Провадження № 2/537/831/2018
Справа № 537/2640/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2018 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Скічко Н В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 7 по вул.Соломії Крушельницької в м. Кременчуці .

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку, що розташований по вул.Соломії Крушельницької, буд.7 в м. Кременчуці відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 квітня 2011 року за реєстром №2-683, виданого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та витягом «Про державну реєстрацію прав» від 10.05.2011 року, реєстраційний номер 15889810, виданого КП «КМБТІ» Полтавської обласної ради.

ОСОБА_2 по справі являється сином ОСОБА_1 та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.09.1992 року,але фактично не проживає в ньому з 2003 року по теперішній час, так як переїхав на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку, який фактично відсутній в ньому з 2003 року, є перешкодою позивачу в користуванні власністю та викликає інші незручності, повязані зі сплатою комунальних послуг, у звязку з чим ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримали. Прохали позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи , не надав до суду пояснень щодо позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільно-процесуального Кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача , оскільки він був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності , встановив наступне.

Як вбачається з позову, власником житлового будинку,що розташований по вул.Соломії Крушельницької, буд.7 в м. Кременчуці відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 квітня 2011 року за реєстром №2-683, виданого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_3М.(а.с.11) та витягом «Про державну реєстрацію прав» від 10.05.2011 року, реєстраційний номер 15889810, виданого КП «КМБТІ» Полтавської обласної ради(а.с.6-7) є ОСОБА_1

В даному домоволодінні, крім позивача, зареєстровані ще 4 особи :ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,зареєстрований з 05.09.1992 року-син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований з 24.12.1991 року-син, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4,зареєстрована з 02.08.2011 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію фізичних осіб від 07.06.2018 року № 1242/36(а.с.4).

Починаючи з 2003 року ОСОБА_2 фактично не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, так як переїхав на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 по справі у зазначеному домоволодінні не проживає з 2003 року.

Зазначений вище факт підтверджується актом про не проживання ТОВ «Місто для людей Кременчук» від 07.06.2018 року, виданого в присутності свідків ОСОБА_6, яка мешкає м. Кременчук пров. Лубенський,буд.1 та ОСОБА_7, яка мешкає АДРЕСА_1, які підтвердили, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: будинкок № 7 по вул.Соломії Крушельницької в м. Кременчуці з 2003 року по теперішній час; акт підписаний фахівцем відділу по зверненням громадян ОСОБА_8В.(а.с.5).

Згідно із частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

У відповідності до частини 1 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до вимог статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 внаслідок наявності його реєстрації у помешканні, власником якого є ОСОБА_1 порушено право останньої на володіння та розпорядження своїм майном; ОСОБА_2 будучи зареєстрованим у домоволодінні, власниками якого є ОСОБА_1І, порушує її права та законні інтереси, в зазначеному домоволодінні не проживає понад шість місяців.

Згідно зі статтею 163 Житлового кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини 1 статті 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлений факт, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 05.09.1992 року,але фактично не проживає в ньому з 2003 року по теперішній час.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2. втрачено право на користування зазначеним житлом, оскільки він відсутній у вказаному будинку понад шість місяців без поважних причин.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги доведений в судовому засіданні факт не проживання ОСОБА_2В в помешканні, власником якого є ОСОБА_1 , понад шість місяців без поважних причин, а також ті обставини, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу, як власнику домоволодіння, в повній мірі користуватися та розпоряджатися належному йому правами в зазначеному будинку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання особи такою що втратив право користування житловим приміщенням, у звязку з чим вони підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного Кодексу України, статтями 163, 71 Житлового кодексу України, суд , -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням , а саме житловим будинком № 7 по вул.Соломії Крушельницької в м. Кременчуці Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в повному обсязі.

Суддя : Маханьков О.В.