Справа № 522/8638/16-ц
Провадження № 2/522/3518/18
30 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді- Бойчука А. Ю.
за участю секретаря - Іскрич В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ПРОМОТЕКС СЕРВІС» про стягнення грошових коштів,-
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства «А.Е.Т. ДЖОІН АП!», по якому просила:
10.01.2017 року на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій ОСОБА_1 просила:
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14.12.2015 р. ОСОБА_1 у зв'язку із різким погіршенням стану здоров'я опинилася в лікарні з метою надання їй невідкладної операційної допомоги, що підтверджується довідкою від 14.12.2015 року, виданою ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «МЕДІКАП». Керуючись ч. 10 ст. 20 Закону України «Про Туризм», а саме, що Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов'язаних із відмовою, Позивачка відмовилась від виконання Договору у зв'язку із станом здоров'я, про що вказано вище.
Також, позивач зазначила, що внаслідок незаконного неповернення коштів за придбані авіаквитки вона зазнала душевних страждань, оскільки була змушена постійно хвилюватися про те, що втратила велику суму грошей, у неї порушились звичні життєві зв'язки, так як необхідно було витрачати додатковий час як для підготовки позову так і звернення до суду за захистом порушених прав.
Ухвалою суду від 20.02.2018 року замінено первісного відповідача Дочірнє підприємство «А.Е.Т. ДЖОШ АП!» на його правонаступника ТОВ «ПРОМОТЕКС СЕРВІС».
Справа перебувала на розгляді судді Приморського районного суду м. Одеси Ільченко Н.А.
Згідно з повторним авторозподілом на підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси від 26.04.2018 року дана справа була передана на розгляд судді Бойчуку А.Ю.
Ухвалою суду від 27.04.2018 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав.
Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що між ТОВ «ТРЕВЕЛ ГРУП», що діяв за дорученням Туроператора Дочірнього підприємства «А.Е.Т. ДЖОІН АП!» (надалі за текстом - «Туроператор») та ОСОБА_1, укладено договір про надання туристичних послуг від «25» листопада 2015 року (надалі за текстом - «Договір»).
Відповідно до розділу 2. Договору встановлені наступні істотні умови договору:
- строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування встановлено 15.12.2015 р. - 26.12.2015 р.;
- перевезення туриста до місця надання туристичних послуг повинно було здійснюватись авіаційним транспортом;
14.12.2015 р. ОСОБА_1 у зв'язку із різким погіршенням стану здоров'я опинилася в лікарні з метою надання їй невідкладної операційної допомоги, що підтверджується довідкою від 14.12.2015 року, виданою ТОВ «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР «МЕДІКАП», копія якої наявна в матеріалах справи.
У зв'язку із вищенаведеними обставинами ОСОБА_1 та її чоловік, ОСОБА_3, не мали можливості скористатися вказаними у Договорі туристичними послугами.
Як зазначає позивач, від повернення вартості або частини вартості авіаквитків Туроператор відмовився, документального підтвердження витрат, пов'язаних з відмовою повернення коштів за авіаквитки не надав.
Відповідно до ч.1. ст. 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, у порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Частина 2 цієї статті передбачає, що порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Згідно з ч.15. статті 100 Повітряного Кодексу України, пасажир має право відмовитися від повітряного перевезення і одержати назад плату за послуги у порядку, встановленому авіаційними правилами України та правилами авіаперевізника.
Відповідно до ч.6 статті 100 Повітряного Кодексу України авіаперевізник у своїх правилах повинен встановити та довести до відома пасажирів порядок виплати компенсації і надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажира, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено в прийнятті на борт.
У відповідності до п. 1 глави І розділу XIX Наказу Міністерства інфраструктури України № 735 від 30.11.2012 року «Про затвердження Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», повернення коштів перевізником в Україні здійснюються в національній валюті України. Повернення коштів у представництвах перевізника здійснюється відповідно до чинних законів держави перебування.
Згідно з п.1 глави 2 розділу XIX Наказу Міністерства інфраструктури України № 735 від 30.11.2012 року «Про затвердження Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», примусове повернення коштів або перебронювання без застосування штрафних санкцій здійснюються у випадках: хвороби пасажира або членів його родини, що подорожують разом із ним, за наявності відповідним чином оформленої довідки закладу охорони здоров'я.
Оскільки компанія Flydubai здійснює свою діяльність на території України, вона підпадає під юрисдикцію законодавства України, зокрема і під дію Наказу Міністерства інфраструктури України № 735 від 30.11.2012 року «Про затвердження Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу». Відтак правила компанії Flydubai та умови її тарифів не можуть суперечити чинному законодавству України.
Згідно з абзацом 9 ст. 20 Закону України «Про Туризм», турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов'язаних з відмовою.
Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні витрати розраховані позивачем у відповідності до вимог статті 625 ЦК України, офіційними повідомленнями Державної служби статистики України щодо індексів інфляції, опублікованими у газеті «Урядовий курєр», та перевірені судом. Сума інфляційних витрат складає 366 грн. 12 коп. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювала, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювала та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Внаслідок незаконного неповернення коштів позивачу за придбані авіаквитки він зазнав душевних страждань, оскільки позивач був змушений постійно хвилюватися про те, що він втратив велику суму грошей, у нього порушились звичні життєві зв'язки, так як необхідно було витрачати додатковий час як для підготовки позову так і звернення до суду за захистом порушених прав.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 2000,00 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч 1-3,5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Керуючись: ст. ст. 11, 16, 57, 60, 61, 88, 213, 224-225, 1166 ЦПК України, суд-
Позов - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Приморський районний суд м. Одеси.
Суддя: А. Ю. Бойчук