Ухвала

16 січня 2018 року

м. Київ

справа № 456/20/16-ц

провадження № 61-740 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного

цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Усика Г. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Відкрите акціонерне товариство по будівництву та реконструкції будівельних шляхів «Західшляхбуд»

представники відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції будівельних шляхів «Західшляхбуд» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області у складі судді Бараковського В. М. від 22 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів: Бойко С. М., Ванівського О. М., Берези В. І. від 11 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ :

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції будівельних шляхів «Західшляхбуд» (далі - ВАТ «Західшляхбуд») про компенсацію втрати частини заробітної плати.

Позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що рішеннями Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справах № 2-550/10 та № 2-551/10 від 04 березня 2010 року стягнуто з ВАТ «Західшляхбуд» на її користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій сумі заробітної плати, в розмірі 4 560 грн. 40 коп. Оскільки відповідач протягом 2008-2015 років не здійснив виплату присуджених коштів, то він зобов'язаний провести компенсацію втрати частини заробітної плати, яку позивач, з урахуванням уточних вимог, просила стягнути в розмірі 4 426 грн. 72 коп.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ВАТ «Західшляхбуд» на користь ОСОБА_1 (з врахуванням ухвали цього ж суду від 10 травня 2016 року про виправлення описки) компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 4 426 грн. 72 коп.

Стягнуто з ВАТ «Західшляхбуд» в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ВАТ «Західшляхбуд» відхилено, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року залишено без змін.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що остання має право на компенсацію втрати частини заробітної плати відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці»та положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

22 листопада 2016 року ВАТ «Західшляхбуд» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просило скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 в прохальній частині позовної заяви просила стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати з ОСОБА_3, однак суд стягнув кошти з ВАТ «Західшляхбуд». Отже суд першої інстанції в порушення вимог статті 33 Цивільного процесуального кодексу України 2004 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, самовільно замінив відповідача без врахування позиції позивача.

Уточнивши вимоги касаційної скарги у заяві від 14 березня 2017 року, ВАТ «Західшляхбуд» просило скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року і постановити ухвалу про закриття провадження у даній справі.

Заява мотивована тим, що відповідно до постанови Господарського суду Львівської області від 08 листопада 2011 року ВАТ «Західшляхбуд» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до пункту 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, та частини четвертої статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи про стягнення заробітної плати.

20 грудня 2017 року справу № 456/20/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи, що ВАТ «Західшляхбуд» оскаржуються судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, дану справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостої статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції будівельних шляхів «Західшляхбуд» про компенсацію втрати частини заробітної плати, за касаційною скаргою Відкритого акціонерного товариства по будівництву та реконструкції будівельних шляхів «Західшляхбуд» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов
С. О. Погрібний
Г. І. Усик