Справа № 126/3631/17
Провадження № 2/126/412/2018
"08" серпня 2018 р. м. Бершадь
Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Гуцола В.І.
із секретарем Притуляк І.І.
за участі позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2,
представника служби у справах дітей Бершадської районної державної
адміністрації Смакоус Ж.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації про зміну прізвища дитини,
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали.
Представник третьої особи служби у справах дітей Бершадської РДА Смакоус Ж.Л. не заперечує проти задоволення позову.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_4 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини НОМЕР_1.
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 01.03.2012 року у справі № 202/42/12 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 27.09.2016 року у справі № 126/2103/16-ц ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

26.10.2016 року позивачка змінила своє прізвище "ОСОБА_1" на дівоче "ОСОБА_6", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені НОМЕР_2.

15.03.2017 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3.

З наданих документів слідує, що син сторін ОСОБА_4 проживає з матір'ю та її чоловіком. Відповідач по місцю проживання дитини не з'являється, дитину не відвідує.

Позивачкою на адресу відповідача було направлено лист, в якому вона просить надати письмовий дозвіл на зміну прізвища їх сина. Цей лист відповідач отримав 05.08.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

По даній справі позивач просить суд змінити прізвище дитини на її - "ОСОБА_6" посилаючись на те, що біологічний батько дитиною не цікавиться, її утриманням та вихованням не займається. Крім того, теперішнє прізвище дитини призводить до непорозумінь та негативних асоціацій у спілкуванні дитини з однолітками та однокласниками.

Згідно довідки "Бершадського центру первинної медико-санітарної допомоги" від 19.06.2018 року, батько дитини ОСОБА_4 на прийом до лікаря з дитиною не з'являвся, про стан здоров'я дитини не цікавиться, на профілактичні огляди, щеплення, огляди по захворюваннях дитину приводила мама.

Відповідно до довідки класного керівника 4-Б класу Бершадської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1. на протязі навчання 2014 - 2018 років батько ОСОБА_4 не відвідував навчальний заклад, не був присутній на батьківських зборах, урочистих подіях в класі, не супроводжував дитину зі школи та в школу.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 ЦК України ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Згідно норм ст.ст. 145-147 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем її батьків, в разі знаходження батька і матері на різних прізвищах - за їх вибором. Прізвище дитині присвоюється під час здійснення запису в акті про народження. Реєстрація здійснюється співробітниками РАЦСу, коли між батьками досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 148 СК України, у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що зміна прізвища дитини здійснюється в інтересах дитини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідач до суду не з'явився та не скористався процесуальним правом висловити свої відзив (заперечення) на позов та надати докази.

Згідно ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 640 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 145, 148 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації про зміну прізвища дитини задовольнити повністю.

Змінити прізвище дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з "ОСОБА_6" на "ОСОБА_6", зобов'язавши Бершадський відділ реєстрації актів громадянського стану Вінницької області внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол