ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 року

м.Суми

Справа №591/2183/18

Номер провадження 22-ц/788/1023/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2018 року в складі судді Кривцової Г.В., постановленої у м. Суми, повний текст якої складений 02 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

19 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у сумі 30000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2016 року відповідача було зобовязано за власний рахунок відновити водопостачання до її квартири, а рішенням Апеляційного суду Сумської області від 06 лютого 2017 року було стягнуто з відповідача 1000 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної заявниці внаслідок неправомірних дій відповідача станом на момент звернення до суду з даним позовом. Однак, ОСОБА_2 водопостачання в квартиру позивача не відновив, чим завдав їй також моральну шкоду, яку заявниця оцінила у 30000 грн та просила стягнути з відповідача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 у звязку з тим, що з приводу спору про відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача ОСОБА_2 вже існує судове рішення, яке набрало законної сили.

З вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 не погодилась і оскаржила її в апеляційному порядку. Посилаючись на неповне зясування судом обставин у справі та порушення норм процесуального права, заявниця просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що підставою заявленого позову у даній справі є невиконання відповідачем судового рішення про відновлення водопостачання до її квартири, тобто, протиправна бездіяльність відповідача після набрання рішенням законної сили, що призводить до моральних страждань у звязку з відсутністю води у її квартирі. Натомість, підставою заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди у цивільній справі № 591/4935/16-ц були протиправні дії відповідача щодо порушення системи водопостачання будинку, зокрема, у квартирі заявниці, та понесені у звязку з цим моральні страждання. Отже, на думку заявниці, судом невірно ототожнено підстави заявленого позову у даній справі та в іншій цивільній справі, рішення у якій вже набрало законної сили.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції за наявними в справі і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи № 591/4935/16-ц вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_2 за власний рахунок відновити водопостачання до квартири за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 06 лютого 2017 року вказане вище рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2016 року в частині вирішених позовних вимог про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди було скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення цих вимог, а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Підставою заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про відшкодування завданої відповідачем ОСОБА_2 моральної шкоди у сумі 5000 грн у цивільній справі № 591/4935/16-ц було вчинення відповідачем протиправних дій щодо заміни стояка холодного водопостачання, що призвело до порушення системи водопостачання квартири позивача. Зазначене, як встановив суд апеляційної інстанції, є порушенням прав ОСОБА_1, внаслідок чого відповідач завдав позивачу моральну шкоду, яку суд оцінив у 1000 грн.

Виконавчий лист з приводу примусового стягнення з відповідача 1000 грн моральної шкоди позивачу не видавався і, відповідно, виконавче провадження з цього приводу не відкривалось.

Водночас, примусове виконання рішення суду першої інстанції щодо зобовязання відповідача ОСОБА_2 за власний рахунок відновити водопостачання до квартири позивача ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця від 18 січня 2018 року було закінчено, оскільки, як зазначено у вказаній постанові, незважаючи на вчинені державним виконавцем дії з примусового виконання рішення, боржник його не виконав. Крім того, боржник не сплатив штраф за невиконання цього рішення, а 17 січня 2018 року державний виконавець надіслав до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Зі змісту позовних вимог у даній цивільній справі вбачається, що у звязку з тим, що ОСОБА_2 фактично не виконує рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2016 року стосовно зобовязання його за власний рахунок відновити водопостачання до квартири ОСОБА_1, тому порушені права останньої відновлені не були, внаслідок чого заявниця продовжує зазнавати моральних страждань, оскільки у її квартирі відсутня холодна вода.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції вважав достатньою для застосування вказаної норми процесуального закону обставину набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Сумської області від 06 лютого 2017 року стосовно стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у сумі 1000 грн.

Проте, колегія суддів з таким висновком не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду (ч. 4 ст. 186 ЦПК України).

Зі змісту позову у даній цивільній справі, а також зі змісту вимог у цивільній справі № 591/4935/16-ц, судові рішення у якій набрали законної сили, вбачається, що, дійсно, предмет спору у вказаних справах є тотожний, як і сторони у справах одні і ті ж.

Проте, підстави позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у цих справах є різними, оскільки наявність моральних страждань у даній справі позивач повязує з невиконанням відповідачем судового рішення, внаслідок чого водопостачання у квартирі відповідачем ще не відновлено, а у цивільній справі № 591/4935/16-ц, рішення у якій набрало законної сили, предметом позовних вимог, як зазначалось вище, було завдання моральної шкоди через неправомірну заміну відповідачем стояка холодного водопостачання, що призвело до порушення системи водопостачання у квартирі позивача, чим їй було завдано моральних страждань.

Таким чином, відбулась зміна підстав позовних вимог, тому позови у даній справі та у справі № 591/4935/16-ц не є тотожними, оскільки суд при ухваленні рішення, яке набрало законної сили, не аналізував та не досліджував факти, викладені позивачем у новій позовній заяві стосовно моральних страждань, яких, на думку ОСОБА_1, вона продовжує зазнавати через відсутність холодної води в її квартирі внаслідок невиконання відповідачем судового рішення.

Отже, суд не вправі був відмовляти у відкритті провадження у даній справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

За таких обставин, ураховуючи, що оскаржувана ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона на підставі ст. 379 ч. 1 п. 3, 4 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 3, 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2018 року задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2018 року скасувати, а справу направити до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий (підпис) ОСОБА_3 (суддя-доповідач)

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5