Провадження № 2/185/1102/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 березня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря Мерцалової Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В

26 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб, зареєстрований між ним та ОСОБА_2, 23 квітня 1993 року Богданівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 14, розірвати, та не стягувати з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову він зазначив, що 23 квітня 1993 року між ним та відповідачем, ОСОБА_2, був укладений шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося з приводу зовсім протилежних поглядів на спільне життя, різних світоглядів, відсутності взаєморозуміння. Почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги між ними відсутні. Він вважає, шо у нього з відповідачем різні погляди на сімейні відносини, та у нього відсутнє бажання проживати у подальшому з нею. З січня 2012 року, вони шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. На даний час, вони фактично проживають в різних містах та квартирах, хоча зареєстровані ще за однією адресою, шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Він вважає, що їх шлюб розпався, та примирення і подальше проживання разом неможливе. Спору про розділ майна, шо є їхньою сумісною власністю, у них не виникає. Шлюб припиняю вперше. Строк на примирення їм не потрібен.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, місце та час повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу за її відсутності та зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин.

Сторони відповідно до ст.111 СК України, не просили суд надати строк для примирення.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Матеріалами справи встановлено, що сторони 23 квітня 1993 року уклали шлюб (арк.с.4). Від шлюбу у них відсутні діти.

Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з січня 2012 року та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки однією з позовних вимог було - не стягувати з відповідача судові витрати, тому судові витрати покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 83, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 112, 113 СК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 квітня 1993 року Богданівською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 14.

Після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишити без змін

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_3