Провадження № 2-п/522/203/18
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 р. м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В.І,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30 березня 2017 року по цивільній справі №522/19423/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

До суду 25.05.2018 року надійшла заява заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30 березня 2017 року по цивільній справі №522/19423/16-ц. Заява разом з матеріалами справа була отримана суддею 31.05.2018 року.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду вказано, що 02.04.2018 року заявник дізнався про наявність заочного судового рішення, ухваленого 30.03.2017 року. Вказує, що повний текст рішення суду його представник ОСОБА_3 отримала 05.05.2018 року. Вказує, що заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки заявник не повідомлявся про час та дати судових засідань, чим був позбавлений надати докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. По суті справи пояснила, що у серпні 2015 року ОСОБА_1 домовився з ОСОБА_2 про те, що вони разом модернізують станцію технічного обслуговування, якою володіє заявник. За попередньою домовленість ОСОБА_2 мав надати заявнику а благоустрій території 10 000 доларів США як свій внесок у бізнес. 29.08.2015 року заявник отримав зазначені кошти та склав розписку. У розписці він зазначив дату повернення коштів 01.03.2016 року, тобто коли роботи по поліпшенню станції технічного обслуговування мали бути завершені. У січні 2016 року ОСОБА_2М, повідомив, що передумав вести спільний бізнес та надав вимогу про дострокове повернення коштів. Проте, кошти вже були витрачені на модернізацію станції та придбання матеріалів. Суму у розмірі 1200 доларів США, яка ще не була використана заявник повернув ОСОБА_2 Вказує, що рішення суду було стягнуто також розмір моральної шкоди, проте не було досліджено взагалі яку моральну шкоду було завдано ОСОБА_2 Також вважає протиправним те, що у рішення суду не зазначено на яку дату визначено еквівалент 10 000 доларів США у гривнях. Вказує, що рішенням суду порушено ст 153 та ст. 192 ЦК України при визначені розміру моральної шкоди в іноземній валюті. Тож, заявник просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; визнати, що відповідач не зявився в судове засідання, також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилаються мають істотне значення для вирішення справи; скасувати заочне рішення суду від 30.03.2017 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.06.2018 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30 березня 2017 року по цивільній справі №522/19423/16-ц призначена до розгляду у судовому засіданні на 22.06.2018 року.

В судове засідання учасники справи не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляду справи за її відсутність. Вказала, що заяву про перегляд рішення суду підтримує та просить задовольнити.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши докази і їх сукупності приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме не явка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2017 року по справі №522/19423/16 було задоволено позов ОСОБА_2 та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 272 300 гривень боргу, що є еквівалентом 10 000 доларів США по курсу НБУ; 272 300 гривень спричиненої шкоди, що є еквівалентом 10 000 доларів США по курсу НБУ та суму судового збору в розмірі 2 590 гривень.

З розписки від 29.08.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 зобовязався повернути 10 000 доларів США, які взяті в борг, в термін до 01.03.2016 року ОСОБА_2

Заявник вказуючи, що суму боргу у розмірі 1200 доларів США було повернуто ОСОБА_2 жодним чином не підтверджує дані вказівки належними та допустимими доказами. При цьому згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області вбачається, що відповідач не має адресу реєстрації, та був знятий з обліку ще 08.08.2012р. Таким чином суд сповіщав відповідача через засоби масової інформації відповідно до норм ЦПК України.

Суд враховує, що заявником не додано доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та які мають мати істотне значення для правильного вирішення спору для можливості скасування заочного рішення відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між іншим стороною заявника ніяким чином не доведено твердження щодо зміни розміру заборгованості.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, про недоведеність істотності обставин, які можуть вплинути на вирішення спору, зокрема якимось чином змінити заочне рішення суду.

Заявник вказує, що рішенням суду з нього було стягнуто на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди, проте її розмір не був доведений, а причинний звязок між шкодою і діями заявника не встановлений, проте як вбачається з уточненої позовної заяви та рішення суду від 30.03.2017 року стягненню підлягала майнова шкода, а ніяк не моральна.

Щодо неналежного повідомлення відповідача по справі варто відзначити наступне.

Відповідно до відповіді з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_1 реєстрації немає.

Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи) відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судом здійснено всі дії передбачені процесуальним законодавством щодо повідомлення відповідача про час і місце судового засідання, оскільки в матеріалах справи наявні газети, в яких здійснено виклик відповідача до суду щодо кожного судового засідання.

Крім того, ухвали про відкриття провадження, інші ухвали по справі та рішення суду були доступні для ознайомлення на офіційному сайті у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 отримала рішення суду від 30.03.2017 року лише 05.05.2018 року. Заяву про перегляд заочного рішення подано до суду 25.05.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Отже, суд доходить до висновку, що пропущений строк звернення до суду з завою про перегляд заочного рішення суду підлягає поновленню, у звязку з тим, що заявник не був обізнаний про наявність відповідного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення у суду відсутні, у звязку з чим заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 89, 247, 258-260, 287, 288,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30 березня 2017 року по цивільній справі №522/19423/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Розяснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.06.2018 року.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_4