Справа № 693/336/18
Провадження № 2/693/244/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.06.2018 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Коцюбинської Ю. Д.,

за участю секретаря судового засідання Чумак Р. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Жашків у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини .

26.10.2013 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що складений актовий запис № 598 від 26.10.2013 року.

02.06.2015 року, згідно рішення Жашківського районного суду Черкаської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Від спільного проживання у шлюбі сторони мають малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка не даний момент проживає із позивачем.

Позивач зазначає, що 12.09.2016 року Жашківським районним судом Черкаської області було винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3, однак від виконання даного рішення відповідач ухиляється.

Також вказує, що після розірвання шлюбу, відповідач жодного разу не сплатив аліменти та не надавав жодної іншої матеріальної допомоги, не вітав доньку з днем народження, зовсім не приймав участь у її вихованні та утриманні, тобто ухилявся від покладених на нього обов'язків. Востаннє він бачився з донькою у вересні 2016 року.

Тому, позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи без її присутності, позовну заяву підтримує та просить задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечення та пояснення не надав.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - органу опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації - ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності 3/01-31 від 05.01.2018 року, не з'явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить розгляд цивільної справи проводити без її участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 19.03.2014 року, зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області, вбачається, що від спільного проживання в шлюбі позивач та відповідач мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 7).

Згідно із довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Жашківської міської ради Черкаської області від 06.12.2017 року № 11131 гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про те, що склад її сім'ї: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мати - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, батько - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 02.06.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб був розірваний (а.с 10).

Згідно із рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 12.09.2016 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, НОМЕР_2

Відповідно до вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 22.01.2018 року стосовно ОСОБА_2 відкрите кримінальне провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати коштів (аліментів) на утримання дитини, відповідно до якого його визнано винним та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням, та встановлено іспитовий строк тривалістю один рік (а.с. 11).

Як вбачається із заяв наданих службі у справах дітей від гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8 в яких вони зазначають, що батько вихованням своєї доньки ОСОБА_1 не займається, матеріальної допомоги не надає, участі у її вихованні не приймає. Понад рік не відвідує доньку, не вітав її з днем народженням та іншими святами (а.с. 17, 18).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації № 270/01-24 від 20.05.2018р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, згідно якого встановив, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню, навчанню і вихованню малолітньої доньки, тому вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

За правилами ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 дійсно не виконує своїх батьківських обов'язків, передбачених ст. 150 СК України, не надає матеріальну допомогу своїй дитині, не приймає участі у її вихованні, не дбає про її духовний і моральний розвиток, не відвідує її, взагалі не цікавиться її життям, а тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування, і вважає, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року ), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Виходячи з вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що відповідач не з'явився в судове засідання і не надав особистих пояснень з приводу ухилення від виконання ним своїх батьківських обов'язків, а також враховуючи, перш за все інтерес дитини, суд приходить до висновку про небажання батька брати участь у вихованні дитини, та вважає, що позовна заява про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, Декларацією ООН прав дитини (1959 року), п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ст. ст. 19 ч. 6, 150, 164 СК України, ст. ст. 2 ч.1, 5 ч.1, 12 ч. ч. 1-3, 13, 19 ч. 1, 76 ч. 1, 141, 263 ч. ч. 1, 5, 247 ч.2, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська