Справа № 628/1957/18
Провадження № 2/628/1087/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2018 року Купянський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Демченко І.М.
за участю секретаря Романової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Купянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції в Харківській області про зняття арешту з майна
за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,
В С Т А Н О В И В:
26.06.2018 ОСОБА_1 звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом, у якому просить зняти арешт нерухомого майна, накладений на обєкт обтяження - все майно, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчужень обєктів нерухомого майна 16.09.2004 за № 1307844 реєстратором: Купянською державною нотаріальною конторою на підставі виконавчого розпорядження 2-444 від 30.01.1998, виданого Купянським міськрайонним судом Харківської області, власником якого є ОСОБА_3.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.08.2017 помер її син ОСОБА_3, який на час відкриття спадщини проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На випадок своєї смерті заповіту він не залишив. Спадкове майно складається з 1/6 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих за адресою: Харківська область, Купянський район, село Курилівка, вулиця Лугова, 54.
Позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті сина прийняла, подавши відповідну заяву у визначений законом строк до Купянської державної нотаріальної контори, інші спадкоємці відсутні.
25.05.2018 постановою державного нотаріусу Купянської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки на все нерухоме майно ОСОБА_3 16 вересня 2004 року на підставі виконавчого листа № 2-444 від 30 січня 1998 року, виданого Купянським міськрайонним судом Харківської області накладено арешт.
У звязку з тим, що відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_3 на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції в Харківській області не має, а накладений арешт є перешкодою у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач просить суд вищезазначений арешт зняти.
Ухвалою від 27.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою від 13.07.2018 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.
16.07.2018 відповідачем подано заяву по суті, у якій просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що згідно даних Спецрозділу АСВП виконавче провадження з виконання постанови № ПС 1 087848 про стягнення з ОСОБА_3 повернуто стягувачу, підтверджень сплати боргу немає, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не сплачено.
У судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник відповідача - Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2 у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити, підтримавши письмові пояснення.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
23 серпня 2017 року помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 605822, виданим 29 серпня 2017року Купянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.15).
Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з 1/6 частини житлового будинку за адресою: Харківська область, Купянський район, село Курилівка, вулиця Лугова, будинок 54, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22876417 від 29.05.2009 та довідкою КП Купянське бюро технічної інвентаризації від 20.12.2017 (а.с.9,10).
Інша частина цього домоволодіння за цією адресою належить позивачу у справі ОСОБА_1 (а.с.10).
Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його мати позивач у справі ОСОБА_5 (а.с.7,16).
Постановою Купянської державної нотаріальної контори Харківської області від 25.05.2018 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Купянський район, село Курилівка, вулиця Лугова, 54, після смерті 23.08.2018 сина ОСОБА_3 відмовлено, оскільки при підготовці до видачі цього свідоцтва встановлено, що 16.09.2004 на підставі виконавчого Купянського міськрайсуду № 2-444 від 30.01.1998 було накладено арешт на все майно ОСОБА_3 (номер в реєстрі 1307844) (а.с.7).
З наданих матеріалів справ Купянської державної нотаріальної контори, встановлено на підставі повідомлення відділу державної виконавчої служби Купянського районного управління юстиції № 03-20/9004 від 14.09.2004 до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 16.09.2004 внесено реєстраційний запис № 1307844 про накладення арешту нерухомого майна ОСОБА_3, який мешкає за адресою: Харківська область, Купянський район, село Курилівка, вулиця Лугова, 54, на підставі виконавчого розпорядження 2-444 від 30.01.1998, виданого Купянського міськрайонного суду (а.с.11-12).
Крім того, перевіркою обліково-статистичних даних Купянського міськрайонного суду Харківської області за період з 01.01.1998 по 31.12.1998 встановлено, що 30.01.1998 суддею Купянського міськрайонного суду Харківської області у цивільній справі № 2-444/98, ухвалено постанову, якою з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7, 31.10.1988року народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 09.01.1998року та до його повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 держмито в дохід держави в сумі 17грн.43коп.
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Статтею92 Конституції України визначено, що правовий режим власності визначається виключно законами України.
За положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, використання та розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину).
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).
Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті її матері, однак вона позбавлена можливості здійснити оформлення спадщини, оскільки на все майно її матері, було накладено арешт. Крім того, арешт накладено також і на все невизначене майно, належне позивачу.
Згідно з ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Частиною 1 статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, який був чинний на час завершення виконавчих проваджень, визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Аналогічні положення закріплені у ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, за якими у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача щодо відсутності підтверджень виконання ОСОБА_3 постанови № ПС1 087848, як підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки арешт накладався при проведенні виконавчих дій у цивільній справі № 2-444/98, виконання якої завершено, та жодним чином не стосується виконавчого провадження, за яким накладався арешт.
На підставі викладеного, враховуючи, що наразі відсутні виконавчі провадження боржниками у яких є син позивача, беручи до уваги необхідність реалізації позивачем права на спадщину після смерті сина, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись 2, 23, 76-81, 90, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 391, 1216,1268 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, місце проживання якої зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куп'янському, Шевченківському районах та місту Куп'янськ Головного територіального управління юстиції в Харківській області, ідентифікаційний код юридичної особи 41430620, місцезнаходження: Харківська область, місто Куп'янськ, провулок Купянський, 4, про зняття арешту з майна - задовольнити.
Арешт нерухомого майна, накладений на обєкт обтяження - все майно, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчужень обєктів нерухомого майна 16.09.2004 за № 1307844 реєстратором: Купянською державною нотаріальною конторою на підставі виконавчого розпорядження 2-444 від 30.01.1998, виданого Купянським міськрайонним судом Харківської області, власником якого є ОСОБА_3 зняти.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обовязки до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Купянський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Оскільки у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 09.08.2018.
Головуючий: І.М.Демченко