Справа № 766/6996/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат за договором позики,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення інфляційних витрат за договором позики, мотивуючи тим, що 02.11.2014р. між ОСОБА_1та ОСОБА_2в. було укладено договір позики, за умовами якого, останній отримав 30000доларів США із кінцевим терміном повернення 01.11.2015року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04.05.2017року стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 02.11.2014року в розмірі 687120грн. та пеню в сумі 8076,01грн., яке 10.04.2018р. Апеляційним судом Херсонської області залишено без змін рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04.05.2017року

На даний час вказанне рішення суду не виконано, а відповідач не сплатив суми боргу.

У звязку з викладеним просить стягнути з ОСОБА_2 інфляційні витрати за прострочення виконання договору позики від 02.11.2014року в сумі 383687грн. за період з 31.03.2015р. по 31.03.2018р.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.05.2018 року по справі відкрито провадження та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідно до відзиву від 11.06.2018 року наданого відповідачем вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає вважає їх необгрунтованих, що у кредитора відсутнє право стягувати з боржника інфляційні втрати, є лише право право стягувати 3% річних.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 02.11.2014р. між ОСОБА_1та ОСОБА_2в. було укладено договір позики, за умовами якого, останній отримав 30000доларів США із кінцевим терміном повернення 01.11.2015року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04.05.2017року стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 02.11.2014року в розмірі 687120грн. та пеню в сумі 8076,01грн., яке 10.04.2018р. Апеляційним судом Херсонської області залишено без змін рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04.05.2017року

На даний час вказанне рішення суду не виконано, а відповідач не сплатив суми боргу.

Положеннями ст.611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові настлідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Від повідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно ст.ст.192, 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, тобто з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За таких обставин суд вважає розрахунки позивача правильними за період прострочення суми боргу з 31.03.2015р. по 31.03.2018р, складають 383687грн..

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимои підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 258, 525-527, 530, 625, 1046-1050 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати за прострочення виконання договору позики від 31.03.2015р. по 31.03.2018р. суму в розмірі 383687грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 3837,00грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська