Справа №263/7211/18
Провадження №2/263/1890/2018
У Х В А Л А

06 липня 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 університету «Одеська морська академія», треті особи: Первинна профсоюзна організація № 141-2 Всеукраїнського профсоюзу «Народна солідарність», Всеукраїнський профсоюз «Народна солідарність», Азовська первинна профсоюзна організація моряків профсоюзу працівників морського транспорту, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 01 червня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 університету «Одеська морська академія», треті особи: Первинна профсоюзна організація № 141-2 Всеукраїнського профсоюзу «Народна солідарність», Всеукраїнський профсоюз «Народна солідарність», Азовська первинна профсоюзна організація моряків профсоюзу працівників морського транспорту, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 20 серпня 2010 року прийнята на роботу заступником начальника учбового відділу Азовського морського інституту. 01 вересня 2015 року позивач переведена на посаду методиста 1 категорії учбово-методичного відділу. Відповідно до штатного розпису на січень 2018 року у штаті інституту працювало три методиста 1 категорії в учбово-методичному відділі. Дві штатні посади із трьох були зайняті позивачем та ОСОБА_3, а третя вакантною. Відповідно до наказу від 26 січня 2018 року № 40 з 01 квітня із штатного розпису виключено дві штатні одиниці методиста 1 категорії. ОСОБА_3 подала заяву про перевід її на іншу роботу до ЦППКМ (курси підготовки). 08 травня 2018 року позивач звільнена у звязку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу від 02 травня 2018 року № 58вк, що підтверджується записом № 8 у трудовій книжці позивача. Перед звільненням позивач пропонував відповідачу роботу на таких вакантних посадах: прибиральниця, комендант господарського відділу, начальник відділу з підготовки до вступу до ВНЗ, начальника відділу підготовчих курсів та 0,5 ставки архіваріуса. На посаді методиста 1 категорії на день звільнення позивача ніхто не працював. Позивач не згодна із наказом від 02 травня 2018 року № 58вк про її звільнення, оскільки відповідач не запропонував їй роботу на наявній вакантній посаді методиста 1 категорії, на якій позивач виявила бажання працювати та письмово звернулася до відповідача із відповідною заявою від 05 березня 2018 року вх. № 240-18. Відповідач відмовив ОСОБА_1 у наданні щорічної оплачуваної відпустки за заявою останньої від 27 квітня 2018 року № 414-18 та виплатив компенсацію за невикористану відпустку при звільненні. Позивач звільнена у період хвороби (лікарняний лист з 07 травня 2018 року по 11 травня 2018 року). З 19 лютого 2018 року позивач є членом Первинної профсоюзної організації № 141-2 Всеукраїнського профсоюзу «Народна солідарність», про що відповідач письмово повідомлений 22 лютого 2018 року, але останній звільнив позивача без згоди вказаної профсоюзної організації, посилаючись на згоду Азовської первинної профсоюзної організації моряків профсоюзу працівників морського транспорту на таке звільнення. Станом на 19 лютого 2018 року позивач була членом двох профсоюзнх організації, а 22 лютого 2018 року її виключили із складу Азовської первинної профсоюзної організації моряків профсоюзу працівників морського транспорту. У звязку з чим, керуючись ст. ст. 40, 42, 43, 233, 235, 252 КЗпП України, ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», позивач просить суд: визнати неправомірними дії ОСОБА_2 університету «Одеська морська академія» щодо ненадання невикористаної частини щорічної оплачуваної відпустки на підставі її заяви від 27 квітня 2018 року вх. № 414-18; визнати неправомірним та скасувати наказ директора ОСОБА_2 університету «Одеська морська академія» від 02 травня 2018 року № 58 в частині звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП; відновити ОСОБА_1 з дня звільнення на посаді методиста 1 категорії учбово-методичного відділу Азовського морського інституту ОСОБА_2 університету «Одеська морська академія»; стягнути із відповідача середню заробітну плату за період вимушеного прогулу з 09 травня 2018 року по день ухвалення рішення; стягнути із відповідача судові витрати.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Розяснено відповідачу право подати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив і третім особам - пояснення.

03 липня 2018 року від представника відповідача ОСОБА_2 університету «Одеська морська академія» ОСОБА_4 надійшло клопотання про допит у якості свідків: начальника навчально-методичного відділу АМІ НА «ОМА» ОСОБА_5, заступника начальника навчально-методичного відділу АМІ НА «ОМА» ОСОБА_6, заступника директора з навчально-наукової роботи ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються зокрема показаннями свідків (п. 3 ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

У клопотанні про допит свідків відповідач не наводить жодних підстав для їх допиту, зокрема не вказано, які обставини указані свідки можуть підтвердити або спростувати, що входять до предмету доказування або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

Безпідставне клопотання про допит свідків, в якому відсутні обгрунтовані підстави для їх допиту, є наслідком затягування розгляду трудового спору, не ґрунтується на положеннях ст. ст. 2, 77 ЦПК України, не має на меті реалізацію завдань цивільного судочинства, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 76, 90, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 університету «Одеська морська академія» ОСОБА_4 про допит свідків відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Музика