ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, стягнення інфляційних витрат та пені, трьох процентів річних
в с т а н о в и в :
Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження.
У судове засідання позивач не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлений належним чином через оголошення на ве-сайті Судової влади України, проте відзиву та інших заяв з процесуальних питань від нього до суду не надходило.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи у загальному позовному провадженні, суд керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, за наявними у справі доказами.
Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 09 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, відповідно до якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США, в свою чергу відповідач зобовязався повернути борг позивачу до листопада 2016 року (а.с.10).
Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
В обумовлений сторонами термін, а саме, до листопада 2016 року відповідач гроші не повернув, чим своїми діями порушив укладену домовленість.
Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Відповідно правового висновку, який міститься в постанові від 18 вересня 2013р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За таких обставин відповідач зобовязаний сплатити позивачу, згідно розрахунку, що мається в матеріалах справи:
-борг у розмірі 271 600, 00 грн;
-суму інфляційних витрат у розмірі 45 509, 88 грн;
-пеню, що складає 90 230, 73 грн;
-3% річних, що складає 10 179,00 грн.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку Договором позики. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, стягнення інфляційних витрат та пені, трьох процентів річних підлягають повному задоволенню.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 4356,57 грн.
Керуючись ст. 4,12,81,89,141,265,268,280 ЦПК України, ст.ст. 610, 625, 1046, 1047 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, стягнення інфляційних витрат та пені, трьох процентів річних - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (Київська область, Богуславський район, с.Софіївка, вул..Ворошилова, 78А, ІПН НОМЕР_1) борг у розмірі 271 600, 00 грн, суму інфляційних витрат у розмірі 45 509, 88 грн, пеню, що складає 90 230, 73 грн, 3% річних, що складає 10 179,00 грн, а всього 417 519 (чотириста сімнадцять тисяч п»ятсот дев»ятнадцять) гривень 61 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений по справі судовий збір у сумі 4356,57 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 283 ЦПК України відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку,передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська