Справа № 462/5049/18
УХВАЛА

20 серпня 2018 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Румілова Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, Галицького районного суду м.Львова в особі судді Галицького районного суду м.Львова Котельви Катерини Олександрівни про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 16 серпня 2018 року звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, Галицького районного суду м.Львова в особі судді Галицького районного суду м.Львова Котельви Катерини Олександрівни, в якому зазначив, що 28 листопада 2016року ним подано скаргу до Галицького районного суду м.Львів на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_2 від 13.07.2016року про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №0002562. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львів Котельви К.О. від 29.11.2016року вказану скаргу повернуто на підставі п.3 ч.2ст.304КПК України, як таку, що подана з порушенням визначеного частиною першою цієї статті десятиденного строку без клопотання про його поновлення. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від05.12.2016року скасовано зазначену ухвалу та направлено слідчому судді Галицького районного суду м. Львова для розгляду в порядку глави 26 КПК України, апеляційна інстанція прийшла до висновку, що скарга подана з дотриманням визначеного строку, висновок слідчого судді Котельви К.О. про пропуск строку на звернення не відповідає фактичним обставинам справи. Рішенням Вищої ради правосуддя встановлено прояв недбалості судді Котельви К.О. при відправленні правосуддя, яка призвела до незаконної відмови в розгляді по суті скарги, а отже незаконної відмови в доступі до правосуддя. Прояв недбалості судді Галицького районного суду м.Львова завдав йому моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 15000 грн., також у звязку з такими діями він поніс матеріальні витрати в розмірі 1703,58грн. Просить суд стягнути з Держави України через Державну казначейську службу України за рахунок Державного бюджету України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на свою користь 16 703 , 58 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження по справі в частині позовних вимог до Галицького районного суду м.Львова в особі судді Кательви Катерини Олександрівни, оскільки зі змісту позовних вимог позивача в цій частині чітко вбачається, що їх предметом є виключно процесуальні дії судді при здійсненні правосуддя. Суддя як посадова особа, що здійснює правосуддя, а також суд як орган, що здійснює правосуддя , не може бути відповідачем або іншою стороною, котра бере участь у цивільній справі, за винятком випадків, коли суддя виступає як представник цієї установи, а не орган, що здійснює правосуддя.

Такий висновок відповідає положенням статей 56, 126, 129 Конституції України, а також роз'ясненням, викладеним у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» та у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів». Зазначене також відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно до ч.4 ст.28 ЦПК України позови, повязані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з позовної заяви позивач зазначив у позові своє місце реєстрації проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Місцезнаходження відповідача Державної казначейської служби України є м.Київ, вул. Бастіонна, що у Печерському районів м.Києва.

Тому за відсутністю місця реєстрації проживання позивача та місцезнаходження відповідача, зазначений позов не підлягає розгляду в Залізничному районному суді м.Львова.

Враховуючи, що позивач, звертаючись з даним позовом, за своїм вибором обрав підсудність саме місце знаходження відповідача, суд вважає, що справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди слід передати за підсудністю до Печерського районного суду м.Львова, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись ст.28, 31, ст.186 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, Галицького районного суду м.Львова в особі судді Галицького районного суду м.Львова Котельви Катерини Олександрівни про відшкодування моральної та матеріальної шкоди в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Галицького районного суду м.Львова в особі судді Галицького районного суду м.Львова Котельви Катерини Олександрівни про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Передати Печерському районному суду м.Києва на розгляд справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.М.Румілова