Справа № 615/1596/17
Провадження № 2/615/137/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

при секретарі Антоненко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області, ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

в с т а н о в и в:

11.12.2017 року представник позивача ОСОБА_7 звернувся до суду із позовною заявою до Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області, в якій просив визначити додатковий строк в 2 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, який помер 09.01.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.01.2015 року помер його батько ОСОБА_8 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої в тому числі входить земельна ділянка, що розташована на території Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області. На момент смерті батько проживав сам, з матірю розлучились ще в 1995 році, спадщину ніхто крім позивача не приймав.

У листопаді 2017 року вирішив оформити свідоцтво про право на спадщину на майно, що належало батькові, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва через пропуск строку для прийняття спадщини. Посилаючись на положення ст.ст.1222,1223,1269,1270,1272 ЦК України, не зазначаючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, просив позов задовольнити.

12.12.2017 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено у відкрите судове засідання. Копію позовної заяви з додатками представнику відповідача вручено 23.12.2017 року.

З урахуванням п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року справи на підставі ухвали суду від 11.01.2018 року судовий розгляд цивільної справи продовжено за правилами ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року, з урахуванням вимог ст.274 цього Кодексу за правилами загального позовного провадження, про що оголошено сторонам в підготовчому судовому засіданні та розяснено їм про порядок та строки виконання ними вимог ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_7 залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 та третю особу приватного нотаріуса ОСОБА_3, в звязку з чим відкладено розгляд справи для уточнення позовних вимог та вручення їх учасникам судового процесу.

12.01.2018 року надійшла заява представника позивача ОСОБА_7 про уточнення позовних вимог, в якій не змінюючи суті позовних вимог, останній звернувся з позовом до Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області, ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 26.02.2018 року подала відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки в позовній заяві всупереч ст.175 ЦПК відсутні будь-які посилання на причину пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач у відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України мав право скористатися своїм правом на звернення до суду, але єдиною підставою для такого позову є поважність причини пропуску строку.

Крім того, ОСОБА_8, який помер 09.01.2015 року згідно довідки серії МСЄ - був інвалідом І - групи по зору та потребував постійної допомоги та догляду. До 2011 року він проживав з жінкою, яка такий догляд здійснювала. Після її смерті постало питання, де буде проживати брат, оскільки сам він жити не міг. На цьому обговорюванні, яке відбувалося після поховання, його син - позивач у справі відмовився забрати батька до себе та це зробила відповідач рідна сестра померлого. З 2011 року ОСОБА_8 постійно проживав у неї. При цьому позивач ніякої допомоги не здійснював, незважаючи на те, що батько через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. Саме вона забезпечувала брату постійний догляд, побутові проблеми та лікування. Крім того, займалася його похованням та повязаними з цим ритуалами. Позивача на похованні батька не було. Вважає, що він не має ніяких законних підстав для прийняття спадщини.

Представник відповідача - Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області ОСОБА_6 02.03.2018 року надіслала відзив, зі змісту якого сільраді по записах в погосподарських книгах відомо, що померлий ОСОБА_8 до 11.01.2006 р. був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, був інвалідом 1 групи загального захворювання. 11.01.2006 р. вибув з квартири в батьківську хату і зареєструвався за адресою: с. Ясеневе, вул. Перемоги, 24.

02.03.2006 р. позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно, тобто приватизував квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

В с. Ясеневе по вул. Перемоги, 24, спадкодавець лише був зареєстрований, а фактично проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, маючи фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_9 до дня її смерті 05.01.2011 р. Після смерті ОСОБА_9, так як спадкодавець ОСОБА_8 був незрячий, один без стороннього догляду не міг проживати, його забрала до себе рідна сестра ОСОБА_2, яка мешкає в с. Панасівка Коломацького району Харківської області, де він і проживав до дня смерті 09.01.2015 року. По Сніжківській сільській раді в актовому записі про смерть ОСОБА_8 за №01 від 12.01.2015 р. заявником була ОСОБА_2

Враховуючи викладене, представник відповідача ОСОБА_6 просила вирішити даний спір на розсуд суду згідно чинного законодавства.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 22.02.2018 року надав пояснення, що 09.01.2015 року помер ОСОБА_8. Після його смерті відкрилася спадщина. В 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини ніхто з спадкоємців не подавав. ОСОБА_8 постійно проживав і на день смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. За цією ж адресою на день його смерті інших зареєстрованих осіб не було, про що свідчить довідка Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області №02-21/515 від 04.07.2017 року. На підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 10.05.2017 року у справі №615/406/17, яке набрало законної сили 06.06.2017 року, визначено ОСОБА_2 додатковий строк один місяць для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 23.06.2017 року ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини після померлого брата. На підставі цієї заяви заведена спадкова справа №34/2017 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48193738 від 23.06.2017 року).

Керуючись ст. 46 Закону України Про нотаріат з метою встановлення кола спадкоємців, які б могли прийняти спадщину відповідно до п. 4 ст. 1268 ЦК України нотаріусом 06.11.2017 року було направлено запит до Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області, яка повідомила, що ОСОБА_8 мав 2 дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 Спадкоємці за законом 1 черги на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України у встановлений законом 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини заяву про її прийняття не подали, проживали окремо від спадкодавця. 09.11.2017 року направлено листи ОСОБА_1 та ОСОБА_10, якими розяснювався порядок прийняття спадщини та надавався строк один місяць, протягом якого вони мали звернутись до суду з позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини, або повідомити про те, що звертатися до суду наміру не мають. Відповіді на ці листи нотаріус не отримував. Вважає, що позов подано відповідно до норм чинного законодавства.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені вище обставини. Вказав, що з 07.01.2015 року по 26.06.2015 року перебував у відрядженнях в основному за кордоном, в Україні перебував лише періодично, тому не зміг звернутися до нотаріуса в передбачений законом строк для прийняття спадщини. А коли звернувся в листопаді 2017 року, нотаріус відмовив у прийнятті заяви через пропуск строку. Крім того, думав, що тітка, яка доглядала батька, вже прийняла спадщину. Основною причиною пропуску строку вважає присутність на роботі, оскільки весь час перебував у відрядженнях, звільнився лише 30.06.2015 року. Про смерть батька дізнався в середині січня 2015 року, коли був в Росії, тому не зміг приїхати на похорон. Не знав, що потрібно подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини протягом 6 місяців. Дізнався, коли від нотаріуса отримав лист та почали дзвонити родичі, щоб написав заяву про відмову від спадщини. До цього із заявами про прийняття спадщини нікуди не звертався.

Зазначив, що документи на спадкове майно після смерті батька перебувають у тітки. Не просив їх забрати, так як вона весь час користувалась цим майном.

Представник позивача ОСОБА_4 наполягав на задоволенні позову, оскільки позивач неодноразово виїжджав за кордон у відрядження, що свідчить про його тяжкий матеріальний стан. Крім того, просив врахувати його юридичну необізнаність щодо необхідності вступу в спадщину шляхом подачі заяви до нотконтори.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позову, просила врахувати викладені у відзиві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні позову, оскільки зазначені позивачем обставини не є поважною причиною для поновлення строку для прийняття спадщини. Звернула увагу, що позивач в більшості випадків перебував у відрядженнях по території України. Між відрядженнями в цей період загалом був 79 днів дома. Після останнього відрядження мав 17 днів до закінчення 6-місячного строку подачі заяви. Весь час працював, мав постійний заробіток, при тому, що подача даної заяви не потребує великих затрат. За таких обставин позивач мав змогу звернутися до нотаріальної контори. На думку представника відповідача, єдиною причиною пропуску строку є юридична необізнаність позивача, але вона не може бути визнана поважною, враховуючи правові висновки, викладені в листі ВССУ від 16.05.2013 року.

Представник відповідача - Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області ОСОБА_6, враховуючи викладені у відзиві пояснення, просила вирішити даний спір на розсуд суду згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи просив проводити розгляд справи за його відсутності. При цьому вважає, що позов поданий відповідно до норм чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ВЛ № 338359, зареєстрованого 20.10.1978 року Сніжківським сільським РАЦС Валківського району Харківської області, актовий запис № 21, батьками позивача значаться ОСОБА_8 та ОСОБА_11. Шлюб між батьками розірвано 10.03.1995 року (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 270560, видане 10.03.1995 року Валківським ВРАГС Харківської області).

ОСОБА_8 батько позивача помер 09.01.2015 року, що слідує з Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 477860, виданого 12.01.2015 року Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 01.

Згідно довідки МСЕК № 052892 від 18.07.2000 року ОСОБА_8 перебував на «Д» обліку у лікаря окуліста. Потребує постійної сторонньої допомоги та догляду.

За повідомленням Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області спадкодавець лише був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, маючи фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_9 до дня її смерті 05.01.2011 р. Після смерті ОСОБА_9, так як спадкодавець ОСОБА_8 був незрячий, один без стороннього догляду не міг проживати, його забрала до себе рідна сестра ОСОБА_2, яка мешкає в с. Панасівка Коломацького району Харківської області, де він і проживав до дня смерті 09.01.2015 року. По Сніжківській сільській раді в актовому записі про смерть ОСОБА_8 за №01 від 12.01.2015 р. заявником була ОСОБА_2

З довідки Покровського старостинського округу Коломацької селищної ради Харківської області № 01-31/01 від 02.01.2018 року слідує, що ОСОБА_8, який помер 09.01.2015 року, дійсно проживав без місця реєстрації за адресою: вул. Врожайна, 47, с. Панасівка Коломацького району Харківської області в період з 15.01.2011 року по 09.12.2014 року.

На підставі рішення Валківського районного суду Харківської області від 10.05.2017 року ОСОБА_2 визначено додатковий строк один місяць для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, який помер 09.01.2015 року.

При цьому судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 виявила бажання про прийняття спадщини після смерті брата, але через юридичну необізнаність засвідчила заяву про прийняття спадщини 13.02.2015 року в сільській раді, помилково вважаючи дані дії достатніми, в результаті чого не своєчасно звернулася до нотаріальної контори, а коли звернулася за оформленням документів на прийняття спадщини, дізналася про пропуск нею 6-ти місячного строку

Згідно інформації Валківської державної нотаріальної контори Харківської області № 662/01.16 станом на 28.04.2017 року після померлого 09.01.2015 року ОСОБА_8 спадкова справа не відкривалась, відомості про спадкоємців та про посвідчений заповіт відсутні. ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом 2 черги.

Рішення суду набрало законної сили 06.06.2017 року та звернуто до виконання.

Ч.4 ст.82 ЦПК України передбачає, що обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із заяви ОСОБА_2 від 23.06.2017 року, зареєстрованої у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 89 вбачається, що вона прийняла спадщину після померлого брата ОСОБА_8

На підтвердження позовних вимог за клопотанням позивача в судовому засіданні витребувано та досліджено докази, які на його думку, свідчать про поважність причини пропуску строку, зокрема, його перебування у тривалих відрядженнях.

ОСОБА_12 книжки колгоспника серії УКР № 2458374, виданої 10.11.1997 року слідує, що ОСОБА_1 з 01.12.2014 року по 30.06.2015 року працював на посаді водія автотранспортного засобу в ТОВ «Авто-Тех-Трейд».

Як вбачається із Наказів про відрядження №№ 5/1, 16/1, 34/2, 41/3, 48/3, 59/4, 65/4, 74/4, 79/4, 83/5, 92/5, 116/6 ОСОБА_1 перебував у відрядженнях з метою перевезення вантажу на території Російської Федерації: з 09.01.2015 року по 19.01.2015 року, з 23.01.2015 року по 31.01.2015 року, з 19.02.2015 року по 28.02.2015 року, з 05.03.2015 року по 07.03.2015 року, з 16.03.2015 року по 19.03.2015 року, 06.04.2015 року по 08.04.2015 року, з 14.04.2015 року по 17.04.2015 року, з 23.04.2015 року по 24.04.2015 року, з 27.04.2015 року по 29.04.2015 року, з 12.05.2015 року по 13.05.2015 року, з 26.05.2015 року по 27.05.2015 року, з 24.06.2015 року по 26.06.2015 року.

Згідно Наказів про відрядження №№ 22/2, 28/2, 53/3, 69/4, 101/6, 109/6 ОСОБА_1 перебував у відрядженнях з метою перевезення вантажу на території України з 01.02.2015 року по 06.02.2015 року, з 07.02.2015 року по 16.02.2015 року, з 28.03.2015 року по 02.04.2015 року, з 18.04.2015 року по 23.04.2015 року, з 06.06.2015 року по 11.06.2015 року, з 13.06.2015 року по 17.06.2015 року.

Таким чином, позивач перебував частину відряджень на території України. Між відрядженнями в цей період загалом був 79 днів дома. Після останнього відрядження мав 17 днів до закінчення 6-місячного строку подачі заяви про прийняття спадщини. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач не виявив бажання скористатися своїм правом прийняття спадщини, хоча мав таку можливість.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вказаної постанови особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; незнання про існування заповіту; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 року у справі №6-1215цс16, згідно якого якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, зокрема, через юридичну необізнаність чи перебування у відрядженнях, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

За змістом постанови Верховного Суду № 592/9058/17-ц від 06.06.2018 року пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, в зв'язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов'язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

Одночасно пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області, ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визначення додаткового строку 2 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, який помер 09.01.2015 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 17.08.2018 року.

Суддя А.П. Токмакова