АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Чернівці

справа № 718/2693/17

Апеляційний суд Чернівецької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Яремка В.В.,

секретар: Костюк Л.С.,

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

третя особа: Служба у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07 червня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Мінів О.І., повний текст якого складено 15 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба в справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації Чернівецької області, - в якому просив зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми та визначити порядок участі батька у вихованні дітей, а саме: особисті побачення кожний 1, 3 тижні місяця з 17 год. п'ятниці по 19 год. суботи з ночівлею за місцем проживання батька; особисті побачення в половину канікул, державних та релігійних свят; особисті побачення у будь-який день тижня в навчальному та дошкільному закладах.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.11.2017 року розірвано шлюб між ним та ОСОБА_2 Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після фактичного припинення шлюбних відносин діти залишилися проживати із матір'ю, а тому зустрічі із дітьми можливі тільки з дозволу відповідачки та її родини.

У зв'язку із тим, що відповідачка часто змінювала думку щодо дозволу йому бачитися із дітьми, то 03.10.2017 року він звернувся до служби у справах дітей

Провадження №22-ц/794/832/18 Категорія 48

Кіцманської районної державної адміністрації із заявою про перешкоди з боку матері у вихованні та спілкуванні з дітьми.

За результатом 07.11.2017 року видано розпорядження №384 Кіцманської РДА про визначення порядку побачення з малолітніми дітьми йому, як батькові, визначено порядок побачення з донькою ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 у перший та третій тиждень місяця з 17 год. п'ятниці по 19 год. суботи, половину канікул, державних та релігійних свят, а також будь-який день тижня в навчальному та дошкільному закладах.

Незважаючи на чітке врегулювання участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, відповідачка чинить йому перешкоди у побаченні з дітьми, до чого залучає своїх родичів. Один з таких фактів був задокументований матеріалами перевірки дільничного інспектора поліції, коли мати відповідачки ОСОБА_5 під час його прибуття до будинку де проживають діти, пошкодила належний йому автомобіль, чим спричинила йому матеріальні збитки.

Вказував, що виявляє бажання виконувати свій батьківський обов'язок в повній мірі, брати участь у вихованні дітей, бажає спілкуватись з дітьми та виховувати їх, проте не має такої можливості зважаючи на ставлення та небажання ОСОБА_2

Рішенням Кіцманського суду Чернівецької області від 07 червня 2018 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітніми дітьми: донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначено наступний порядок участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2:

особисті побачення кожний 1,3 тиждень місяця з 17 год. п'ятниці до 19 год. суботи з ночівлею за місцем проживання батька;

особисті побачення в половину канікул, державних та релігійних свят за домовленістю з матір`ю;

особисті побачення у будь-який день тижня в навчальному та дошкільному закладах без відриву від навчального і виховного процесу.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вважає його таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи, недоведені обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що судом не вірно взято до уваги конфлікт, який відбувся між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, і невірно його трактовано, як невиконання ОСОБА_2 розпорядження Кіцманської РДА.

Також, посилається на те, що вона не чинить перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах їх обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України, переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до рішення на час його ухвалення встановлюються нормами ст.263 ЦПК України, яке в повній мірі їм не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами за участі матері відповідача ОСОБА_5 25.11.2017 року відбувся конфлікт - словесна суперечка з приводу побачення батька із дітьми та існування розпорядженні Кіцманської РДА від 07.11.2017 року, яким врегульовувалося питання участі батька у вихованні дітей.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду як підстава для задоволення вимог зроблені без повного та всебічного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, допущена невідповідність висновків обставинам справи.

Обставини наявності у сторін спільних дітей від шлюбу, його розірвання сторонами визнаються та не спростовуються.

ОСОБА_1 вважаючи, що між ним та відповідачкою існує конфлікт щодо прийняття участі у вихованні дітей, 03.10.2017 року звернувся до служби у справах дітей Кіцманської РДА із заявою про перешкоди з боку матері для участі у спілкуванні та вихованні дітей, посилаючись на те, що ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з ними (а.с.16).

Розпорядженням Кіцманської РДА від 07.11. 2017 року № 384 визначено порядок побачення ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 наступним чином : особисті побачення кожний 1,3 тиждень місяця з 17 год. п'ятниці до 19 год. суботи; половину канікул, державних та релігійних свят за домовленістю з матір`ю; у будь-який день тижня в навчальному та дошкільному закладах без відриву від навчального і виховного процесу. Вказаним розпорядженням ОСОБА_2 зобов'язано не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітніми дітьми (а.с.31).

Згідно висновку органу опіки та піклування Кіцманської РДА від 17.04.2018 року, вбачається, що 13.04.2018 року проводилась бесіда із малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_6, в ході якої діти зазначили, що мають бажання спілкуватись із батьком згідно з визначеним графіком. Виходячи з інтересів дітей , служба в справах дітей дійшла висновку, що спілкування дітей із батьком є необхідне, буде в їх інтересах та пропонує залишити порядок побачень ОСОБА_1 з дітьми, як визначений розпорядженням Кіцманської РДА від 07.11.2017 року №384 (а.с.80-81).

Згідно з частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Також, згідно ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За приписами ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Стаття 159 СК України вказує, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Згідно ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Статтями 15, 16 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Зважаючи на вказані вимоги закону питання участі у спілкуванні та вихованні дитини одного із батьків, який проживає окремо, потребує скрупульозного, детального з'ясування й вивчення, а поспішність, непослідовність та неповнота з'ясування істотних обставин у вирішенні вказаного питання суперечить вказаним вимогам закону.

Так, як на підставу звернення з даним позовом позивач вказав, що маючи розпорядження Кіцманської РДА, прибув до будинку в с. Мамаївці 25.11.2017 року біля 17 год. для зустрічі з малолітніми дітьми, однак теща ОСОБА_5 чинила йому перешкоди, під час якого пошкодила його автомобіль. У зв'язку із цим ОСОБА_1 викликав на місце події працівників Кіцманського ВП, і в подальшому звернувся із письмовою заявою. Дану подію було зареєстровано в журналі ЄО 25.11.2017 року Кіцманського ВП та проведено перевірку згідно Закону України «Про звернення громадян» (а.с.5-8).

Таким чином, вбачається, що відбувся конфлікт - словесна суперечка з приводу побачення батька із дітьми не між сторонами (батьками), а з іншою особою, вимог до якої не заявлялося, тобто відсутні визначені ст.159 СК України передумови для судового захисту прав батька.

Як вбачається із матеріалів справи позиція батька у спорі обґрунтована виключно позовною заявою та одним конфліктним випадком, що не містить множинності, який відбувся за участі самого позивача і його тещі, яка не є учасником даної справи. Крім того, жодних доказів про те, чи дійсно існує спір між ним і відповідачем, жодних даних про факти звернення його до відповідача та вчинення останнім перешкод у спілкуванні з дітьми шляхом не виконання розпорядження служби у справах дітей у матеріалах справи не має, що також залишено поза увагою суду першої інстанції.

Фактично позов слід вважати спробою батька у якнайшвидший спосіб відновити своє, на його думку, порушене право без врахування інтересів інших осіб цього конфлікту, зокрема, відповідача, а в першу чергу дітей сторін, враховуючи що існують розпорядження та висновок органу опіки та піклування, якими визначено порядок спілкування з дітьми, і доказів ухилення виконання якого не надано. Навпаки, сторони не заперечили, що з часу визначення 07.11.2017 року порядку спілкування батька і за короткий проміжок часу від цього до конфлікту батько напередодні забирав дітей до себе, отже перешкоди не доведені та при існуючому порядку спілкування судовому врегулюванню не потребують.

Відповідно до пп. 1, 3-4 ч.1 та абз.2 ч.2 ст.376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07 червня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі викладених вище обґрунтувань.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 13 ст.141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 960 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Кіцманської районної державної адміністрації, - про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та участі в їх вихованні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 960 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте касаційна скарга на неї може бути подана протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /А.І. Владичан, В.В. Яремко/