Справа № 565/681/18
Провадження № 2/565/333/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

10 липня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіОСОБА_1,
з участю секретаряОСОБА_2,
позивача представника органа опіки та піклуванняОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

В суд звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, від шлюбу подружжя має дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на даний час не досягла повноліття. У 2014 році шлюб між батьками неповнолітньої дитини розірвано, ще до його розірвання сторони проживали окремо, дитина сторін залишилась проживати з позивачем. Батько ОСОБА_5 участі в утриманні та вихованні дочки не приймає, її життям не цікавиться, свої батьківські обовязки щодо дитини без поважних причин не виконує, у звязку з чим наявні підстави, передбачені ст.164 СК України, для позбавлення його батьківських прав щодо дитини. Мати дитини регулярно несе додаткові витрати на дитину, повязані з її лікуванням, розмір яких в середньому складає 2000,00 на місяць, у звязку з чим на підставі ст.185 СК України заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат на дитину у розмірі 900,00 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та пояснила, що з осені 2013 року сторони разом не проживають, з того часу відповідач припинив цікавитись дитиною, не відвідує дочку, не цікавиться її навчанням та розвитком, не телефонує та не намагається звязатись з дочкою чи ОСОБА_3 через мережу Інтернет. Незважаючи на присудження з ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини, жодного разу кошти на її утримання у добровільному порядку він не надавав, від органів державної виконавчої служби аліменти також не надходили, існує заборгованість по їх сплаті. Будь-якого звязку з батьком дитина не має, будь-яких емоцій до нього не проявляє, на даний час його місцезнаходженням не цікавиться, і на його появу не чекає, на момент припинення спільного проживання сторін дитині було 4 роки. Будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною, як пояснила позивач, вона не чинить, поважні причини невиконання ОСОБА_5 своїх батьківських обовязків їй невідомі.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_4 вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та пояснила, що до служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області звернулась ОСОБА_3 із заявою, у якій просила перевірити стан виконання батьківських обовязків ОСОБА_5 щодо неповнолітньої дитини її дочки ОСОБА_6 Під час перевірки повідомлених обставин службою у справах дітей встановлено, що батько дитини ОСОБА_5 не сприяє забезпеченню здобуття дитиною освіти, не замається навчанням, вихованням та утриманням дочки, не цікавиться її життям, фізичним, духовним і моральним розвитком, не готує до самостійного життя та праці. Дитина проживає з матірю ОСОБА_3, яка створила належні умови для її розвитку та виховання. Під час спілкування з дитиною було встановлено, що про тата вона говорить неохоче, він забув про її існування, не спілкується з нею, не відвідує, не вітає з днем народження.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_5 в судове засідання повторно не зявився, у передбаченому ст.12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, з урахуванням думки позивача судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Підставами для такого висновку суду є наступне.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

З рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23.04.2014р., яке набрало законної сили 06.05.2014 р., вбачається, що ОСОБА_3 з 24.01.2009р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, який даним судовим рішенням розірвано.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-АС № 027760, виданого відділом РАЦС Ленінського районного управління юстиції у м.Севастополі, батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, яка на даний час не досягла повноліття, є ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 (бабуся дитини) та ОСОБА_8 (тітка дитини), а також пояснень позивача ОСОБА_3 судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 як до розірвання шлюбу з ОСОБА_3, так і після цього, не виявляв піклування про свою дитину, вихованням дитини не займався, матеріально не допомагав. Восени 2013 року ОСОБА_5 останній раз бачився з дочкою ОСОБА_9, з того часу з дитиною не проживає, дочку тривалий час не відвідує, ухиляється від її виховання та утримання, не надавши за цей час будь-якої матеріальної допомоги на її утримання як у грошовій, так і у натуральній формі. Батько не піклується про розвиток дитини, її освіту та благополуччя, не цікавиться її інтересами, жодного разу протягом часу з осені 2013 року і по даний час з дитиною не спілкувався, перешкод у цьому мати дитини ОСОБА_3 йому не чинить.

З довідок відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №№ 1385/05, 1396/05 від 05.04.2018 р. вбачається, що ОСОБА_6, 06.06.2009 р., з 13.10.2009 р. зареєстрована та проживає разом з матірю ОСОБА_3 в м.Вараш Рівненської області по м-ну ПеремогиАДРЕСА_1, разом з батьками позивача, її сестрою та бабою.

З довідки Вараської ЗОШ-3 № 46 від 05.04.2018 р. вбачається, що ОСОБА_6 навчається у 3 класі даного навчального закладу. З характеристики дитини адміністрацією навчального закладу вбачається, що учениця 3-Є класу ОСОБА_6 проявила себе здібною, старанною ученицею, яка має високий рівень знань, дівчинка систематично відвідує уроки, охайна, забезпечена усім необхідним шкільним приладдям. З характеристики вбачається, що ОСОБА_6 виховує лише мама, батько жодного разу у школі не зявився, не цікавився успіхами у навчанні доньки.

З характеристики ОСОБА_6, наданої керівником гуртка спортивно-бального танцю ПК УСО ім.Лесі Українки, вбачається, що дитина відвідує вказаний гурток півтора роки, зарекомендувала себе як відповідальна та вихована учениця, гурток оплачується регулярно.

З довідок ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» №№ 373, 2299 від 03.04.2018 р. вбачається, що ОСОБА_3 з 23.02.2009 р. працевлаштована на посаді інженера ВТС вказаного підприємства, за період з березня 2017 р. по лютий 2018 р. отримала 157474,05 грн. заробітної плати. За місцем роботи позивач характеризується позитивно.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29.02.2016 р. у справі № 565/39/16-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 12.01.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття. Цим же рішенням відмовлено у задоволенні вимоги ОСОБА_3 про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_9. У цій частині судове рішення мотивовано відсутністю достатніх доказів, які б надавали можливість категорично стверджувати про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини.

З наданої до позову інформації від 11.04.2018 р. про виконавче провадження №53101305 з примусового виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області у справі № 565/39/16-ц про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 12.01.2016 р. і до повноліття дитини, вбачається, що вказане судове рішення перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області, станом на 12.02.2018 р. ОСОБА_5 має заборгованість зі сплати аліментів за даним виконавчим листом у розмірі 24612,90 грн., у звязку з чим державним виконавцем щодо боржника встановлено тимчасові обмеження у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, користування вогнепальною мисливською пневматичною та охолошеною зброєю, у праві полювання, до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, накладено арешт на все рухоме та нерухоме його майно.

З довідки відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Херсонській області № 6443/3 від 14.05.2018 р. вбачається, що станом на 01.05.2018 р. ОСОБА_5 має заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 у розмірі 27612,90 грн., дана заборгованість виникла за період з січня 2016 року. З даної довідки судом встановлено, що аліменти за судовим рішенням у примусовому порядку ОСОБА_5 не сплачувались за весь період їх присудження.

З акту обстеження умов проживання № 78 від 16.05.2018 р. вбачається, що спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області проведено обстеження умов проживання сімї ОСОБА_3, за результатами обстеження встановлено, що у квартирі створено умови для проживання, навчання, відпочинку та виховання дитини, малолітня ОСОБА_6 забезпечена усім необхідним для навчання, виховання, розвитку, взаємовідносини між членами родини добрі, порушень прав дитини не встановлено.

З висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 98 від 17.05.2018 р., вбачається, що орган опіки та піклування вважає можливим позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як за результатами перевірки службою у справах дітей було встановлено, що відповідач не займається навчанням, вихованням та утриманням дитини, не цікавиться її життям, фізичним, духовним і моральним розвитком, не створює належні умови для проживання, не готує до самостійного життя та праці, тобто ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо своєї дитини ОСОБА_6

Судом не встановлено обєктивних обставин, які б перешкоджали відповідачу дбати про дитину та піклуватись про неї, приймати участь у матеріальному утриманні дочки, піклуватись про її добробут, приймати участь у її вихованні та забезпечувати її навчання і розвиток. Суд враховує, що спілкуванню з дитиною та участі у її утриманні не може перешкодити окреме проживання дитини та батька, за наявності у останнього такого бажання.

Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що ОСОБА_5 після набрання законної сили судовим рішенням про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_9, яким відмовлено у задоволенні вимоги про позбавлення його батьківських прав, без поважних причин ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню неповнолітньої дочки, що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо неї. Суд вважає, що за встановлених обставин позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_6 відповідає інтересам дитини.

Вирішуючи вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину, суд виходить з наступного.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З витягу з медичної карти стаціонарного хворого медичного центру «VIVAT» (ТзОВ «Дністер», м.Моршин) вбачається, що ОСОБА_6 з 02.07.2015 р. по 13.07.2015 р. перебувала у вказаному медичному закладі на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «ДЖВГЛ по лівосторонньому типу», виписана у стані покращення з рекомендаціями дотримуватись режиму харчування та дієти, прийому висівок, ЛФК. Суду не подано документів у підтвердження вартості лікування та інших витрат на перебування дитини у вказаному медичному закладі.

З довідки ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» № 021/1757 від 29.05.2018 р. вбачається, що ОСОБА_3 перебувала на лікарняному у звязку з доглядом за хворою дитиною у період з 22.02.2016 р. по 01.03.2016 р., з 27.04.2016р. по 29.04.2016 р., з 17.10.2016 р. по 21.10.2016 р., з 20.02.2017 р. по 24.02.2017 р., з 21.03.2017 р. по 23.03.2017 р., з 01.06.2017 р. по 09.06.2017 р., з 19.10.2017 р. по 24.10.2017 р., з 30.11.2017 р. по 05.12.2017 р., з 07.02.2018 р. по 09.02.2018 р. Докази у підтвердження хвороб дитини, з приводу яких позивач перебувала на лікарняному, вартості медичних препаратів і процедур та понесення позивачем витрат на лікування дитини суду не надані.

З довідки ДЗ «СМСЧ № 3» від 31.05.2018 р. вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, спостерігається в амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2, часто хворіє простудними захворюваннями, обструктивним бронхітом з частини рецидивами, гайморитом, риносинуситом, потребує тривалого лікування і оздоровлення (санаторно-курортного лікування) в літнє-осінній період. Суду не подано документів у підтвердження частоти загострення хвороб дитини, коштів, які у звязку з цим витрачаються позивачем на її лікування, частоти рекомендованого санаторно-курортного лікування та його вартості.

З довідки № 247 від 31.05.2018 р. вбачається, що ОСОБА_6 перебувала на лікуванні у стоматологічному кабінеті «Естетика» (м.Вараш) вісім раз за період з 11.07.2016 р. по 11.04.2018 р. з приводу хронічного глибокого карієсу, хронічного гранулюючого періодонтиту, хронічного фіброзного кульпіту, отримувала медичну допомогу у вигляді герметизації фісур, фторування зубчиків, накладання девіт, за лікування сплачено 2890,00 грн. Сплата даної суми підтверджена також відповідною квитанцією.

З довідки стоматологічного кабінету «Лайт Дента» (м.Луцьк) від 25.05.2018р. вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проходила ортодонтичне лікування з приводу усунення зубно-щелепової аномалії ІІІ класу по Енгелю, дефіциту розвитку верхньої щелепи, звуженої верхньої щелепи, тісного розміщення верхніх різців, відвідувала клініку 16.09.2016 р., 15.10.2016 р., 19.11.2016 р., 28.01.2017 р., 17.08.2017 р., вартість лікування становила 1250,00 грн. З довідки вбачається також, що дитина потребує в подальшому продовження ортодонтичного лікування з використанням незнімних препаратів орієнтовною вартістю 10000,00 грн. На думку суду, вищезазначені додаткові витрати слід покладати на батьків після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, і за відсутності доказів у підтвердження їх розміру, підстави для їх фінансуватися відповідачем наперед відсутні.

Документально підтверджені понесені позивачем витрати на лікування дитини за період з 11.07.2016 р. по 11.04.2018 р., тобто за 22 місяці, складають: 2890,00 грн. + 1250,00 грн. = 4140,00 грн., або 188,18 грн. на місяць.

Як встановлено з пояснень ОСОБА_3, на диспансерному обліку з приводу будь-яких хронічних захворювань дитина позивача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, не перебуває. За таких обставин, виходячи з вищезазначеного щомісячного розміру документально понесених витрат на лікування дитини, суд вважає, що ці витрати не можуть відноситись до додаткових витрат на дитину, викликаних особливими обставинами у вигляді її хвороби, каліцтва тощо та не підлягають окремому стягненню в порядку ст.185 СК України.

З наданих позивачем суду квитанцій про оплату за танцювальний гурток вбачається, що за період з 18.09.2017 р. по 05.04.2018 р. позивачем оплачено вартість занять дитини на загальну суму 640,00 грн., або 100,00 грн. 120,00 грн. на місяць. Вказані витрати також не можна віднести до додаткових витрат на дитину, повязаних з розвитком її здібностей, вони є звичайними витратами на навчання дитини та організацію її дозвілля.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат, зумовлених розвитком здібностей дитини та станом її здоровя, слід відмовити у звязку з їх безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.148, 150, 164-166, 185 СК України, ст.ст.4-5, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) задовольнити частково.

Позбавити громадянина України ОСОБА_5 батьківських прав стосовно дитини: дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4.

У задоволенні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 понесені позивачем судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 17 липня 2018 року.

Головуючий: