АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-з/791/990/18 Головуючий у першій інстанції Бойко М.Є.
Єдиний унікальний номер справи 661/705/14ц Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2018 року, ухваленого в складі судді Бойко М.Є., повне рішення суду складено 25.04.2018 року у цивільній справі № 661/705/14ц за позовом Кредитної спілки «Херсонський кредит» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2014 року кредитна спілка «Херсонський кредит» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила стягнути з відповідачів як солідарних боржників на користь позивача заборгованість в сумі 71317,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 січня 2011 року кредитна спілка «Херсонський кредит» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №3376, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кошти у сумі 36000,00 грн зі сплатою 48% річних від суми залишку кредиту на 12 місяців і з кінцевим терміном повернення до 25 січня 2012 року.

Відповідно до п.9.2 укладеного договору у випадку прострочення позичальником виконання кредитного зобов'язання за цим договором, на нього покладається обов'язок сплати процентів за користування кредитом в подвійному розмірі від розміру процентної ставки, тобто 96% річних, що складає 0.2630% за кожен день користування кредитом.

З метою забезпечення належного виконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №3376 від 25 січня 2011 року, згідно з яким вона зобов'язалася перед позивачем солідарно відповідати за виконання боржником зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі.

Оскільки ОСОБА_3 зобов'язання за договором не виконував, станом на 17.02.2014 рік виникла заборгованість у сумі 71317,00 грн, з них: заборгованість по сплаті кредиту - 22 295 грн 76 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 49021 грн 24 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь.

В ході розгляду справи позивач від заявлених позовних вимог до ОСОБА_4 відмовився про що судом 29 грудня 2014 року постановлена ухвала.

Справа розглядалася судом першої інстанції після скасування заочного рішення від 29 грудня 2014 року.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2018 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №3376 від 25.01.2012 року в сумі 71317, 00 грн та судові витрати у сумі 713,17 грн, а всього 72030 грн 17 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні заявлених позовних вимог.

Скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що судом не враховані, додані ним до заяви про перегляд заочного рішення квитанції про сплату ним кредиту, за якими сплачено 44570 грн. Вважає, що розмір суми нарахованої по відсотках повинен бути зменшений судом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник кредитної спілки «Херсонський кредит» заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на те, що надані відповідачем платежі на погашення кредитної заборгованості не відповідають графіку щомісячних платежів, та внесені з прострочкою, а тому не спростовують нарахованої позивачем заборгованості.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідь - судді, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором № 3376 від 25 січня 2011 року, укладений між кредитною спілкою «Херсонський кредит» та ОСОБА_3. За умовами цього договору ОСОБА_3 отримав кошти у сумі 36000,00 грн зі сплатою 48% річних від суми залишку кредиту на 12 місяців і з кінцевим терміном повернення до 25 січня 2012 року.

Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, надаючи кошти у сумі 3831,88 грн та повернути всю суму заборгованості за кредитом до 25 січня 2012 року.

З метою забезпечення належного виконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір поруки №3376 від 25 січня 2011 року, згідно з яким вона зобов'язалася перед позивачем солідарно відповідати за виконання боржником зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 17.02.2014 року відповідач має заборгованість по кредитному договору у розмірі 71 317 грн 00 коп, з яких: сума заборгованості за кредитом - 22 295 грн 76 коп; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 49021 грн 24 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що кредитна спілка виконала свої зобов'язання за кредитним договором, а відповідач в свою чергу порушив умови договору в частині своєчасного повернення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, платежі здійснював не належним чином у зв'язку з чим станом на 17.02.2014 рік має заборгованість в сумі 71 317, 00 грн, яка і підлягає стягненню в повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом який наданий на 12 місяців, а саме до 25 січня 2012 року, а тому нарахування процентів за користування кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування є безпідставним, оскільки 25 січня 2012 року відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивача повернути всю заборгованість за договором.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто з 25.01.2012 року, після цієї дати права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Саме до такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 28 березня 2018 року, розглядаючи справу №444/9519/12.

Згідно розрахунку позивача станом на 25.01.2012 року відповідач мав заборгованість зі сплати кредиту в сумі 23462,37 грн, з яких заборгованість за кредитом 22 295,76 коп., заборгованість за відсотками 1166,61 грн., яка і підлягає стягненню. Власного розрахунку відповідачем не надано.

Суд першої інстанції вирішуючи спір зазначеного не врахував, залишив поза увагою ту обставину, що сторонами погоджено строк кредитування до 25.01.2012 року та помилкового дійшов висновку про можливість нарахування позивачем процентів за користування позикою поза межами цього строку.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального права з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суму судового збору стягнутого судом першої інстанції на користь позивач слід зменшити із 713, 17 грн до 21.68 грн.

В решті доводи апеляційної скарги не грунтуються на законі, і як такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

Керуючись ст. ст. 141, 367,374,376 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги Кредитної спілки «Херсонський кредит» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Кредитної спілки «Херсонський кредит», що зареєстрована за адресою: м. Нова Каховка, вул. Піонерська 19, заборгованість за кредитним договором № 3376 від 25.01.2011 року в сумі 23 462,37 грн, з яких заборгованість за кредитом 22 295,76 грн, заборгованість за відсотками 1166,61 грн, в рахунок відшкодування судового збору - 21,68 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Кредитної спілки «Херсонський кредит» на користь ОСОБА_3 судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги в сумі 2562,65 грн.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Гоовуючий Л.В. Базіль

Судді: В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко

Повний текст постанови складений і підписаний 17 липня 2018 року

Головуючий Л.В.Базіль