Справа № 299/2421/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатськоїобласті в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

cуддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

за участю секретаря Чучки Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Виноградівського районного суду від 17 січня 2018 року (у складі судді Бак М.Д.) за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та Виноградівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській jбласті, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у серпні 2017 р.

Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 28.03.2017 р. про стягнення із позивача грошових коштів у розмірі 79 125, 66 доларів США, що станом на 14.02.2017 р. у гривневому еквіваленті складає 2 149 457,26 грн.

На обґрунтування позовних вимог указала, що вважає такий спосіб стягнення кредитної заборгованості незаконним. Зазначає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України з питань учинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які б свідчили про безспірність суми заборгованості. Зокрема, вона як мобілізована на військову службу в особливий період і учасник бойових дій, звільнена від сплати пені, штрафів і процентів по кредиту в періодіз 02.02.2015 р. і до закінчення особливого періоду, тобто до моменту вчинення виконавчого напису, а тому заборгованість указана відповідачем у вимозі та вказана нотаріусом у виконавчому написі є спірною.

Рішенням Виноградівського районного суду від 17 січня 2018 р. позов задоволено. Виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 28 березня 2017 р., зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2693, про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 2 152 457,26 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Банку на користь держави 640 грн. у відшкодування судового збору.

Судове рішення мотивоване тим, що виконавчий напис учинений щодо суми кредитної заборгованості, яка є частково спірною, у частині заборгованості, закінчився передбачений законом строк видання виконавчого напису, в звязку з чим суд дійшов висновку про порушення прав позивачав як позичальника за кредитним договором.

У апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) просить скасувати це рішення із підстав не повного зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального і матеріального права, та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Доводи скарги зводяться до такого:

-На момент учинення виконавчого напису судового спору щодо розміру кредитноїзаборгованості не було, що свідчить про її безспірність;

-ОСОБА_5 не зверталася до Банку як військовослужбовець або військовозобовязаний, що підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 23.05.2014 р., а тому в Банку не було підстав не здійснювати відповідні нарахування;

-Строк, передбачений ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (не більше трьох років із дня виникнення права вимоги) не пропущено, а суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин ст.ст. 257, 258 та 266 ЦК України;

-Оскільки банк правомірно надав у кредит валютні кошти (в доларах США), то і стягнення заборгованості у валюті кредитування є правомірним.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 стверджує про безпідставність апеляційної скарги. Узагальнені доводи зводяться до неправомірності обрахування заборгованості по кредиту, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скаргапідлягає залишенню без задоволення, а рішення залишенню без змін, із таких мотивів.

Установлено, що 05.09.2008 р. між Банком і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № MKV0GA на суму 23100 доларів США терміном до 05.09.2028 р. зі щомісячним погашенням належних до сплати сум.

Рішенням Виноградівського районного суду від 18.12.2012 р., яке набрало законної сили та є чинним, у цивільній справі за позовом Банку до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення зі зняттям із реєстраційного обліку звернуто стягнення на предмет іпотеки (належну ОСОБА_2 квартиру) в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором на суму 30762.43 доларів США, що за курсом 7.99 грн. згідно з повідомленням НБУ від 12.06.2012 р. складало 245581.02 грн.

21.03.2017 р. Банк надіслав ОСОБА_2 письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором від 05.09.2008 р., згідно з якою загальна сума заборгованості складала 79144.07 доларів США, що за курсом НБУ станом на 14.02.2017 р. (27.16511 грн. за 1 долар США) становило 2149957.37 грн. При цьому заборгована сума підлягала погашенню протягом 5-ти календарних днів із дати відправлення письмової вимоги.

28.03.2017 р. приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 учинила виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку грошові кошти в сумі: 27309.71 доларів США залишок заборгованості за кредитом, 14957.15 доларів США залишок заборгованості за відсотками, 4089.22 доларів США комісія, 29001.69 доларів США пеня, 3767.89 доларів США штраф, а всього 79125.66 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 2149457.26 грн., а з урахуванням витрат, повязаних із учиненням виконавчого напису 2152457.26 грн.

13.07.2017 р. було відкрито виконавче провадження про примусове виконання указаного виконавчого напису.

02.02.2015 р. ОСОБА_2 була призвана на військову службу Іршавсько-Виноградівським ОРВК Закарпатської області на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 р. «Про часткову мобілізацію» і в період часу з 27.03.2015 р. по 31.03.2016 р. брала участь у бойових діях, зокрема, в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Згідно з положеннями ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - небільше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Як видно з наданих нотаріусом документів і матеріалів, виконавчий напис був учинений на підставі заяви Банку, письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № MKV0GA від 05.09.2008 р., указаного кредитного договору з додатками № 1 про загальну вартість кредиту і № 2 щодо графіку погашення кредиту, розрахунком заборгованості станом на 14.02.2017 р.

Тобто, Банком нотаріусу надано всі необхідні документи для учинення виконавчого напису.

Разом з тим, відповідно до п.2.3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів із моменту надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги іпотекодавцю і боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про усунення порушень.

Як видно з матеріалів справ, ОСОБА_2 одержала письмову вимогу Банку від 21.03.2017 р. (згідно з описом цінного листа і поштовим відбитком) про усунення порушень за кредитним договором тільки 27.03.2017 р., що не заперечується, а вже наступного дня був учинений виконавчий напис.

Наявність у ОСОБА_2 пільг, передбачених Законом «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 23.05.2014 р., щодо звільнення від сплати процентів за кредитом, пені та штрафів за період із 27.03.2015 р. по 31.03.2016 р. Банком не оспорюється і не заперечується.

Із урахуванням часу, наданого Банком для усунення порушень (протягом 5-ти календарних днів із дати відправлення письмової вимоги), тобто до 26.03.2017 р., моменту отримання ОСОБА_2 указаної вимоги (27.03.2017 р.) і моменту вчинення виконавчого напису (28.03.2017 р.) апеляційний суд вважає, що остання не могла та не мала реальної можливості усунути порушення і запобігти вчиненню виконавчого напису на суму, яка розрахована без наявних у неї законних пільг.

У звязку з цим порушене право та інтерес ОСОБА_2 підлягає судовому захисту саме шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки в протилежному випадку (за умови чинності виконавчого напису) вона буде позбавлена права на ефективний засіб правового захисту щодо розміру кредитної заборгованості, а передбачені Законом пільги (звільнення від сплати процентів за кредитом, пені та штрафів) матимуть декларативний і не забезпечений характер.

Окрім того, виконавчий напис учинений усупереч положенню ст. 88 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", оскільки з дня виникнення у Банку права вимоги до ОСОБА_2 минуло більше трьох років.

Зокрема, вказаним рішенням Виноградівського районного суду від 18.12.2012 р., яке має преюдиціальне значення, установлено, що ОСОБА_2 прострочила зобовязання за кредитним договором ще станом на 12.06.2012 р.

Натомість, Банк звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису лише 28.03.2017 р., а це зайвий раз свідчить про необхідність вирішення спірних правовідносин у порядку позовного провадження.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив правильне по суті та справедливе судове рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення. 2.Рішення Виноградівського районного суду від 17 січня 2018 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 10.07.2018 р.

Судді: