Справа № 755/1935/18
"16" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарі: Неділько Л.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.
Обґрунтовуючи вимоги тим, що 07 березня 2003 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

В 2015 році позивач зверталась до Державної прикордонної служби та до правоохоронних органів з проханням встановити місцезнаходження відповідача, однак вжиті заходи виявились безрезультатними.

Позивач вказує, що відповідач з 2007 року не приймає жодної участі у вихованні дитини, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не відвідує сина, не цікавиться його здоров'ям, фізичним станом, моральним та духовним розвитком, особистим життям, чим порушує законні права та інтереси свого сина та завдає значної шкоди його фізичному, духовному та моральному розвитку, що змушує позивача звернутися до суду із вказаною заявою.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, виходячи з доводів якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлялись судом належним чином.

ОСОБА_2 про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся про судове засідання через розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заяв з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, або заперечень проти позову суду не надано.

Від третьої особи надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у відсутність представника Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, зі змісту якої убачається, що позов та висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.10.2015 року Служба підтримує у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 07 березня 2003 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області.

Від шлюбу у сторін народилась дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого повторно 05 жовтня 2006 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 20 серпня 2015 року (а.с. 5, 6-8).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2012 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 15-16).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 - позивачем у справі.

Відповідно до характеристики виданої спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №189 м. Києва від 25 травня 2015 року, убачається що ОСОБА_3 навчається у вказаному навчальному закладі, батько дитини ні разу до школи не приходив, навчанням і вихованням сина не цікавився, батьківські збори не відвідував (а.с. 18).

ОСОБА_1 зверталась до Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві із заявою щодо втрати зв'язку із колишнім чоловіком, однак проведеними заходами місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлене (а.с. 11, 12).

Як убачається із висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії від 28.09.2015 року №19) орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, відносно сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини (а.с. 13-14).

Згідно із ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проявляє батьківського піклування щодо сина, батьківських обов'язків не виконує, умовами проживання, вихованням, станом здоров'я дитини не цікавиться, не піклується про його інтелектуальний та фізичний розвиток, матеріально не утримує, проживає окремо.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За положеннями ст. 81 ЦПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на кожну із сторін.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не забезпечує сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Доказів, які б спростовували дані обставини суду не надано. Зазначені фактори, суд розцінює як ухилення ОСОБА_2 від виховання дитини і приходить до висновку про свідоме нехтування ним своїми обов'язками.

За таких обставин, суд убачає достатні підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Встановлюючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд враховує положення ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України та виходить з того, що ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу, крім спільної дитини із позивачем, інших дітей, непрацездатних осіб, які б перебували на утриманні відповідача - судом не встановлено.

А відтак, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно стягнути аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття.

Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Із даним позовом до суду позивач звернулась 01 лютого 2018 року, що підтверджується відміткою на поштовому конверті (а.с. 27).

Позивачем не надано суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача починаючи з 2007 року, а останній ухилявся від їх спалти. А тому, вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини з 2007 року задоволенню не підлягають та слід присудити аліменти від дня пред'явлення позову, тобто з 01 лютого 2018 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав до суду у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Крім того, із відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. за позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 258-259, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 155, 157, 164-166, 180-182, 191, 192 СК України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Шахрекорд, Ісламської республіки Іран, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити рішення суду до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О.Астахова