Ухвала

25 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 202/30076/13-ц

провадження № 61-2842св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

треті особи: ОСОБА_2, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Руденко Вікторія Аркадіївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 лютого 2015 року у складі судді Зосименко С. Г. та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня

2016 року у складі суддів: Ремезе В. А., Міхеєвої В. Ю., Свистунової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2009 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Руденко В. А., про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстрації.

Позовну заяву мотивовано тим, що 11 грудня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ЗАТ «КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 378 750,00 грн зі сплатою 15 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банку було передано в іпотеку квартиру № 1 в корпусі № 3 будинку № 73 на вулиці Янтарній в місті Дніпропетровську.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за договором не виконала, допустила утворення заборгованості у розмірі 403 838,07 грн, а тому позивач просив суд: у рахунок погашення заборгованості за вказаним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру № 1 загальною площею 68,9 кв.м, житловою площею 42,5 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ЗАТ «КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ЗАТ «КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та виселення; виселити громадянина, який зареєстрований та проживає у вказаній квартирі зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у місті Дніпропетровську.

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання іпотечного договору недійсним.

Зустрічну позовну заяву мотивовано тим, що укладений між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та

ОСОБА_1 11 грудня 2007 року договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, не відповідає вимогам закону і порушує права його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користування вказаною квартирою.

У грудні 2014 року ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та просив визнати іпотечний договір, укладений між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та

ОСОБА_1 від 11 грудня 2007 року № DNK0GІ, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, номер за РПВН: 16638792, зареєстрований в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 6202303, недійсним, із виключенням із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та заборону відчуження об'єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Справа розглядалася судами неодноразово.

25 лютого 2015 року рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано іпотечний договір від 11 грудня 2007 року № DNK0GІ, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, укладений між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, недійсним, із виключенням із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та заборону відчуження об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 червня 2015 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

14 вересня 2015 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит від 11 грудня 2007 року № DNK0GІ у розмірі 403 838,07 грн, яка утворилась станом на 16 лютого 2009 року, звернуто стягнення на належну на праві власності ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу банком вказаного предмета іпотеки, з укладанням від імені відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ним всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, з початковою ціною 505 000,00 грн.

У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання іпотечного договору недійсним відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

16 грудня ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 року у частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 року залишено без змін.

29 березня 2016 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Індустраільного районного суду міста Дніпропетровська від 25 лютого 2015 року в частині відмови ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 11 грудня 2007 року № DNK0GI, яка станом на 16 лютого

2009 року становить 403 838,07 грн та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 376 626,81 грн, заборгованості із сплати відсотків за користування кредитом - 24 743,89 грн, пені - 2 467,37 грн, звернуто стягнення на нерухоме майно, трикімнатну кімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_1

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,9 кв.м житловою площею 42,5 кв.м, що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу вказаної квартири іпотекодержателем ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. З отриманням витягу з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Початкову ціну для здійснення продажу предмета іпотеки встановлено на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, але на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна в місті Дніпропетровську на час продажу квартири.

В іншій частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати в сумі 3 847,88 грн.

Рішення апеляційного суду мотивне тим, що ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконала, допустила утворення заборгованості, а тому іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з умовами договору іпотеки та положеннями статті 33 Закону України «Про іпотеку».

У квітні 2016 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року та рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 лютого 2015 року в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки, і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом всупереч положенням статті 39 Закону України «Про іпотеку» при ухваленні рішення не було зазначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у грошовому вираженні, чим не враховано правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 07 жовтня 2015 року (справа № 6-1935цс15), від 04 листопада 2015 року (справа № 6-1120цс15), від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-1561цс15).

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року зупинено касаційне провадження у справі № 202/30076/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Руденко В. А., про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстрації, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 235/3619/15-ц.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року в цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_6, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без змін.

Статтею 254 ЦПК України встановлено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується.

Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

З огляду на викладене, та те, що перестали існувати обставини, які були підставою для зупинення касаційного провадження у справі

№ 202/30076/13-ц Верховний Суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне поновити касаційне провадження у справі № 202/30076/13-ц.

Керуючись пунктом 14 частини першої статті 253, статями 254, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити касаційне провадження у справі № 202/30076/13-цза позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, треті особи: НадірадзеБідзінАвтонділович, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Руденко ВікторіяАркадіївна,про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстрації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило