ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м.Суми

Справа №592/1302/18

Номер провадження 22-ц/788/806/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2018 року, ухваленого у складі судді Князєва В.Б., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 03 квітня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

08 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 29 січня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 29 січня 2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та позивачем Договір про надання банківських послуг. Так як ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 30 вересня 2017 року становить 106000 грн 00 коп. та складається: із заборгованості за кредитом - 5318 грн. 62 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 100681 грн. 38 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29 січня 2013 року у розмірі 5389 грн 66 коп., з яких: 5318 грн. 62 коп. - заборгованість за кредитом та 71 грн. 04 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 89 грн 59 коп. повернення судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне дослідження судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині зменшення заборгованості по процентам та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в цій частині задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

При цьому вказує на те, що відповідач за час розгляду справи в суді заперечень проти позову банку не подавала, розмір обчисленої позивачем заборгованості не оспорювала. Зазначає, що ОСОБА_3, підписуючи анкету-заяву від 29 січня 2013 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловила свою згоду з формою договору та його умовами. Розмір відсоткової ставки сторони погодили в Тарифах та Умовах і правилах. Своїми діями з погашення заборгованості, які здійснювались до 22 серпня 2017 року, вона підтверджувала, що їй добре відомі і зрозумілі умови кредитування та визнавала заборгованість по кредиту. Вважає, що суд безпідставно та необґрунтовано відмовив у стягненні заборгованості по процентам за період з 29 січня 2013 року по 21 серпня 2017 року, оскільки відповідач протягом вказаного періоду користувалася кредитними коштами, а тому зобов'язана сплачувати відсотки.

Відповідач повідомлена про час і місце розгляду справи у встановленому цивільно-процесуальним законодавством порядку, але своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та на участь у судовому засіданні не скористалася.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» Гакаля Р.В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надана банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» підписана відповідачем, не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру відсотків за користування кредитом, а наданий банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані ОСОБА_3, не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру відсотків за користування кредитом на умовах, визначеними цими документами, у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний сплатити проценти позивачу за користування кредитом у розмірі, визначеному відповідно д ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна, так як вони не відповідають обставинам справи та суд дійшов їх неповно з'ясувавши обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 січня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а. с. 9).

Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач засвідчила, що вона погоджується з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що він ознайомилася і згодна з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З анкети-заяви, підписаної відповідачем, тип кредитної карти, на оформлення якої вона надала свою згоду - «платіжна карта КРЕДИТКА «Універсальна» (а.с. 9, на звороті).

З інформації, наданої позивачем в період виникнення спірної заборгованості, а саме з 29 січня 2013 року, відповідач користувалася кредитною картою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», строк дії якої до 09/16. Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» базова процентна ставка в місяць по даному типу карти на час укладення кредитного договору складала 2,5 %. (а. с. 10).

В наданому позивачем розрахунку зазначено, що станом на 30 вересня 2017 року розмір заборгованості ОСОБА_3 перед банком становив 106 000 грн 00 коп. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі - 5 318 грн 62 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 100 681 грн 38 коп. (а.с. 6-7).

З розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідач вносила кошти на погашення заборгованості, останній платіж нею було здійснено 22.08.2017 року. Таким чином відповідач, підписуючи анкету-заяву від 29.01.2013 року, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловила свою згоду з формою договору та його умовами. Крім того відповідач в судове засідання не з'явилася і своїх заперечень проти вимог позивача та наданих ним розрахунків заборгованості суду не надала, а тому дії відповідача свідчать про визнання нею зобов'язань за кредитним договором, в тому числі щодо сплати процентів за користування коштами в розмірі 30 % річних в межах строку дії кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з розміром заборгованості по процентам згідно розрахунку позивача станом на 31 серпня 2014 року на загальну суму 2509,54 грн., виходячи з процентної ставки 30 % річних. Водночас, не можна погодитися з розрахунком заборгованості за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2016 року, здійсненому на підставі підвищеної процентної ставки, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості процентна ставка стосовно використання кредитних коштів змінювалася, зокрема у період з 29 січня 2013 року по 31 серпня 2014 року проценти нараховувались у розмірі 30% річних, у період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року - 34,8% річних, з 01 квітня 2015 - 43,2 % річних.

У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ч. 1 ЦК України (у редакції, чинній на момент підписання відповідачем анкети-заяви) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частиною 3 цієї ж статті ЦК України у тій же редакції було передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, правила застосування банком змінюваної процентної ставки відповідно до ч. 4 ст. 1056-1 ч. 1 ЦК України (у редакції, чинній на момент підписання відповідачем анкети-заяви) позивачем не дотримані, а саме: позичальник письмово не повідомлявся не пізніш, як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовувалась нова процентна ставка; у кредитному договорі, зокрема, в анкеті-заяві не було встановлено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу.

ПАТ КБ «ПриватБанк» всупереч положенням ст. 81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що відповідача належним чином під розписку було повідомлено про підвищення процентної ставки. Внесення відповідачем коштів на часткове погашення кредитної заборгованості, не свідчить що вона була належним чином обізнана зі зміною розміру процентної ставки.

Відтак, з відповідача за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2016 року підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом, виходячи з процентної ставки 30 % річних, оскільки вимоги позивача стосовно застосування підвищеної процентної ставки є безпідставними.

Таким чином, з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2016 року, розмір заборгованості за процентами за користування кредитом визначається на рівні 30 % річних: (5318,62 грн. х 30 % х 761 днів /360) = 3372,89 грн.

Стосовно нарахування заборгованості після закінчення строку дії картки (після 09/16) позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що поза межами строку дії кредитного договору він мав право на нарахування відсотків, передбачених умовами укладеного договору, оскільки такі умови сторонами кредитного договору погоджені не були, а тому відповідно до положень ст. 1048 ЦК України, розмір процентів за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року року необхідно визначати не відповідно до умов укладеного кредитного договору, а на рівні облікової ставки Національного банку України, та за вказаний період він складає 714,40 грн.

Відтак, загальний розмір процентів, виходячи з умов укладеного кредитного договору та положень ст.1048 ЦК України за період з 29 січня 2013 року по 30 вересня 2017 року становить 6596,83 грн (2509,54 грн+3372,89 грн+714,40 грн).

Отже, виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині розміру заборгованості за кредитним договором та з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути 11430 грн. 89 коп. заборгованості, з яких 5318 грн. 62 коп. - по тілу кредиту, 6596,83 грн - по відсоткам за користування кредитом.

Рішення підлягає зміні також у частині розміру судових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 1, ч. 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, пропорційно задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 198,06 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 173,17 грн за апеляційний перегляд рішення суду.

Враховуючи, що ціна позову складає 106 000 грн 00 коп., дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 3; 381-382 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2018 року в даній справі змінити в частині розміру заборгованості та судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.01.2013 року у розмірі 11915 гривень 45 копійок, з яких 5318 гривень 62 копійки - заборгованість за кредитом та 6596 гривень 83 копійки - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 198 гривень 06 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 173 гривні 17 копійок за апеляційний перегляд рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 червня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик