Справа № 467/551/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21.08.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок
В С Т А Н О В И В:
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 липня 1999 року між нею та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір про купівлю-продаж житлового будинку № АДРЕСА_1. Дана угода була зареєстрована у Южноукраїнській філії Універсальної Товарної біржі "Нерухомість -Н" за реєстраційним № 139 від 23 липня 1999 року.
Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо його виконання. 20 серпня 1999 року позивач зареєструвала житловий будинок у Арбузинському БТІ, за № 1160, в реєстровій книзі № 8. Після укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідач звільнила проданий будинок, віддала ключі та знялася з реєстрації за вказаною адресою та виїхала в невідому напрямку. Посилаючись на ці обставини, позивач прохав визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на вищевказаний будинок у порядку спадкоємства по закону.
У судове засідання позивач не з'явилася, подала письмову заяву, в якій прохала справу слухати у її відсутність та підтримала заявлені вимоги.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 липня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, інтереси якої представляв ОСОБА_3, було укладено договір про купівлю-продаж житлового будинку № АДРЕСА_1. Дана угода була зареєстрована у Южноукраїнській філії Універсальної Товарної біржі "Нерухомість -Н" за реєстраційним № 139 від 23 липня 1999 року.
Житловий будинок № АДРЕСА_1 на момент продажу належав відповідачці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на спадкування за законом № 810 від 31 липня 1997 року, виданого в.о. державного нотаріуса Арбузинської державної нотаріальної контори.
ОСОБА_1 як покупець сплатила продавцю належну за договором покупну ціну, а ОСОБА_2 отримала гроші та передала житловий будинок у її розпорядження.
Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання.
В подальшому ОСОБА_1 зареєструвала свої майнові права щодо придбаного житлового будинку, відповідно до чинного на час укладення угоди законодавства, в Арбузинському бюро технічної інвентаризації: 20 серпня 1999 року житловий будинок зареєстровано Арбузинським БТІ за ОСОБА_1 за реєстровим № 1160 в реєстровій книзі № 8.
На підставі рішення Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області № 5 від 17 листопада 2015 року, вулицю Жовтневу в смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області перейменовано на вулицю Виноградну.
Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов'язки суб'єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.
Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної ).
Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням.
Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 року.
В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об'єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
На даний час біржа ліквідована як юридична особа, а ОСОБА_2 виїхала з місця проживання в невідомому напрямку. За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання угоди дійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Позовні вимоги про визнання права власності на зазначене майно є зайвими, так як визнання угоди дійсною є самостійним способом захисту права власності та право власності переходить до покупця з часу визнання угоди дійсною.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок задовольнити частково.
Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, укладений 23 липня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, інтереси якої представляв ОСОБА_3, зареєстрований в Южноукраїнській філії Універсальної Товарної біржі "Нерухомість -Н" за реєстраційним № 139 від 23 липня 1999 року, за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок АДРЕСА_1 дійсним.
У задоволенні вимог про визнання права власності відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.М.Кологрива