АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3967/18 Справа № 200/3588/17 Головуючий у 1 й інстанції - Шевцова Т. В. Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Єдаменко О.А., про припинення договору оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з уточненим позовом до Дніпровської міської ради про припинення договору оренди земельної ділянки, мотивуючи тим, що 06 червня 2005 року між нею та Дніпропетровською міською радою було укладено договір оренди землі, зареєстрований за №36 від 19 серпня 2005 року, за умовами якого вона взяла в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0134 га, розташовану по АДРЕСА_1.

Зазначала, що 21 серпня 2013 року звернулась до Дніпропетровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0420 га по фактичному розміщенню нежитлової будівлі кафе по АДРЕСА_1.

Вказувала, що Дніпропетровська міська рада рішенням №127/13 від 07 вересня 2016 року надала їй відповідний дозвіл та на виконання цього рішення нею було розроблено відповідний проект землеустрою, втім до меж земельної ділянки під будівлю кафе увійшла також земельна ділянка загальною площею 0,0134 га, яка раніше була надана їй в оренду відповідно до договору оренди землі від 06 квітня 2005 року.

Посилаючись на те, що вона звернулась до Дніпровської міської ради з відповідним клопотанням про розірвання договору оренди землі з метою відведення та оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вул.Воскресенська (кол.Леніна),11-А, та листом від 25 січня 2017 року за №8/13-94 їй було відмовлено в задоволенні даного клопотання, що порушує її права, а тому просила суд ухвалити рішення, яким припинити право користування земельною ділянкою за договором оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 0,0134 га, укладеним 06 червня 2005 року між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_3 та зареєстрованим в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №36 ві 19 серпня 2005 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційні скарзі відповідач Дніпровська міська рада, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відсутні правові підстави для припинення права користування земельною ділянкою за спірним договором оренди землі.

05 липня 2018 від позивача ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою (ч.1 ст.368 ЦПК України).

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Дніпровської міської ради підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи, явка яких не є обов'язковою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 06 червня 2005 року між ОСОБА_3 та Дніпропетровською міською радою був укладений договір оренди землі.

Предметом вказаного договору є земельна ділянка площею 0,0134 га, яка розташована АДРЕСА_1.

Земельна ділянка була зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером НОМЕР_1.

Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Єдаменко О.А. за реєстром №1440, та зареєстрований Дніпропетровським міським управлінням ДРФ "Центра ДЗК" 19 серпня 2005 року за №36 (а.с.5-9).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "ЛЕВЛЕКС" від 05 жовтня 2006 року по справі за ОСОБА_5 до приватного підприємства "Гурман", ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, приватного підприємства "Гурман" про визнання права власності було визнано за ОСОБА_3 право власності на будівлю кафе літ.Г-1, загальною площею 391,2 кв.м з підвалом та надбудовою, створену внаслідок реконструкції гаража і підвалу та розташовану по АДРЕСА_1, без акту введення в експлуатацію (а.с.14-15).

21 серпня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровської міської ради з клопотанням за №13/7928 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0420 га по фактичному розміщенню будівлі кафе по АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 07 вересня 2016 року №127/13 ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, будівлі кафе по АДРЕСА_1.

Пунктом 3.1 зазначеного рішення №127/13 передбачено, що площа та конфігурація земельної ділянки визначаються під час складання проекту землеустрою щодо її відведення (а.с.10).

ОСОБА_3 були укладені договори: з товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Експерт" договір №122.05174 від 06 жовтня 2016 року про виконання комплексу послуг; з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 договір №18/10/16 від 18 жовтня 2016 року на виконання топографо-геодезичних робіт по зйомці масштабу 1:500, встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м.Дніпропетровськ вул.Воскресенська,11-а.

Листом №82 від 19 травня 2017 року ТОВ "Бізнес-Експерт" письмово повідомило ОСОБА_3 про неможливість продовження оформлення правовстановлюючих документів у зв'язку з тим, що межі земельної ділянки, яка планується для відведення, перетинаються з земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1, яка вже знаходиться в оренді, відповідно до договору оренди землі від 06 червня 2005 року (а.с.54-57).

ОСОБА_3 письмовим клопотання від 21 грудня 2016 року повідомила Дніпровську міську раду про неможливість розроблення проекту землеустрою відповідно до рішення №127/13 від 07 вересня 2016 року та ініціювала припинення договору оренди землі від 06 червня 2005 року (а.с. 11).

Листом №8/13-94 від 25 січня 2017 року Дніпровська міська рада відмовила в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_3 про припинення договору оренди земельної ділянки (а.с.12).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що наявність чинного спірного договору оренди земельної ділянки унеможливлює розроблення нового проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а позивач добровільно відмовляється від права користування земельної ділянкою за спірним договором оренди землі.

Однак колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову у зв'язку з наступним.

Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 ЗК України земля - є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

У частині першій статті 123 ЗК України передбачено, що надання земельної ділянки державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Колегія суддів наголошує на тому, що вирішення питання про передачу у власність чи надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності є дискреційним повноваженням органу місцевого самоврядування відповідно до вимог статей 12,116,118 ЗК України.

Відповідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Згідно із частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договори найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

За змістом ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором (стаття 31 Закону України "Про оренду землі").

Отже, чинним законодавством чітко визначені підстави припинення договору оренди землі.

Посилання суду першої інстанції на те, що підставою припинення договору оренди землі є те, що він унеможливлює виконання рішення Дніпровської міської ради та розроблення нового проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам Закону України "Про оренду землі".

З матеріалів справи вбачається, що 06 червня 2005 року між сторонами по справі було укладено спірний договір оренди земельної ділянки на 15 років.

Пунктом 12.3 договору оренди землі визначено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено;придбання орендарем земельної ділянки у власність;викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;смерті фізичної особи орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом (п.12.4 спірного договору).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку відсутні правові підстави для визнання спірного договору оренди земельної ділянки припиненим, не в силу умов самого договору, а ні в силу умов ст.31 Закону України "Про оренду землі".

З матеріалів справи не вбачається і інших випадків передбачених законом для задоволення позову та припинення дії спірного договору.

Зі змісту ч.1 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вбачається, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, що здійснює право власності від імені територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є ухвалення рішення сесією ради.

Крім того, підставою припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою (п.а ч.1 ст.141 ЗК України).

Втім сама відмова позивача від права користування не є підставою для припинення договору оренди землі.

Відповідно до ч.4 ст.142 ЗК України власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Станом на час звернення позивача із даним позовом до суду матеріали справи не містять відповідного рішення міської ради про припинення користування земельною ділянкою, а також доказів повідомлення міською радою органи державної реєстрації про таке припинення.

Натомість Дніпровська міська рада в своїй апеляційній скарзі заперечує проти припинення спірного договору оренди земельної ділянки.

Крім того, скасовуючи державну реєстрацію договору оренди землі від 06 червня 2005 року, укладеного між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_3, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Згідно із положеннями ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та у відповідності до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача Дніпровської міської ради у розмірі 960 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Єдаменко О.А., про припинення договору оренди земельної ділянки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпровської міської ради судові витрати в розмірі 960 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.