Справа №204/2608/18
Провадження №2/204/1058/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

10 серпня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до відповідача з позовною заявою, в якій просила усунути їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою №1, що становить 53/100 частини домоволодіння №16 за адресою: м. Дніпро, пров. Грецький, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею 53/100 частини домоволодіння №16 за адресою: м. Дніпро, пров. Грецький. Згідно технічного паспорту на зазначений житловий будинок, його фактично поділено на дві окремі квартири. 25 березня 2004 року за згодою позивача у квартирі №1 за даною адресою був зареєстрований відповідач, який по кінець 2008 року проживав разом з позивачем та вів спільне з нею господарство. Однак в січні 2009 року він виїхав з квартири позивача, але з реєстрації добровільно не знявся. Особисті речі відповідача у квартирі відсутні та на даний час його місце перебування позивачу не відомо. На підставі викладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Третя особа ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши позивача, третю особу ОСОБА_3, яка була також допитана в судовому засіданні і в якості свідка, свідка ОСОБА_6, дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Позивач є власником 53/100 частини домоволодіння №16 за адресою: м. Дніпро, пров. Грецький, а власниками іншої частини домоволодіння по 47/200 частини кожний є треті особи у справі (а.с.9,10,11-13,22-25,44).

Відповідно до домової книги для прописки громадян, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1 та довідки №2216 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб вбачається, що у вищевказаному домоволодінні зареєстровані позивач, відповідач та третя особа ОСОБА_3 (а.с.14-18).

Також довідкою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 24 квітня 2018 року, встановлено, що відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 18 березня 2004 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.33).

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка третя особа ОСОБА_3, пояснила, що вона разом з чоловіком третьою особою ОСОБА_5, є сусідами позивача з 2016 року, проте відповідача вона жодного разу не бачила в будинку за адресою: м. Дніпро, пров. Грецький, буд.16, частина якого належить їй та чоловіку на праві власності. Коли виникали якісь питання завжди спілкувалися з позивачем по телефону. Також пояснила, що в частині будинку позивача взагалі довго ніхто не проживав, лише позивач нещодавно туди заїхала.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що вона є сусідкою позивача з 2003 року та останній раз відповідача в квартирі позивача вона бачила в 2010 році.

Копією акту про непроживання особи від 10 квітня 2018 року, встановлено, що відповідач за адресою: м. Дніпро, пров. Грецький, буд.16, з січня 2009 року не проживає (а.с.19).

Дослідженими в судовому засіданні доказами поважні причини відсутності відповідача за місцем реєстрації не встановлені.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, спроб вселитися не робив і ніхто не перешкоджав його проживанню або вселенню до нього, а тому вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є законними та обґрунтованими.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2), треті особи ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_5 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_4) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: