Справа № 136/292/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 (далі-заявник), який просить суд встановити юридичний факт спільного проживання з ОСОБА_2, яка померла 15.01.2003 року, в період з 1991 року по 15.01.2003 року. Обґрунтовуючи вказану заяву ОСОБА_1 зазначив, що 15.01.2003 року померла ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшла земельна частка (пай) площею 3,65 умовно кадастрових гектарів по КСП "Трудівник" с. Нападівка, яка належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату серії ВН №0245542 від 16.04.1997 року на право на земельну частку (пай). В період з 1991 року по 15.01.2003 року ОСОБА_2 будучи інвалідом ІІ групи проживала біля заявника, який доглядав її, а після смерті поховав її за свій рахунок. У звязку з цим заявник просить суд встановити юридичний факт спільного проживання з ОСОБА_2, оскільки бажає оформити спадщину, які відкрилась після її смерті.

В судовому засіданні заявник просив суд заяву задовольнити.

Будучи повідомленим у встановленому порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання представник Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області не з'явився без поважних причин, що не перешкоджає розгляду справи судом.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 15.01.2003 року в селі Нападівка Липовецького району Вінницької області померла ОСОБА_2 (а.с. 12). Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила.

До складу спадщини увійшла земельна частка (пай) площею 3,65 умовно кадастрових гектарів по КСП "Трудівник" с. Нападівка, яка належала ОСОБА_2 на підставі Сертифікату серії ВН №0245542 від 16.04.1997 року на право на земельну частку (пай, а.с. 9).

З повідомлення Липовецької державної нотаріальної контори від 15.03.2018 року №01-09/192, а також витягу зі Спадкового реєстру №51245124 від 15.03.2018 року слідує, що спадкова справа після померлої 15.01.2003 року ОСОБА_2 не заведена.

Судом встановлено (а.с. 7, 8, 10), що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одиноко за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Нападівка, вул. Урожайна (раніше Чапаєва), 31.

З пояснень заявника, показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, судом встановлено, що ОСОБА_2 проживала біля ОСОБА_1 в с. Нападівка, який утримував її з 1991 року по 15.01.2003 року, при цьому після смерті поховав її за свій рахунок. Вказані обставини також підтверджуються даними наведеними в довідках виконкому Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (а.с. 7, 11).

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 524 ЦК УРСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Заявник не відноситься до кола спадкоємців, які мають право на спадкування за законом відповідно до Розділу VII ЦК УРСР, у звязку з чим встановлення юридичного факту про який просить ОСОБА_1 не породить для нього юридичних наслідків, що є підставою для відмови в задоволенні заяви по суті.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 315, 319, 354 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник