Справа № 597/68/18
Провадження № 2-з/597/1/2018
У Х В А Л А

"24" січня 2018 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Торська І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №597/68/18 за позовом ОСОБА_1 до Обласного закладу освіти Заліщицький обласний багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр про визнання неправомірним та скасування наказу про зміну істотних умов праці

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою суду від 23.01.2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій порушено питання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Обласному закладу освіти Заліщицький обласний багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр вчиняти дії щодо зміни істотних умов праці помічника вихователя ОСОБА_1 до прийняття судового рішення у справі про скасування наказу директора Обласного закладу освіти Заліщицький обласний багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр від 11.12.2017 року Про зміну істотних умов праці.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення визначені ч.1 ст.152 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 1 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами уивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, в п. 3 ч. 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 р. з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вказано, що у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Зокрема, в п.5 Пленуму Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо).

Оцінивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню. Оскільки позивач просить забезпечити позов шляхом, що є пов'язаним з втручанням в господарську діяльність Обласного закладу освіти Заліщицький обласний багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр, що суперечить роз'ясненням Пленуму Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Крім того, слід зазначити, що метою забезпечення позову є можливість подальшого виконання судового рішення, та в розумінні вимог чинного процесупального законодавства не може стосуватись з метою вирішення спору на майбутнє. За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст.151-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Суддя І.В. Торська