Справа № 509/787/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь, скаргу ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи : Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області та боржника ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

2 травня 2018 року, заявниця (стягувач) ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій просила суд, визнати неправомірною бездіяльність Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо неприйняття постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі № 509/787/16-ц, виданого 08 вересня 2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ФО-підприємця ОСОБА_2 на її користь заборгованості на загальну суму 18103,08 грн. та зобовязати Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області усунути порушення, шляхом прийняття до виконання виконавчого документа і відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі № 509/787/16-ц, виданого 08 вересня 2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області, про стягнення з ФО-підприємця ОСОБА_2 на її користь заборгованості на загальну суму 18103,08 грн., мотивуючи це порушенням своїх прав як стягувача за вищевказаним рішенням суду, ухваленого на її користь з боку державного виконавця, бездіяльність якого оскаржується.

В судове засідання заявниця не зявилась, про дату, час та місце розгляду ї їскарги повідомлялась належним чином, поштовим повідомленням про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомила, надіславши до суду заяву, в якій повністю підтримала доводи своєї скарги, яку просила задовольнити і слухати справу за її відсутності (а.с. 71,80).

Представниця заінтересованої особи Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, особисто під розписку, причини неявки суду не повідомила, надіславши до суду свої письмові заперечення на скаргу, яку вважає безпідставною і необґрунтованою, в задоволенні якої просила відмовити (а.с. 73,75-77).

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про надіслання судової повістки за останньою відомої судові його місця проживання (перебування), причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутності суду не надав (а.с. 69,70).

Дослідивши матеріали скарги, а також оригінал виконавчого провадження ЄДРВП : 52365098, суд дійшов до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447-453 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на дату виконання рішення суду) - державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (ч. 1 ст. 20 Закону).

Згідно із п.п. 3,18,23,24 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» - при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 63 Закону про виконавче провадження, крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса (стаття 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV "Про іпотеку").

Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу (частина п'ята статті 52 Закону про виконавче провадження). У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Проте відмову державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника може бути визнано в судовому порядку необґрунтованою, коли очевидно, що цією вимогою не порушено інтересів стягувача й не ускладнено виконання рішення.

У справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57,58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв'язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 75 вказаного Закону якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.

Згідно положень статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Обов'язковість рішення суду, як одна з засад судочинства встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою.

Частина перша статті 18 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Суд встановив, що Суд встановив, що 10 травня 2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області по справі № 509/787/16-ц було прийнято заочне рішення, яке набрало законної сили 08.08.2016 р. про часткове задоволення позову ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання інформаційних послуг, а саме було стягнуто з ФО-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 загальну суму боргу у розмірі 18103,08 грн. та стягнуто з ФО-підприємця ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати 551,20 грн., в задоволенні решти позову відмовлено (а.с. 53-57).

16 вересня 2016 року на адресу Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області була надіслана заява про примусове виконання рішення суду та оригінал виконавчого листа по справі №509/787/16-ц, виданий 08 вересня 2016 року Овідіопольським районним судом Одеської області, про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості на загальну суму 18103,08 грн. (а.с. 58).

Заява та оригінал виконавчого листа адресатом було отримано 23 вересня 2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 59).

02 грудня 2016 року заявник надіслала заяву цінним листом з описом до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій заявниця просила винести постанову про відкриття виконавчого провадження та надіслати постанову стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 60,61).

23 жовтня 2017 року заявницею на адресу начальника Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надіслана скарга на бездіяльність державного виконавця (а.с. 62-64).

У своїй скарзі, заявниця вважає, що Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області проявляє бездіяльність, що полягає у неприйнятті постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі №509/787/16-ц про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на її користь заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час отримання ВДВС заяви від 16 вересня 2016 року), державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою стягувана державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною пятою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час отримання ВДВС заяви від 16 вересня 2016 року) передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувану та боржникові.

Згідно частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час отримання ВДВС заяви від 16 вересня 2016 року), копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заявниця стверджує, що всупереч вказаним правовим нормам їй не була надіслана постанова про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, тому вона не отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, а також їй невідомо про накладення арешту на майно боржника.

Згідно статті 9 Закону України «Про виконавче провадження, єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобовязання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо, боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1,3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Заявниця стверджує, що з Єдиного реєстру боржників вбачається, що виконавчого провадження за виконавчим листом по справі №509/787/16-ц взагалі немає.

Суд встановив, що 26.09.2016 року до Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області надійшла заява вх. №5069/03-40/4 про прийняття на виконання виконавчого листа № 509/787/16-ц виданого 08.08.2016 р. Овідіопольським районним судом Одеської області та відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості на загальну суму 18103,08 грн. та в цей же день, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено запити до реєструючих установ, що підтверджується матеріалами ВП № 5236509 (а.с. 78).

Згідно відповідей Управління пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області відомості, щодо перебування на обліку відсутні та за призначенням пенсії боржник не звертався.

Згідно матеріалів виконавчого провадження боржник на неодноразові виклики державного виконавця не зявлявся та квитанції про сплату аліментів не надавав.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та /або фізичними особами-підприємцями встановлено, шо відкритих рахунків за боржником не значиться.

Згідно акту державного виконавця від 21.03.2018 р., виїздом за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме : Одеська область, Овідіопольський район, с. Новоградківка, пров. Дністровський, 8 боржника не знайдено.

З метою повного, своєчасного та неупередженого виконання рішення суду державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Проведеною перевіркою встановлено, що боржник не значиться власником нерухомого та рухомого майна та земельних ділянок на території Овідіопольського району за боржником не зареєстровано.

Державним виконавцем направлено запити до Овідіопольського відділення Іллічівської ОДПІ про надання інформації про отриманий дохід ФО-Підприємцем ОСОБА_2, але відповідь по теперішній час не надходила.

Згідно електронної відповіді МВС України транспортних засобів за боржником не зареєстровано.

На даний час виконавче провадження перебуває у відділі на виконанні та державним виконавцем здійснюються дії примусового стягнення боргу, що підтверджується матеріалами ВП № 52365098, наданими державним виконавцем на запит суду і оглянутими в судовому засіданні.

З приводу тверджень стягувача (заявниці) про відсутність боржника в Єдиному реєстрі боржників, а також відсутність виконавчого провадження за виконавчим листом по справі №509/787/16-ц, суд звертає увагу на те, що станом на 26.09.2016 року - державні виконавці працювали в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень (ЄДРВП), який перестав діяти в 31.12.2016 року, а з січня 2017 року діє Автоматизована система виконавчих проваджень (АСВП) та Єдиний реєстр боржників України. Боржники виконавчих проваджень, які були відкриті в ЄДРВП (тобто до січня 2017 року) та перенесені зі спеціального розділу в АСВП - не відображаються в Єдиному реєстрі боржників.

На думку суду, скарга стягувача (заявниці) ОСОБА_1 є безпідставною та необґрунтованою, враховуючи, що державним виконавцем, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» було відкрито виконавче провадження за виконавчим документом, якій підлягає примусовому виконанню, і строк предявлення якого відповідає вимогам ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». При чому, державним виконавцем було здійснено усі передбачених чинним законодавством дій щодо неупередженого, своєчасного та фактичного виконання судового рішення, що повністю відповідає вимогам статті 19 Конституції України, а також, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом.

Керуючись ст.ст. 4,5,7-13,18,76-83,89,258,447-453 ЦПК України, ст.ст. 25,31 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Постановою Пленуму ВССУ від

07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи : Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області та боржника ОСОБА_2 про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гандзій Д.М.