АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/152/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 Ребрина К. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області в складі:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Пономаренка В.В.

секретар: Наконечна М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Рішення ухвалено головуючим суддею Ребриною К.Г.

Час і місце ухвалення рішення - 22 листопада 2017 року, м.Умань.

Дата складання повного тексту рішення - 22 листопада 2017 року.

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Зазанчала, що вона проживає в м. Умань, але не має земельної ділянки в місті.

Як громадянин України вона має право відповідно до Земельного Кодексу України отримати один раз безоплатно земельну ділянку в користування або у власність. В зв'язку з тим, що в м. Умань їй не було виділено земельної ділянки, в 1999 році вона звернулась в Городецьку сільську раду і їй виділили для огородництва земельну ділянку площею 1050 кв.м., якою вона користується до цього часу і постійно сплачує земельний податок. Даний факт підтверджується даними довідки № 389 від 11 травня 2017 року, виданої Городецькою сільською радою. Даний факт можуть підтвердити свідки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які проживають в с. Городецьке Уманського району.

В зв'язку з тим, що вона на протязі більше 15 років користується земельною ділянкою площею 1050 кв.м., яка розташована в межах сільської ради села Городецьке Уманського району і постійно сплачує податок на дану земельну ділянку, то вважає, що вона набула права (набувальна давність) на дану земельну ділянку як власник.

Після звернення до Городецької сільської ради з клопотанням про визнання за нею права власності на дану земельну ділянку, про що свідчить лист від 27 квітня 2017 року, Городецька сільська рада в довідці від 11 травня 2017 року рекомендувала з даним зверненням звернутися до суду з позовною заявою.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1050 м.кв., яка розташована в межах села Городецьке Уманського району Черкаської області.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 оскаржила його в апеляційному порядку в цілому, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі зазначила, що вважає хибним твердження суду, що свідки не підтвердили факт користування нею спірною земельною ділянкою протягом 15 років, оскільки в судовому засіданні свідки підтвердили протилежне. Не були взяті до уваги і довідки сільської ради про те, що земельна ділянка передана була їй в користування, проте записи в архівах не збереглися.

Вважає, що в зв'язку із тим, що вона протягом більше ніж 15 років користувалася земельною ділянкою і постійно сплачує податок на земельну ділянку, відповідно до ст. 119 Земельного Кодексу України вона набула права власності на спірну земельну ділянку як власник.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до відхилення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 не надала жодних належних доказів користування земельною ділянкою на протязі 15 років, яка розташована в межах села Городецьке Уманського району Черкаської області.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду в апеляційному порядку, виходить з такого.

З довідки Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області №389 від 11 травня 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 з 1999 року користується земельною ділянкою, площею 0,105 га, що знаходиться в с.Городецьке по вул..Уманській і сплачує земельний податок.

Відповідно до ст. 80 ЗК України суб'єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, тощо.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. (ч.1 ст. 344 ЦК України).

Статтею 119 ЗК України встановлено, що громадяни, які відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, зі змісту вказаної статті вбачається, що сама по собі наявність строку набувальної давності не є єдиною та безпосередньою підставою для виникнення у особи права власності або права користування земельною ділянкою. Вона є лише умовою для застосування інших способів встановлення цих прав. Набувальна давність користування земельною ділянкою згідно з вказаною статтею є лише підставою для звернення до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з відповідним клопотання щодо офомлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Задоволення вищевказаного клопотання і оформлення відповідних документів про право власності або користування на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому зазначеним Кодексом. При отриманні відмови в задоволенні зазначеного клопотання або залишення його без розгляду, особа має право оскаржити такі дії органу виконавчого влади чи місцевого самоврядування до суду в установленому законодавством порядку.

Ухвалюючи рішення у справі, суд надав належну оцінку тим обставинам, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо користування позивачкою земельною ділянкою протягом 15 років.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що питання надання громадянам у користування чи у власність земельних ділянок (зокрема, за набувальною давністю) належить до повноважень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та вбачає, що визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачкою є передчасним способом захисту її прав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для зміни чи скасування рішення суду за наведеними у скарзі доводами немає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб'єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Н.І.Гончар

Ю.В.Сіренко

В.В.Пономаренко

Повний текст постанови виготовлений 9 січня 2018 року