справа № 2/325/19/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Васильцової Г.А.,

при секретарі Міняйло А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововасилівської селищної ради про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаною позовною заявою, в якій просить: встановити факт постійного проживання його спільно зі спадкодавцем ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1; встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3; визнати за ним право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,53 га, розташовану на території Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3; визнати за ним право власності на 50/100 часток нежитлової будівлі, будівлі складу, загальною площею 155,20 кв.м., основною площею 147,8 кв.м., підсобною площею 7,47 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 - його рідний дідусь, з яким він, хоча був і зареєстрований за іншим місцем, разом проживав у будинку діда та мав з ним спільний бюджет, вели сумісне господарство. Після смерті діда відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з земельної ділянки та 50/100 частини нежитлової будівлі в смт. Нововасилівка. Окрім нього, після смерті ОСОБА_5, є інші спадкоємці - троє дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2, які з заявами про прийняття спадщини не зверталися, оскільки вважають його єдиним спадкоємцем. Своєчасно з завою про відкриття спадщини він не звертався, поважних причин для звернення до суду для визнання додаткового строку для прийняття спадщини у нього немає. Оскільки він на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем, вважає, що він є таким спадкоємцем, що прийняв спадщину. У даний час він бажає оформити спадщину, що залишилася після діда, проте оформити її не може, бо йому потрібно встановити юридичний факт проживання разом із спадкодавцем на день його смерті; та відсутні оригінали правовстановлюючих документів на землю та будівлю. Крім того, ним пропущений строк подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. За таких обставин, просить задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою суду від 06 грудня 2017 року судом було витребувано спадкову справу ( у разі наявності) після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, в матеріалах справи мається заява від позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити /а.с. 54/ та заява від представника позивача про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягають /а.с. 105/.

Представник позивача у судовому засіданні 26.12.2017 року, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з′явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та що підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити /а.с. 108/.

Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення їх не заперечує, претензій до позивача щодо спадкового майна не має /а.с. 61/.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення їх не заперечує, претензій до позивача щодо спадкового майна не має /а.с. 57/.

Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення їх не заперечує, претензій до позивача щодо спадкового майна не має /а.с. 65/.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 8/.

ОСОБА_1 - позивач по справі є онуком померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 /а.с. 20/ та копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 /а.с. 21/.

Як вбачається з матеріалів справи, довідки № 17 від 27.10.2017 року, виданої Нововасилівською селищною радою /а.с. 27/ ОСОБА_1 - позивач по справі проживав разом з ОСОБА_5, 1931 року народження, до дня смерті останнього, за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 підтверджують свідки: свідок ОСОБА_7, який у судовому засіданні 26.12.2017 року, пояснив, що ОСОБА_1 його сусід, а тому знає, що ОСОБА_1 з 2006 року мешкав разом з дідом - ОСОБА_5 по АДРЕСА_1. Так як дід був похилого віку, то ОСОБА_1 мешкав з ним та піклувався про нього; свідок ОСОБА_8, який у судовому засіданні 26.12.2017 року, пояснив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_1, а померлий - його рідним дідом. ОСОБА_1 з 2006 року проживав разом з дідом у будинку діда за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті, піклувався за дідом, вели спільне господарство.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх покази об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів, які підтверджують його вимоги в частині встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому слід визнати той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав спільно зі спадкодавцем ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 та визнання права власності на спадкове майно, суд виходить з наступного.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, на належне йому майно, що складається з земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,53 га, розташованої на території Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, що свідчить копія державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2 /а.с. 18/ та з 50/100 часток нежитлової будівлі, будівлі складу, загальною площею 155,20 кв.м., основною площею 147,8 кв.м., підсобною площею 7,47 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно /а.с. 9/.

Звісним спадкоємцем вказаного спадкового майна є онук померлого - позивач по справі ОСОБА_1, який звернувся до нотаріальної контори, де затвердив письмово про прийняття ним спадщини за законом після смерті ОСОБА_5, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 23/.

Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру за № 50439993 від 27.12.2017 року /а.с. 100/, де зазначено, що інформація відсутня про наявність спадкової справи після смерті ОСОБА_5 та видачі на їх підставі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно вимог ч. 1 ст.. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи положення ст.. ст.. 1268, 1269 ЦК України, щодо встановлення факту прийняття спадщини, в даному випадку, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки спадкові правовідносини виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року), а тому в частині позову щодо встановлення факту прийняття ОСОБА_1 спадщини слід відмовити.

Таким чином, з урахування того, що ОСОБА_1 мешкав разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї, суд вважає, що ОСОБА_1 шляхом пасивної поведінки прийняв спадщину.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається з письмового роз'яснення державного нотаріуса Приазовської нотаріальної контори від 22.12.2017 року /а.с. 91/ однією з підставою відмови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, є відсутність оригіналів документів, які б підтверджували право власності померлого як на земельну ділянку, так і на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд вважає, що позивачем було надано достатньо доказів, які підтверджують його вимоги, тому слід визнати за ним право власності на спадкове майно, що належало ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Нововасилівської селищної ради про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спільно зі спадкодавцем ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,53 га, розташованої на території Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 50/100 часток нежитлової будівлі, будівлі складу, загальною площею 155,20 кв.м., основною площею 147,8 кв.м., підсобною площею 7,47 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складення рішення суду 09.01.2018 року.

Суддя Г.А. Васильцова