Справа № 444/2025/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 22-ц/783/1156/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.

секретаря: Бадівська О.О.

за участю: представника ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, прокурора Панькевич Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського національного аграрного університету на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року у справі за позовом Заступника прокурора Львівської області, в інтересах держави, яку представляє : Міністерство аграрної політики та продовольства України, Львівський національний аграрний університет до Жовківської районної державної адміністрації, Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ТзОВ "Амат-Торг-Сервіс", третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів : Відділу Дерземагенства у Жовківському районі Львівської області, Реєстраційна служба Жовківського районного управління юстиції Львівської області про визнання недійсним розпорядження, договорів купівлі-продажу, державних актів, їх державної реєстрації, витребування земельних ділянок від добросовісних набувачів,-

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора Львівської області в інтересах держави, яку представляє : Міністерство аграрної політики та продовольства України, Львівський національний аграрний університет звернувся до відповідачів з позовом про визнання недійсним розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 17.12.2008р., №1090 "Про затвердження проекту землеустрою" , яким затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність громадянам земельні ділянки, на які в подальшому останні отримали державні акти на право приватної власності, а саме : ОСОБА_4 - державний акт серії НОМЕР_2, кадастровий номер НОМЕР_3, площею 2 га ; ОСОБА_6 - державний акт серії НОМЕР_6, кадастровий номер НОМЕР_4, площею 2 га.; ОСОБА_5 - державний акт серія НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 2 га.; ОСОБА_7 - державний акт серія НОМЕР_16, кадастровий номер НОМЕР_12, площею 2 га., ОСОБА_12 - державний акт серії НОМЕР_15, кадастровий номер НОМЕР_11, площею 2 га.; ОСОБА_9 - державний акт серія НОМЕР_13, кадастровий номер НОМЕР_10, площею 2 га.; ОСОБА_10 - серія НОМЕР_14, кадастровий номер НОМЕР_9, площею 0,66 га., ОСОБА_11 - серія НОМЕР_8, кадастровий номер НОМЕР_7, площею 2 га.

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року в задоволенні позову Заступника прокурора Львівської області, в інтересах держави, яку представляє : Міністерство аграрної політики та продовольства України, Львівський національний аграрний університет до Жовківської районної державної адміністрації, Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ТзОВ "Амат-Торг-Сервіс", третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів : Відділу Дерземагенства у Жовківському районі Львівської області, Реєстраційна служба Жовківського районного управління юстиції Львівської області про визнання недійсним розпорядження, договорів купівлі-продажу, державних актів, їх державної реєстрації, витребування земельних ділянок від добросовісних набувачів - відмовлено.

Рішення суду оскаржив Львівський національний аграрний університет подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою встановлення обставин, які мають значення для справи і неправильністю дослідження та оцінки доказів, порушення норм матеріального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки переходу прав і обов`язків до ЛНАУ після реорганізації ДП «Навчально-дослідне господарство «Дублянський», яке у відповідності до наказу Міністерства аграрної політики України від 14.05.2004 року №158 реорганізоване у структурний підрозліл ЛНАУ без права юридичної особи шляхом приєднання.

Вказує, що оскаржувані акти відповідачів, що є предметом спору у даній справі, прийняті з урахуванням постанови Бродівського районного суду Львівської області від 05.06.2008 року про припинення права постійного користування спірними ділянками ДП «НДГ «Дублянський». Проте постанову Бродівського районного суду Львівської області скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.05.2009 року а провадження закрито. Постановою ВСУ від 11.09.2009 року ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06.05.2009 залишено без змін.

Просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов повністю.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд Львівської області здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши суддю-доповідача суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 23, 33, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», частинами першою та другою статті 45 ЦПК 2004 року, відповідно до яких прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах; прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року

№ 3-рп/99 у справі про офіційне тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під представництвом прокуратурою України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Менчинська проти Росії", пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мартіні проти Франції").

Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. №14 "Про судове рішення у цивільній справі" оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Жовківської районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 14,6616 га у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Малехівської сільської ради ліворуч автодороги Київ-Чоп на території Малехівської сільської ради ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10.

На підставі згаданого розпорядження, ОСОБА_4 отримано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за НОМЕР_23), ОСОБА_6 отримано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за НОМЕР_18), ОСОБА_5 - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за НОМЕР_17), ОСОБА_7 - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_16 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за НОМЕР_22), ОСОБА_8 - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_15 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за НОМЕР_20), ОСОБА_9 - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_13 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за НОМЕР_19), ОСОБА_11 - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за НОМЕР_24), ОСОБА_10 - Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_14 (зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за НОМЕР_21).

Як зазначено в позовній заяві, вказані вище громадяни згідно договорами купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грень Н.М. від 30.09.2009 року серії ВМК НОМЕР_25, ВМК НОМЕР_26, ВМК НОМЕР_27, ВМК НОМЕР_28, НОМЕР_29, що зареєстровані в реєстрі за номерами 1693, 1691, 1692, 1694, 1695 відчужили згадані земельні ділянки на території Малехівської сільської ради на користь Приватного підприємства «Лада-Плюс». В подальшому, ПП «Лада-Плюс» виготовило технічну документацію із землеустрою, об'єднало належні підприємству земельні ділянки в одну, загальною площею 14,66 га та звернулось до відділу Держкомзему у Жовківському районі із заявою про поділ вищевказаної ділянки на три земельні ділянки площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га.

Розпорядженнями Жовківської районної державної адміністрації від 12.04.2010 року №487, №490, №491 надано дозвіл ПП «Лада-Плюс» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства на будівництво торгівельно-складських приміщень та будівництво торгівельно-розважального комплексу.

Рішенням Львівської обласної ради від 13.07.2010 року №1276 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни та встановлення меж с. Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району»яке не оскаржене і не скасоване затверджено проект землеустрою щодо зміни та встановлення меж села Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області. Включено в межі села Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області земельні ділянки загальною площею 325,80 га з них: 152,00 га земель під сільськогосподарськими підприємствами; 88,7162 га земель, наданих у власність і користування громадянам, 12,7104 га земель під закладами, установами, організаціями, 18,9583 га земель під підприємствами промисловості; 29,9366 га земель під підприємствами транспорту та зв'язку; 16,0061 земель під військовими частинами, підприємствами Міністерства оборони, 7,4724 га земель запасу сільської ради. Даним Рішенням до меж села Малехів включено спірні у даній справі земельні ділянки, що не заперечується учасниками справи.

Рішеннями Малехівської сільської ради від 24.01.2011 року за №№ 30, 31, 32 затверджено Приватному підприємству «Лада-Плюс» проекти землеустрою з відведення земельних ділянок щодо зміни цільового призначення земельних ділянок площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгівельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень.

На підставі договорів купівлі-продажу від 29.10.2012 року, 30.10.2012 року та 01.11.2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В. та зареєстрованих в реєстрі за №№ 7872, 7902, 8029, ПП «Лада-Плюс» відчужило земельні ділянки площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га Приватному підприємству «Союзавтоцентр».

Приватне підприємство «Союзавтоцентр» на підставі договорів купівлі-продажу від 07.11.2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В. та зареєстрованих в реєстрі за №№ 2703, 2708, 2713 відчужило вказані земельні ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Амат-Торг-Сервіс».

Придбані у Приватного підприємства «Союзавтоцентр» земельні ділянки площею 4,4283 га, та 3,5717 га за заявою ТзОВ «Амат-Торг-Сервіс» до відділу Держземагенства у Жовківському районі було об'єднано в одну земельну ділянку площею 8 га.

Таким чином, на підставі Державного акта серії НОМЕР_30 та Державного акта серії НОМЕР_32 ТзОВ «Амат-Торг-Сервіс» на праві власності належать земельні ділянки площею, відповідно 8 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_33) та 6,6616 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_31), що знаходяться на території Малехівської сільської ради.

Статтею 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 155 вказаного Кодексу визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, прокурором не доведено, що оскаржувані у справі рішення Жовківської районної державної адміністрації та Малехівської сільської ради не відповідають вимогам чинного законодавства та одночасно порушують права держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, а також Львівського національного аграрного університету.

Як зазначено в позовній заяві прокурора, згідно наказу від 14.05.2005 року №158 Міністерства аграрної політики України «Про реорганізацію державного підприємства навчально-дослідного господарства «Дублянський» останнє реорганізовано та визначено Львівський державний аграрний університет його правонаступником. Львівський національний аграрний університет є правонаступником Львівського державного аграрного університету, Львівського державного сільськогосподарського університету, рільничо-лісового факультету, академії рільництва, що підтверджується п.1.1 статуту Львівського національного аграрного університету, нова редакція якого затверджена 24.04.2008.

Крім того, в позовній заяві зазначено, що як вбачається з Державного акту на вічне користування землею колгоспами НОМЕР_34 від 26.01.1952 року, за сільськогосподарською артіллю імені Богдана Хмельницького закріплено земельну ділянку площею 1188 га, межі та координати якої визначені у відповідному плані земель, переданих у вічне користування сільськогосподарській артілі імені Богдана Хмельницького. У відповідності до доповнень до акту, в землекористуванні відбувались відповідні зміни.

Наказом №212 Міністерства сільського господарства УРСР від 10.03.1959 року «Про забезпечення населення м. Львова овочами та картоплею за рахунок виробництва їх у спеціалізованих радгоспах області», прийнято пропозицію про переведення 18 колгоспів у шість спеціалізованих радгоспів по виробництву картоплі та овочів, у т.ч. радгосп «Дублянський» -на базі колгоспів «Гігант» та ім. ХХ з'їзду КПРС Куликівського району. 16.03.1959 року на підставі Постанови ЦК КП УРСР і Ради Міністрів УРСР №257 від 26.02.1959 року, наказу Міністерства сільського господарства УРСР від 13.03.1959 року №207-ІІ був утворений радгосп «Дублянський», який у 1960 році був реорганізований в учбово-дослідне господарство «Дублянське», що підтверджується історичною довідкою учгоспу «Дублянське». Наказом №203 від 10.08.1960 року «Про передачу Львівському сільськогосподарському інституту радгоспу «Дублянський» та наказом №178 від 19.08.1960 року «Про передачу Львівському сільськогосподарському Інституту радгоспу «Дублянський» директор Львівського тресту овоче-картоплярських радгоспів зобов'язаний передати зазначений радгосп з активами і пасивами балансу, а також усіма землями, фондами матеріально-технічного постачання тощо, Львівському сільськогосподарському інституту. Зазначений наказ був виконаний, що підтверджується прийомо-здаточним актом від 23.08.1960 року, за яким Львівському сільськогосподарському інституту було передано, зокрема, 3660 га землі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор покликається на те, що Жовківською районною державною адміністрацією не приймалось рішення щодо вилучення спірних земельних ділянок з користування НДГ «Дублянський». Рішенням Жовківського районного суду від 15.07.2008 року лише припинено право користування ДП НДГ «Дублянський» земельною ділянкою без її вилучення та надано дозвіл громадянам на розробку проекту землеустрою. В той же час, вказане рішення не містило зобов'язання щодо затвердження таких проектів землеустрою, разом з тим, розпорядженням Жовківської районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою» затверджено проекти землеустрою та передано у приватну власність громадянам земельні ділянки. В проектах землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок та матеріалах, на підставі яких приймалось розпорядження №1090 відсутня нотаріально посвідчена заява землекористувача ДП НДГ «Дублянський» про незаперечення вилучення земель.

У відповідності до ст.125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі наказу від 14.05.2005 року №158 Міністерства аграрної політики України «Прореорганізацію державного підприємства навчально-дослідного господарства «Дублянський») право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Перелік документів, що посвідчують право на земельну ділянку визначено ст.126 цього Кодексу, згідно якої право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Однак, належних та достатніх доказів набуття позивачем права користування земельною ділянкою, якою користувалось державне підприємство «Навчально-дослідне господарство «Дублянський» Львівського державного аграрного університету, її меж, площі тощо не доведене суду у встановленому порядку.

Крім того, питання наявності у Львівського національного аграрного університету права користування земельними ділянками реорганізованого Державного підприємства «Навчально-дослідне господарство «Дублянське» Львівського державного аграрного університету до складу яких, на думку позивачів входять спірні земельні ділянки були предметом розгляду справи №30/202.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.12.2008 року у справі №30/202 за позовом Львівського національного аграрного університету до Управління земельних ресурсів у Жовківському районі, Регіональної філії Центру державного земельного кадастру у Львівській області, за участю третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Дублянська міська рада, Грибовицька сільська рада, Малехівська сільська рада, Грядівська сільська рада, Управління земельних ресурсів у Жовківському районі Львівської області, про визнання права постійного користування на земельну ділянку в задоволенні позову відмовлено повністю. Вказаним рішенням, встановлено відсутність факту набуття Львівським національним аграрним університетом та його попередниками - ДП НДГ «Дублянський» права користування земельними ділянками, зокрема на території Малехівської сільської ради, до складу яких, на думку позивачів входять спірні у даній справі земельні ділянки.

Встановлені вказаним рішенням обставини позивачами в загальному порядку не спростовано.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних доказів про надання в користування ДП НДГ «Дублянський» спірних земельних ділянок, а також не представлено правовстановлюючих документів щодо узаконеного користування такими (державний акт, договір оренди тощо), як цього вимагають ст. 125,126 ЗК України.

Окрім того позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою» та надання земельних ділянок у власність фізичним особам було прийнято на підставі постанов Бродівського районного суду Львівської області від 26.05.2008 року та Жовківського районного суду Львівської області від 15.07.2008 року, які в подальшому скасовано, провадження у справах закрито. Жовківською районною державною адміністрацією не приймалось розпорядження щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Однак, на момент винесення спірного Розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 17.12.2008 року № 1090 постанова Бродівського районного суду Львівської області від 26.05.2008 року, що залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2008 року набрала законної сили. Із змісту вказаної постанови вбачається, що Жовківську районну державну адміністрацію зобов'язано лише надати дозвіл на розробку проекту відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту біля автодороги Київ-Чоп без погодження з Малехівською сільською радою.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 15.07.2008 року, що залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2008 року та на момент винесення спірного Розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 17.12.2008 року № 1090 набрала законної сили, надано дозвіл на розробку проекту відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту.

Колегія суддів вважає, що районний суд прийшов до правильного висновку про те, що земельні ділянки, щодо яких було надано дозвіл на розробку проекту відведення у власність для ведення особистого селянського господарства не перебували у власності чи в користуванні (оренді, постійному користуванні) у будь-яких фізичних чи юридичних осіб, установ, організацій.

Відповідно до постанов Бродівського районного суду Львівської області від 26.05.2008 року та Жовківського районного суду Львівської області від 15.07.2008 року, фізичними особами - відповідачами у даній справі, було лише отримано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, і жодним чином вказаними рішеннями судів не було зобов'язано Жовківську районну державну адміністрацію затверджувати проект відведення земельних ділянок та передавати земельні ділянки у власність ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 для ведення особистого селянського господарства, що не заперечується прокурором у справі .Окрім того прокурором не подано апеляційної скарги щодо оскажуваного рішення.

Згідно до ч. 8, 9 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент винесення розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090) проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Згідно ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент винесення розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090) районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Прийняття розпорядження від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою» Жовківською районною державною адміністрацією здійснювалось на підставі погодженого у встановленому законом порядку проекту відведення земельних ділянок у власність та за зверненням фізичних осіб, яким земельні ділянки передавались у власність.

Підставою прийняття оскаржуваного розпорядження Жовківської районної державної адміністрації відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України було виключно надання оцінки розробленому та погодженому в установленому законом порядку проекту відведення земельних ділянок. При цьому, прийняття розпорядження Жовківської районної державної адміністрації про затвердження проекту відведення земельних ділянок у власність, як самостійний етап отримання фізичними особами у власність земельних ділянок, не залежало від наявності рішень Бродівського районного суду Львівської області від 26.05.2008 року та Жовківського районного суду Львівської області від 15.07.2008 року, які були лише передумовою для розроблення проекту відведення земельних ділянок у власність.

Відповідність проектів відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 для ведення особистого селянського господарства вимогам чинного на той час законодавства заступником прокурора Львівської області та позивачами належними, допустимими доказами не спростована.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України - до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно п. а) ч.1 ст.17 Земельного кодексу України та п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»,- до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених ЗК України; підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок.

Таким чином, оскільки спірні земельні ділянки знаходились за межами населеного пункту с. Малехів Жовківського району, розпорядження ними входило до компетенції Жовківської районної державної адміністрації, в той час як визначені у ст.12 Земельного кодексу України повноваження Малехівської сільської ради не поширювались на зазначені земельні ділянки.

Окрім того слід зазначити, що правомірність винесення Жовківською районною державною адміністрацією вказаного Розпорядження від 17.12.2008 року № 1090 «Про затвердження проекту землеустрою» встановлено рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05.06.2013 року, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 28.10.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2014 року у справі №444/697/13-ц за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Малехівської сільської ради до Жовківської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_6 ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10, приватного підприємства «Лада-Плюс», ТзОВ «Амат-Торг-Сервіс», за участю третіх осіб: відділу Держземагенства у Жовківському районі, Головного управління юстиції у Львівській області, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Грень Н.М. про визнання недійсним розпорядження, договорів купівлі-продажу, державних актів, їх державної реєстрації, витребування земельних ділянок від добросовісних набувачів.

Так у відповідності до ч. 4ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили,не доказуються при розгляді іншої справи.

Окрім того судом встановлено, що прокурору було відомо про оскаржувані розпорядження, оскільки власне прокурором були подані касаційні скарги на вищезазначені постанови Бродівського районного суду від 26.05.2008 року та Жовківського районного суду від 15.07.2008року та окрім того прокурор звертався з зазначеними вимогами в інтересах Малехівської ради , що дає підстави вважати про пропущення строку позовної давності прокурором, однак відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є самостійною підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-658цс15 в якій зазначено, що суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Таким чином, відсутність в матеріалах справи доказів наявності у позивача суб'єктивного права, за захистом якого до суду з даним позовом звернувся прокурор, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

В свою чергу, прокурором не доведено, що оскаржуване Розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою» суперечить Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, прокурором та позивачами належними та допустимими доказами не доведено правомірності заявлених у даній справі позовних вимог в частині визнання недійсним розпорядження Жовківської районної державної адміністрації №1090 від 17.12.2008 року, зокрема, з підстав його невідповідності вимогам чинного законодавства та порушення в зв'язку з його прийняттям будь-якого порушеного, невизнаного або оспорюваного права держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, а також Львівського національного аграрного університету.

Тому районний суд прийшов до правильного висновку, що вимога позивача про визнання недійсним розпорядження Жовківської районної державної адміністрації від 17.12.2008 №1090 «Про затвердження проекту землеустрою», є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відтак інші позовні вимоги заявлені є похідними, тому районний суд прийшов до правильного висновку про відмову у їх задоволенні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог районний суд прийшов до вірного висновку, що оскаржуване від 17.12.2008 року №1090 «Про затвердження проекту землеустрою», розпоряджень Жовківської районної державної адміністрації від 12.04.2010 року №487, №490, №491, якими надано дозвіл ПП «Лада-Плюс» на виготовлення технічної документації із землеустрою по зміні цільового призначення земельних ділянок з ведення особистого селянського господарства на будівництво торгівельно-складських приміщень та будівництво торгівельно-розважального комплексу, та про визнання недійсними рішень Малехівської сільської ради від 24.01.2011 року за №№ 30, 31, 32, якими Приватному підприємству «Лада-Плюс» затверджено проекти землеустрою з відведення земельних ділянок щодо зміни цільового призначення земельних ділянок площами 4,4283 га, 3,5717 га та 6,6616 га з ведення особистого селянського господарства на розміщення торгівельно-розважального комплексу та розміщення торгово-складських приміщень відповідає вимогам законодавства та у зв'язку недоведеністю наявності у позивача - Львівського національного аграрного університету права власності на спірні ділянки, спростовує доводи позивача про наявність правових підстав для витребування в порядку ст.388 ЦК України спірних земельних ділянок у ТзОВ «Амат-Торг-Сервіс» на користь Львівського національного аграрного університету.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скари правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення слід залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375,381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського національного аграрного університету залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 липня 2018 року

Головуючий

Судді