Справа № 353/297/18
Провадження № 2/353/196/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря судового засідання Бойка В.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: вул. Шкільна, 7, с. Жуків, Тлумацький район, Івано-Франківська область. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за вищевказаною адресою проживала її свекруха ОСОБА_2, і їй згідно свідоцтва про право власності, виданого 04.01.1990 року, виконавчим комітетом Тлумацької районної ради на підставі рішення № 205 від 13.12.1989 року, зареєстрованого в Коломийському МБТІ в реєстраційній книзі №1, під реєстровим № 211 на праві власності належало будинковолодіння по вказаній адресі.

18.06.2016 року ОСОБА_2 померла. Ще за життя вона заповіла позивачу на випадок своєї смерті все своє майно. Позивач прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2, так як на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем, інших спадкоємців немає (син спадкодавця ОСОБА_3 (чоловік позивачки) помер 02.12.2015 року).

07.03.2018 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: вул. Шкільна, 7, с. Жуків, Тлумацький район, Івано-Франківська область. Однак в нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на нерухоме майно, а саме Свідоцтва про право власності, виданого 04.01.1990 року виконавчим комітетом Тлумацької районної ради на підставі рішення № 205 від 13.12.1989 року. Даний документ втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Злагода» і він вважається недійсним.

У звязку з вищевказаним, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: вул. Шкільна, 7, с. Жуків, Тлумацький район, Івано-Франківська область в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак в позовній заяві просила позов задовольнити та розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, однак на адресу суду направив заяву, у якій вказав, що позов визнає та просить справу розглядати без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів № 60274 від 23.11.2017 року ОКП «Коломийське ОБТІ» згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року за адресою: вул. Шкільна, 7 (М.Підгірянки), в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано право власності в реєстраційній книзі №1, під реєстровим № 211 за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.01.1990 року, виконкомом Тлумацької районної ради на підставі рішення № 205 від 13.12.1989 року (а.с. 3). Згідно копії технічного паспорту від 04.12.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовані з 1974 рокупо 1993 рік (а.с. 12-14).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_2 належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Шкільна, 7, в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області.

18.06.2016 року ОСОБА_2 померла, що підтверджуєтьсякопією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Ще за життя ОСОБА_2 (свекруха) посвідчила на імя позивача ОСОБА_1 заповіт, яким заповіла їй все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 07.12.2015 року (а.с. 6).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2В, оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 80/02-11 від 06.03.2018 року (а.с. 4).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 229/2016 від 05.12.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_2, з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка бажала прийняти та прийняла спадщину (а.с. 28-68). 05.04.2017 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, а саме на земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподаського виробництва площею 0,4398 га та 0,3801 га, що розташовані на території Жуківської сільскої ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 52, 59).

Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по вул. Шкільна, 7, в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області. в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по вул. Шкільна, 7, в с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, а саме Свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Тлумацької районної ради на підставі рішення № 205 від 13.12.1989 року, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4 № 133/02-31 від 07.03.2018 року (а.с. 7).

Як вбачається з оголошення в газеті «Злагода» від 17.03.2018 року слід вважати недійсним втрачений документ: Свідоцтво про право власності, видане 04.01.1990 року виконавчим комітетом Тлумацької районної ради на підставі рішення № 205 від 13.12.1989 року на імя ОСОБА_5, на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Шкільна, 7, с. ЖуківТлумацького району Івано-Франківська область (а.с. 9-11).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 621,50 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Шкільна, 7, с. Жуків, Тлумацький район, Івано-Франківська області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с. Жуків Тлумацького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, сплачений нею по квитанції № ПН179670 від 20.03.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 621 (Шістсот двадцять одна) гривня 50 копійок. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак