зустрічного позову, якщо в учасника судового процесу виникає сумнів щодо поданого іншою стороною документа, який викликає сумнів, суд повинен з»ясувати з якого приводу виникає сумнів та надати можливість з»ясувати кожну обставину, яка має вирішальне значення при вирішенні даного спору, зокрема в дослідженні доказу та проведенні експертизи документа, який викликає сумнів.

Однак, суддя Кириченко В.І. не бажає цього робити, так як він вважає, що відповідно до ст..49 ч. 3 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню в зустрічному позові і підстави зустрічного позову не змінювалися до закінчення підготовчого судового засідання. Нагадує судді Кириченку В.І. про те, що підготовче засідання він проводив без її участі, так як я в той час хворіла та не могла бути присутньою в судовому засіданні, нею до справи був по приєднаний медичний документ, який підтверджує її хворобу, а тому вона позбавлена була можливості подати клопотання про призначення експертизи документа вчасно.

Як може доказ (довідка), який поданий позивачем ОСОБА_4 до Ржищівської міської державної нотаріальної контори, як факт своєчасного прийняття ним спадщини, за таких обставин, який, на думку ОСОБА_1 та її думку є таким, який містить недостовірні відомості та є нечитабельним його копія, з копії документа не можна розібрати дату видачу документу, є надто яскравим, для своїх років, не підлягати доказуванню, якщо сторона на цьому наполягає?

На першому судовому засіданні вона подала клопотання про витребування оригіналу довідки для проведення експертизи строку давності документу, а саме довідки № 497 від лютого 2006 року, проте судця Кириченко В.І. відмовив їй, не зважаючи на те, що вона через хворобу не змогла вчасно подати дане клопотання. Отже, про те, що вона мала намір просити суд провести експертизу строку давності експертизи суд був обізнаний.

За законом, за нормами ЦПК вона подала клопотання через канцелярію суду коли дізналася від працівника Стайківської сільської ради у квітні, на передодні судового засідання, що печатка за часів голування колишнього голови та теперішнього голови Стайківської сільської ради до цього часу не змінювалася, але суддя Кириченко В.І. не бажав розглядати її клопотань, які вона просила розглянути в черговий раз письмовою заявою, яку нею подано до канцелярії Кагарлицького районного суду 22 листопада 2018 року.

Її клопотання на даний час не всі розглянуті, хоча подані ще 02.05. 2018 року.

22 листопада вона прибула завчасно на розгляд справи, яка була призначена на 12 годину, проте суддя Кириченко В.І. розглядав справи, які були призначені на 12-10, 12-30, 12-45, вона просиділа в коридорі Кагарлицького районного суду до 12 - 56, суддя Кириченко В.І. її бачив, проте слухав інші справи за участю прокурорів, тобто він навмисно не бажав слухати їхню справу, коли на годиннику було 12-56, вона написала письмову заяву та змушена була подати її до канцелярії Кагарлицького районного суду, так як до обіду залишалося 4 хвилини, а інших доказів про те, що вона з»явилася на слухання справи у неї не було.

Справи необхідно слухати у той час, коли їх призначено, вона не повинна була чекати на розгляд справи увесь день, про ці та інші події вона просто змушена буду повідомити Вищу раду правосуддя.

Це не зацікавленість у будь -який спосіб затягнути розгляд справи суддею Кириченко В.І, або небажання слухати справу?

Про те, що довідка, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи ОСОБА_7 викликає у нас сумнів та є нечитабельною, вона повідомляла суд декілька разів письмовими клопотаннями про її витребування, проте суд безпідставно їй у цьому відмовляв, не зважаючи на те, що навіть дати видачі довідки не можливо розібрати з її д копії та є затемнення на копії вищезазначеної довідки , яку надала Ржищівська державна нотаріальна контора.

Суддя Кириченко В.І. не зважає на те, що назва їхнього позову та зміст позовної заяви, а також позовні вимоги стосуються довідки, яка містить недостовірні відомості, а тому вважає, що оригінал довідки необхідно досліджувати в судовому засіданні, тим більше, що копія довідки викликає сумнів ще з тих підстав, що є надто яскравою, як для довідки, яка видана у лютому 2006 році.

Суд не сприяє їм у встановленні істини у справі, навпаки своїми діями унеможливлює та перешкоджає встановити строк видачі довідки та дату її, якою видана дана довідка, а також впевнитися, що оригінал довідки взагалі існує та є належно допустимим доказом у даній справі за неможливості дослідити оригінал довідки у судовому засіданні.

За таких обстави, вважає за необхідне наголосити, що відмовляючи у задоволенні клопотань про витребування довідки та призначенні експертизи строку давності документу суд порушує законні права та інтереси її довірительки, що е грубим порушенням закону та підриває авторитет суду, не сприяє довірі до суду.

Також зазначає, що клопотання про призначення експертизи нею було подано ще 02 травня 2018 року, а розглянуто воно було лише нещодавно на її письмову вимогу від 22 листопада 2018 року, а тому тривале зволікання розгляду її письмових клопотань та порушення законних прав та інтересів її довірительки викликає сумнів в об'єктивності та неупередженості судді Кагарлицького районного суду Кириченка В.І.та наштовхує на думку, що він прямо зацікавлений в вирішенні даного спору на користь ОСОБА_4

Суд задовольняє кожне письмове клопотання представника позивача ОСОБА_4 за первісним позовом та витребовує відомості навіть у її відсутність та відсутність її довірительки ОСОБА_1, без з'ясування думки їхньої сторони у справі, про що свідчить ухвала Кагарлицького районного суду від 28 березня 2018 року.

17 квітня 2018 року нею подано клопотання про витребування доказів, а саме відомостей з ДП «Антонов» , яке станом на сьогодні навіть не розглядалося суддею Кириченко В.І., проте на даний час суддя Кириченко вже оглядає та вивчає письмові докази, куди він так поспішає, якщо він не розглянув жодного їхнього клопотання, які вона подала через канцелярію суду після підготовчого засідання, на перше судове засідання разом з медичним документом, який свідчить про те, що вона не могла бути присутня через хворобу у підготовчому засіданні та детально про це вказала в письмових клопотаннях.

Це порушення норм ЦПК та права на справедливий неупереджений судовий розгляд справи її довірительки ОСОБА_1

Як може суд не брати до уваги суть їхніх позовних вимог, які містяться в уточненій позовній заяві, які свідчать саме про те, що довідка містить недостовірні відомості, що вони мають сумнів, щодо данного документу, саме довідки № 497 від лютого 2006 року. Можливо судя ОСОБА_8 не знає суті їх позову, якщо вважає, що дану довідку не потрібно досліджувати, а можливо оригіналу довідки немає в матеріалах спадкової справи та ніколи не було, це також не потрібно досліджувати? Адже саме від цього доказу свідчить своєчасність прийняття або не прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_4

За таких обставин, коли судя ОСОБА_8 не бажає витребовувати та досліджувати докази, він не може бути об'єктивним та неупередженим.

Складається враження, що судя ОСОБА_8 свідомо створив такі обставини, які не сприяють встановленню істини у справі, а навпаки перешкоджають у їх встановленні, унеможливлюючи надалі доводити зустрічний позов.

У відповідності до п. 10.ст. 83 ЦПК України, докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Таку дію вона вчинила, а саме, подала відомі їй докази у той момент, коли їм про це стало відомо, через канцелярію суду, а суддю Кириченко В.І. повідомила про те, що в неї є письмові клопотання, в судовому засіданні, проте суддя Кириченко В.І. відповів їй, що розгляне їх потім, а це потім триває до цього часу.

Вказані клопотання подані через канцелярію суду до початку слухання справи по сутті на вимогу вказаної статті.

На вимогу ст. 84 ЦПК нею було подано докази про неможливість подати дані клопотання на підготовчому судовому засіданні через хворобу.

У відповідності до ухвали Кагарлицького районного суду від 17 квітня 2018 року судді Кириченко В.І., суд визнав поважною причиною її хворобу та вважає, що нею пропущений строк з поважних причин з 19.03. 2018 року по 28.03. 2018 року , також суд задовольнив її клопотання і продовжив їм строк подачі заперечення до 17. 04. 2018 року.

Вважає, що нею пропущені строки на подання будь - яких заяв та клопотань, а не лише на заперечення.

Так у відповідності до ст 197 ЦПК України вона мала право на наступні процесуальні дії.

3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

- може роз'яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

- з'ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

- з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

вирішує питання про призначення експертизи, виклику судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

- вирішує заяви та клопотання учасників справи;

- призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

встановлює порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

- здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті. Таких процесуальних прав та обов»язків суддя Кагарлицького районного суду Кириченко В.І. позбавив її та відповідача за первісним позовом ОСОБА_1

Її довірительці відомо, що представник позивача ОСОБА_4 -ОСОБА_9 перебуває в сімейних стосунках з матір»ю керівника аппарату Кагарлицького районного суду ОСОБА_10, та мій довіритель вважає, що ОСОБА_10 має вплив на суддів Кагарлицького районного суду, зокрема на суддю Кириченка В.І.

Інакше не зрозуміло чому судя ОСОБА_11 задовольняє клопотання у їхню відсутність та без з»ясування їхньої думки представника ОСОБА_4 -ОСОБА_9

Їхні докази та зустрічний позов, а також предмет та підстави, які зазначені в позові не цікавлять суддю Кириченка В.І. взагалі, він його просто не бажає бачити та розглядати, вони слухають справу тільки за позовом ОСОБА_4, та все, що подано його представником задовольняється судом.

Про упередженість судді Кагарлицького районного суду Кириченка В.І. свідчать його дії, які знаходять своє підтвердження в ухвалах Кагарлицького районного суду від 28 березня 2018 року та 17 квітня 2018 року.

Суд мав би перенести слухання 28 березня 2018 року на іншу дату, так як вона повідомила суд про свою хворобу завчасно та просила суд перенести слухання на іншу дату, натомість суд виніс ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду та в її відсутність задовольнив клопотання про витребування відомостей представника ОСОБА_4

Витребування матеріалів спадкової справи міститься в прохальній частині уточненої позовної заяви, так як позивач вважає, що дана довідка містить недостовірні відомості, з цього приводу також була подана зустрічна позовна заява, суть якої полягає в тому, що довідка № 497 від лютого 2006 року містить недостовірні відомості, а позивач подав саме цю довідку до нотаріуса, так як знав, що пропустив строки на подання заяви про прийняття спадщини.

Ці обставини повинні бути з»ясовані та досліджені судом.

Суд не вважає за необхідне досліджувати дану довідку, так як можливо знає, що якщо така довідка буде досліджуватися та буде призначена експертиза строку давності довідки, за результатами якої, можливо, стане відомо, що довідка не виготовлялася у 2006 році і тоді ОСОБА_12 буде вважатися таким, який не прийняв спадщину, про це йдеться у зустрічному позові, тоді чому судя ОСОБА_8 цього не бачить в зустрічному позові, а може він його не читав?

Можливо про це він знає, а тому не сприяє в встановлені істини аби розвіяти сумніви?

Зазначає, що суд в своїй ухвалі від 17 квітня 2018 року задовольняє її клопотання про продовження відповідачу строку подачі заперечення до 17.04. 2018 року, так як в строк, встановлений ухвалою суду від 19.03, 2018 року до 28.03. 2018 року пропущений відповідачем з поважних причин у зв»язку з захворюванням представника відповідача ОСОБА_13. , а вона хворіла включно по 02 квітня 2018 року.

А це свідчить про те, що такі клопотання, які були подані до суду 17 квітня 2018 року, нею не були подані на підготовчому судовому засіданні з поважних причин - її хвороби, а тому відмовляти їй в задоволенні цих клопотань або не розглядати їх не було жодних правових підстав, так як вони стосуються сутті справи.

А отже, ОСОБА_1 мала право на подання вказаних вище клопотань, проте не мала можливості вчасно їх реалізувати. В її довірительки вже викликає сумнів, що навіть, якщо б вона або вона вчасно подали до суду на підготовчому засіданні клопотання про призначення строку давності документа, їм все одно відмовили б у їх задоволенні.

За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що суд ставить учасників судового процессу в нерівні умови, порушує принцип диспозитивності та змагальності сторін.

Чи можете ви за таких обставин, коли ви обмежуєте права та інтереси моєї довірительки прийняти справедливе та неупереджене рішення, у неї та в їїї довірительки викликає сумнів.

Відмовивши їй в задоволенні клопотань суд таким чином закрив їм доступ до правосуддя, створив нерівні умови для учасників судового процесу, позбавив права ОСОБА_1 на справедливий та неуперджений розгляд справи.

Як можливо встановити місце проживання позивача, якщо суд не сприяє їм в його встановленні, а навпаки, перешкоджає та в судовому засіданні судя кириченко В.І. запитує, що довідка з податкової, в якій зазначене фактичне місце проживання позивача ОСОБА_4 на момент смерті його матері підтверджує, а що вона ще може підтверджувати, це що знущання над ними, як може судя, який не знає суті їхнього позову розглядати справу?

«Головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками цивільного процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи».

Всупереч зазначеній нормі процесуального права головуючий суддя постійно ухилявся від виконання свого обов'язку забезпечити повне, всебічне та об'єктивне з'ясування обставин справи.

Головуючий також не виконав свого обов'язку щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та сприяння особам, які беруть участь у справі, у здійсненні їхніх прав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Їхні навіть не витребувані, а не те, що досліджені.

Крім того, на момент подання ними зустрічного позову діяли постанови Верховного суду України та постанови Пленуму Верховного суду, які були та той час обов«язковими для виконання всіма судами України, це зокрема.

У відповідності до Постанови № 2 Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції

Якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може відповідно до частини другої статті 185 ЦПК просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

При відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, має згідно із загальними правилами доказування подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності за клопотанням особи, яка зробила таку заяву, суд відповідно до правил частини четвертої статті 10 ЦПК ( у старій редакції ЦПК) сприяє їй у збиранні цих доказів (призначає експертизу, витребовує інформацію від особи, за іменем якої видано документ, оголошує перерву або відкладає розгляд справи, якщо це потрібно, тощо).

Це грубе порушення законів, які діяли саме на момент подання ними зустрічного позову, не зважаючи на те, що змінилося законодавство, раніше діючі закони повинні застосовуватися до правовідносин, які виникли до набрання чинності новим кодексом, а отже законним є її клопотання про призначення технічної експертизи строку давності документа, а суд незаконно їй відмовив у його задоволенні.

На даний час зі вступом в дію нового ЦПК України у відповідності до ст.. 83 ЦПК України п. 4 даної статті передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об»єктивних причин, у часник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ який не може бути подано; причини з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У даному випадку судця Кириченко В.І. не керувався та не враховував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суддею Кириченко В.І. порушено принцип диспозитивності та змагальності сторін, проігноровано їхні законні вимоги, створено їм перешкоди в отриманні інформації, а також порушено принцип рівності сторін.

Суддя Кириченко В.І. не звернув жодної уваги на подання відповідачем документів у якості сумнівних доказів, які повинні були стати предметом дослідження за зустрічним позовом ОСОБА_1М,, навіть не запитав чи дійсно є такі обставини вважати довідку сумнівною?

Важливим принципом оцінки доказів є те, що внутрішнє переконання суду повинно бути засноване на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх фактів, що входять в предмет доказування по справі.

При оцінці доказів суд повинен керуватися законом. Він зобов'язаний перевірити, чи були дотримані вимоги в процесі судового доказування по справі і зокрема при збиранні і дослідженні доказів.

По кожній справі суд повинен визначити достатність доказів, тобто визначити, чи можна на підставі зібраних доказів зробити висновок про наявність чи відсутність фактів, які підлягають встановленню по справі Крім того, кожне доказ має оцінюватися судом з точки зору відносності доказів і допустимості засобів доказування.

За чинним законодавством ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд зобов'язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків.

Таким чином, до інструктивних повноважень суду відноситься обов'язок роз'яснити не лише наслідки ухилення від участі в експертизі. Якщо для вирішення справи висновок експерта має певне значення, суд зобов'язаний поставити зазначене питання на обговорення, роз'яснивши наслідки відмови від проведення такої експертизи. Зазначені дії суду є діями по сприянню сторонам у змагальному процесі і не є ініціативою суду про призначення експертизи, так як експертиза буде призначена лише в разі, якщо якась зі сторін (або обидві) на це погодяться.

Щоб у подальшому (можливо при апеляційному оскарженні) сторони не могли посилатися на те, що суд не чітко або взагалі не роз'яснив такі наслідки рекомендується це зробити під розписку (на окремому аркуші). Так, за ч. 1 ст. 146 ЦПК у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

При вирішенні питань про призначення судової експертизи суди повинні керуватися положеннями ЦПК, Закону України "Про судову експертизу, Інструкцією про призначення і проведення судових експертиз, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 р. N9 53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 р. № 144/5) та враховувати роз'яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 р. № 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб'єктивних прав.

Якщо не зважаючи на заявлене клопотання, суд відмовляє у призначенні експертизи, то це вважається порушенням принципу змагальності цивільного процесу, може призвести до необгрунтованого вирішення справи.

Ст.. 145 Суд зобов'язаний постановити ухвалу про призначення експертизи, якщо:

- обставини, для з'ясування яких сторони пропонують призначити експертизу, мають значення для справи;

- для з'ясування цих обставин потрібні спеціальні знання у галузі науки, мистецтва, техніки або ремесла;

Обставинами, що викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді тощо.

За таких обставин вважає, що суддя Кириченко Василь Іванович не може брати участь в розгляді даної справи і підлягає відводу, так як особисто зацікавлений у результаті розгляду даної справи та існують вище перелічені обставини, які викликають сумнів в його об'єктивності та неупередженності.

Про упередженість та необ»єктивність судді Кириченка В.І. їм стало відомо під час слухання даної справи з його дій та винесених ухвал, неповазі до учасника судового процесу з приводу вибіркового, хаотичного слухання справи, невчасному розгляді клопотань.

Така поведінка судді підриває довіру до суду.

Крім того, два дні назад вона випадково зустрілася з знайомою, яка розповіла їй, що чула від представників Стайківської сільської ради про те, що Кагарлицький районний суд все одно вирішить справу на користь ОСОБА_4, звідки про це знати особі, яка не є учасником судового спору та не працює в Стайківській сільській раді ?

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. За суб'єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Крім того, як указав Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009), наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п.і ст.6 Конвенції) за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв. За субєктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.93, та «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10.06.96).

З огляду на те, що судя ОСОБА_8 розглядає справу, знаючи про те, що відкрито кримінальне провадження щодо довідки № 497 від лютого 2006 року, Стайківською сільською радою та яка містить недостовірні відомості, суд не сприяє у дослідженні доказів, а це в свою чергу не сідчить про його безсторонність.

Звідки знати їхнім односельчанам та Стайківській сільській раді яким рішенням закінчиться слухання даної справи, чому інші справи не викликають такий «резонанс» у Кагарлицькому районному судді, як справа ОСОБА_4

Осбисто їй в присутності її сусіда Петра з с. Стайки, який мешкає по вул. Зеленій голова сільської ради та соціальний працівник ОСОБА_14 розповідали про те, що вона «чужа» людина в селі та взялася не за «ту справу», а їм телефонують судді Кагарлицького району та кажуть, які докази та яку інформацію потрібно надавати (текст). Голова Стайківської сільської ради повідомила їй ще й про те, що в школі вона навчала ОСОБА_4, він був її найкращим учнем, а на весіллі у нього вона була тамадою, тому вона буде все робити для нього. Односельчани їй говорять, що голова Стайківської сільської ради розповідає їм про те, що вона в ОСОБА_4 забрала будинок, що вона «чорний юрист», таким чином псує її ділову репутацію, підриває її авторитет в односельчан та особисто телефонує їй з різними «дивними питаннями», до яких вона не має жодного відношення.

Як вона має реагувати на дії відповідача по справі, чи дивуватися їм, якщо сам суддя Кириченко В.І. в судовому засіданні задає свідку ОСОБА_15 таке провокуюче питання « чи бачила свідок ОСОБА_4, увечері», та зразу дає відповідь, що він міг приїздити після роботи увечері додому.

Чому суддя не запитав у свідків протилежної сторонни, яким чином у ОСОБА_4 діти зявилися у м. Києві, якщо він у той час проживав у с. Стайки, як він стверджує та про це свідчить довідка з податкової про його фактичне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1?

Це неупередженість та безсторонність, може незацікавленість судді Кириченка В.І. ?

Прошу заяву про відвід розглядати в їхню відсутність, винести відповідну письмову ухвалу направити її через поштове відділення.

Суд, враховуючи клопотання заявника відводу та положення ч. 8 ст. 40 ЦПК України прийняв рішення про проведення судового засідання по даній справі в частині вирішення питання про відвід судді Кириченку В.І. проветсти без повідомлення учасників справи, та, відповідно, без їхньої участі.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативною суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та в задоволенні вимог, викладених в прохальній частині заяви про відвід судді Кириченка В.В., - відмовити, шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується процесуальних питань вирішення заявленого відводу, то суд використав наступні норми процесуального права.

Згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Що стосується суті заявлеоного позову, то суд зазначає наступне.

Так, відвід судді Кириченку В.І. заявлено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об»єктивності судді.

Проте, слід зазначити, що обставинами, що викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, можуть бути:

- незаконні дії судді під час розгляду справи;

- ігнорування законних вимог сторони;

- створення перешкод для реалізації процесуальних прав;

- нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді, тощо.

Для того, що б ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними, причому, в установленому законом порядку.

Дійсно, формулювання п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України свідчить про те, що підстави для заявлення клопотання про відвід не носять вичерпного характеру.

Відповідно, суд вважає, що представником позивачки зустрічного позову ОСОБА_1, - ОСОБА_2 ОСОБА_3 не наведено належних, допустимих, законних підстав для відводу судді Кириченка В.І. з огляду на наступне.

Посилання представника позивача на ту обставину, що суддею Кириченком В.І. постійно порушуються норми ЦПК України є необгрунтованим, та таким, яке спростовується матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи містяться апеляційні скарги представника позивача зустрічного позову на ухвали судді Кириченка В.І., які ним винесені ним рамках даного цивільного провадження, та, відповідно, містяться ухвали суду апеляційної інстанції, з яких вбачається, що вищевказані апеляційні скарги або залишалися без розгляду, або у їх задоволенні було відмовлено, що об»єктивно не підтверджує наявність в діях судді Кириченка В.І. порушення норм процесуального права при здійсненні провадження у даній цивільній справі.

Далі, суд зазначає, що ніякі суспільні відносини не повинні впливати на об»єктивність та неупередженість судді при винесенні рішення, а тому заявляння головуючому судді відводу лише з підстав його суспільних відносин, проживання в тому чи іншому населеному пункті, якісь гіпотетичні відносини з керівником апарату суду, яка є родичами якоїсь особи, на думку сторонніх осіб про якісь гіпотетичні зв»язки, на думку суду, виходить за межі здорового глузду.

Думку представника озивачки зустрічного позову ОСОБА_1, - ОСОБА_2 ОСОБА_16 щодо упередженості відношення судді до сторони позивача зустрічного позову суд розцінює лише як неправомірне, неналежне підтримання стороною позивача первинного позову своєї позиції щодо заперечення проти первинного позову, тобто, як простий захист своїх законних прав та інтересів, який грунтується лише на припущеннях, та належними та допустимими, достатніми доказами не підтверджено.

В даному випадку суд вважає, що, окрім вищевикладеного, заява про відвід судді Кириченку В.І. не відповідає вимогам, які ставляться в ч. 3 ст. 39 ЦПК України.

Так, згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, суд вважає, що заява про відвід судді Кириченку В.І. не можна розцінювати вмотивованою, так як обставини, на яких грунтується відвід, та на яких наполягає представник позивачки зустрічного позову, належними та допустимими, достатніми доказами не підтверджено.

Згідно ч. 4 ст. 39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обовязку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Виходячи з аналізу вищевказаної норми, обов»язок доведення обставин, які входять до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, імперативно, апріорі, покладається на особу, яка такий відвід заявила.

При чому суд зазначає, що доведення таких обставин здійснюється в тому ж порядку, як і доведення обставин цивільної справи по суті позову.

Суд вважає, що посилання представника позивача зустрічного позову на норми Національного права та Європейського права, звісно, заслуговує на увагу, проте, таке посилання повинно застосовуватися з належним обгрунтуванням, з прив»язкою до кожної конкретної справи, в даному ж випадку таке посилання носить характер декларативності, та, відповідно, необгрунтованості заявленого відводу судді Кириченку В.І.

Отже, інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи, перешкоджає затягуванню процесу і забезпечує правильне вирішення спору.

Серед передбачених законом підстав до відводу (самовідводу) деякі мають безумовний (об'єктивний або очевидний) характер: участь судді у попередньому розгляді справи як свідка, перекладача, експерта, спеціаліста, секретаря судового засідання; родинні відносини між суддями або між суддею та однією із сторін, третьою особою, представником чи іншими особами, які беруть участь у справі, проте, в даному випадку відповідач посилається на умовну (суб»єктивну) підставу для відводу судді.

Відповідно, в даному випадку, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач не є достатніми для того, щоб поставити під сумнів об'єктивність судді Кириченка В.І.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що право заявляти відвід повинно реалізовуватися відповідно до порядку, встановленого законом, а тому, нічим не підтверджена вимога відводу судді не може бути задоволена.

Вмотивованою можна вважати заяву про відвід, в якій міститься:

- правильний виклад та аналіз фактичних підстав, що вказують на упередженість судді;

- якомога більша деталізація цих фактів;

- зазначення того, що підстави для заявленого відводу викликають сумнів у безсторонності вищезазначених суб'єктів та зазначити чому;

- посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться (наприклад, допит та показання свідків, письмових доказів тощо), якими підтверджуються наведені обставини, що свідчать про юридичні підстави для відводу;

- додатки, на які проводиться посилання в заяві про відвід;

- чітко сформульована вимога до суду.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що в даному випадку в заяві про відвід судді відсутні такі обов»язкові елементи для відводу судді:

- правильний виклад та аналіз фактичних підстав, що вказують на упередженість судді;

- якомога більша деталізація цих фактів;

- зазначення того, що підстави для заявленого відводу викликають сумнів у безсторонності вищезазначених суб'єктів та зазначити чому;

- посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться підстави для відводу, виклад фактів, якими підтверджуються наведені обставини, що свідчать про юридичні підстави, ( саме юридичні підстави, а не суб»єктивна думка представника відповідача), для відводу;

Крім того, суд вважає, що в даному випадку представник позивача зустрічного позову, - ОСОБА_2 знову ж таки застосовує відвід судді як тактичний прийом затягування процесу, оскільки заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті з постановленням ухвали, яка оформляється окремим документом.

Окрім того, після задоволення заяви про відвід справа підлягає розгляду новим складом суду.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36, 39, 40, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, ч. 1 ст. 261, 263, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви заява про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Кириченку Василю Івановичу, яка подана представником позивача зустрічного позову ОСОБА_1, - ОСОБА_2 ОСОБА_3 в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, державного реєстратора Кагарлицької міської ради Київської області ОСОБА_5, треті особи - сектор державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької районної державної адміністрації, Ржищівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про виділ і визнання права власності на 1/2 частину китлового будинку, визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування рішення державного реєстратора, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання довідки сільської ради такою, що містить недостовірні відомості, визнання позивача таким, що не прийняв спадщини, зобов'язання нотаріуса скасувати реєстраційний запис про відкриття спадкової справи, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення на підставі ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає на підставі ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

С Cуддя:ОСОБА_17