Справа № 523/4623/18
Провадження №2/523/2975/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2018 р.

м.Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Дяченко В.Г. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач надав до суду позов про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, укладений 19.03.1998 року. Як зазначено у позовній заяві, дітей від шлюбу та майнового спору немає. Місце перебування відповідача невідоме, однак у позовній заяві вказано адресу відповідача, що зазначена в свідоцтві про шлюб АДРЕСА_1.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі зясована непідсудність даного позову Суворовському районному суду м.Одеси, до якого він подається, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.27 ЦПК України визначено правило загальної територіальної підсудності, згідно якого позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається з позовної заяви позивачу невідоме місце перебування відповідача на теперішній час, тому позивач зазначив останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_1.

Суду не надано відомостей про наявність у нього на утриманні дітей, місцезнаходження майна відповідача та про те, що позивач не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, і про наявність домовленості між подружжям про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Статтею 187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження Голови ВССУ № 27/0/38-14 від 02 вересня 2014 року територіальну підсудність справ Сніжнянському міському суду Донецької області змінено та визначено за Куйбишевським районним судом Запорізької області.

Оскільки, останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача є м.Сніжне, Донецької області, суд передає справу на розгляд Куйбишевському районному суду Запорізької області, так як справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) цього суду.

Керуючись ст. ст. 28, 31, 32, 187, ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за підсудністю до Куйбишевського районного суду Запорізької області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: