РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2776/18

Провадження № 2-о/643/382/18

16.04.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді -Майстренко О.М., за участю секретаря - Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем понад п'ять років до часу відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її рідна сестра - ОСОБА_2, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцем за законом після її смерті був її чоловік - ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований у квартирі разом з сестрою на день її смерті. Інших спадкоємців за законом першої черги після смерті сестри не має. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер. Заявник є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 Його дружина та сестра, померли раніш нього, дітей вони не мали. Братів, сестер у померлого також немає. Заповіту він не залишив.

У 2011 року сестра заявника перенесла ішемічний інсульт. Після чого покращення її здоров'я не було. У травні 2012 року вона знов потрапила до лікарні у зв'язку з погіршенням самопочуття, постійним запамороченням та шумом в голові, загальною слабкістю. Заявник була змушена переїхати жити до своєї сестри, так як її чоловік допомагати їй не міг, оскільки сам був хворою людиною та сам також потребував сторонньої допомоги. Заявник доглядала за ними, купувала продукти, готувала їжу, прала, слідкувала за чистотою квартири. Увесь цей час вони вели спільний сімейний бюджет та підтримували відносини як члени родини. Після смерті сестри заявниця продовжувала мешкати у квартирі разом з чоловіком сестри, оскільки він дуже тяжко переніс її смерть, взагалі став немічним та менш ніж через чотири місяці помер. Заявник займалася похованням і сестри, і її чоловіка - ОСОБА_3 У зв'язку з викладеним заявник звернулась до суду з завою про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем понад п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник підтримала доводи заяви та просила її задовольнити, справу розглядати за її відсутністю.

Представник зацікавленої особи - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилися, просили слухати справу у відсутність їхнього представника.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За приписами ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла - ОСОБА_2, відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 12777.

Спадкоємцем за законом після її смерті був її чоловік ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований у квартирі разом з померлою на день її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік сестри - ОСОБА_3, відповідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області року, актовий запис № 1496.

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3.

Заявник ОСОБА_1 з травня 2012 року проживала разом з сестрою та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_1, доглядала за ними, купувала продукти, готувала їжу, вели єдиний сімейний бюджет та підтримували відносини як між членами родини. Після смерті сестри заявниця продовжила жити у квартирі разом з чоловіком сестри ОСОБА_3, займалася похованням і сестри ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_3

Факт проживання заявника та ОСОБА_3 однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини підтверджується: актом про проживання у квартирі від 22.02.2018 року випискою з історії хвороби Лікувально- діагностичного центру « Лорітом», де її сестра ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні з 06.09.2016 р. по 21.09.2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 у супроводі заявника ОСОБА_1 була доставлена у лікарню; договором - замовленням на організацію та проведення поховання № 294/с-9 від 27.01.2018 року ОСОБА_4, згідно якого замовником є заявник ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування»при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Тобто, сім'ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Ці права і обов'язки не обов'язково мають бути обов'язками щодо взаємного утримання.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для встановлення факту проживання заявника ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 однією сім'єю понад п'ять років.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 13, 19, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 293-294 ЦПК України, ст.1268 ЦК України ,суд -

В и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року з травня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Майстренко О.М.