Провадження № 2/522/337/18
УХВАЛА

Іменем України

15січня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення учасників справу заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.12.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, за участі третьої особи Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним договору дарування.

Ухвалою суду від 26.12.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою суду від 12.01.2018 року провадження по справі відкрито.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на обєкт нерухомості: 200/1000 часток квартири №33, 32, 30, 34, 35, 37, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. М. Арнаутська, 109, що складається з семи житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 206, 9 кв.м, в тому числі житловою площею 100,9 кв.м.. Заява мотивована тим, що під впливом омани ним був вчинений оскаржуваний у даній справі правочин укладено договір дарування вказаних вище часток квартири. У подальшому, відповідач вивіз позивача з квартири, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. М. Арнаутська, 109, кв. під № 33, 32, 30, 34, 35, 37 та почав здійснювати заходи щодо продажу вказаної квартири. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши матеріали справи щодо, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

2. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Судом встановлено, що подана заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, а саме: не вказано пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У тому числі, заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, що зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позву в порядку встановленому ЦПК України

Керуючисьст.149-153, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання недійсним договору дарування повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 16.01.2018 року.

Суддя Л.В. Домусчі