Справа № 236/8/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.

за участю секретаря Білоус Д.А. заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа територіальна громада Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В :

03.01.2018 ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Доннцької області з заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати, ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташованої на території Лиманської міської ради. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 отримав відмову, оскільки спадкоємцем нотаріусу не надані документи, які підтверджують його родинний зв'язок із спадкодавцем. У зв'язку з чим, просить встановити факт родинних відносин, визнавши ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю ОСОБА_1.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити, підтвердив обставини викладені в заяві.

Заінтересована особа: територіальна громада, в особі Лиманської міської ради Донецької області в судове засідання представника не направила, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності їх представника, рішення у вказаній справі ухвалити на розсуд суду(а.с.19-20).

Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого 19.01.2017 Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 67(а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 5,7500 га, розташовану на території Шандриголіської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 07.11.2005 Краснолиманською міською радою (а.с.8).

Статтею 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування в України здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. 1268-1270 ЦК України ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, подав до нотаріуса заяву про її прийняття.

Інформацією, наданої 10.01.2018 Державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори ГТУЮ в Донецькій області, повідомлено, що після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена спадкова справа № 269/2017 за заявою ОСОБА_1, з іншими заявами про прийнятят спадщини або про відмову ніхто не звертався(а.с.21).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.12.2017 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю доказів родинних відносин - відмовлено (а.с.11).

Вирішуючи питання про встановлення факту того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3, виданого 15.08.2011 Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області, прізвище заявника записано «ОСОБА_1»(а.с.5-6).

В копії актового запису про смерть № 67 від 19.01.2017, прізвище матері заявника у справі ОСОБА_1- записано як «ОСОБА_2»(а.с.7).

Згідно копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 прізвище померлої записано російською мовою як «ОСОБА_2»(а.с.23-24).

Між тим родинні стосунки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 від 08.10.1962, де у графі батьки російською мовою зазначено: мати «ОСОБА_2»(а.с.9).

Згідно п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Отже, в своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності суд, вважає, що заява є законною, обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 315,319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 року, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа територіальна громада Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, визнав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Середнє, Лиманського району, Донецької області ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя -