РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/343/18

Провадження № 2/700/247/18

08 червня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/343/18 провадження №2/700/247/18 за позовом ОСОБА_1 до Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 29 жовтня 2012 року в с. Шушківка Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 2,2360 га., що розташована на території Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту серії ЯБ № 571990, виданого на підставі розпорядження Лисянської райдержадміністрації від 24.11.2005 року № 472 та земельна ділянка, площею 0,1800 га., що розташована на території с. Шушківка Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту серії ЯК № 741604, виданого на підставі рішення Чаплинської сільської ради від 12.01.2010 року № 28-1/V. Вказане спадкове майно померла заповіла на її користь, згідно із заповітом від 07.11.2000 року № 23, посвідченим секретарем Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області. Як спадкоємець за заповітом вона звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу державного акту, так як він був визнаний недійсним у звязку із втратою, про що свідчить оголошення у громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» № 12. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2

Позивач у підготовче судове засідання не з'явилася, просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить винести рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослiдивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню із наступних пiдстав.

Матеріалами справи встановлено, що 29 жовтня 2012 року в с. Шушківка Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-СР № 209122 від 17.01.2013 року. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 2,2360 га, що розташована на території Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 571990, виданого на підставі розпорядження Лисянської райдержадміністрації від 24.11.2005 року № 472 та земельна ділянка, площею 0,1800 га, що розташована на території с. Шушківка Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 741604, виданого на підставі рішення Чаплинської сільської ради від 12.01.2010 року № 28-1/V. За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений секретарем Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області 07.11.2000 року за № 23, згідно з яким дане спадкове майно заповіла ОСОБА_3, яка згодом змінила прізвище на «Ткачук», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-БК 113614 від 05.11.2010 року.

Позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку, який був визнаний недійсним у звязку із втратою, про що свідчить оголошення у громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» від 24.03.2018 року за № 12.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги наявність у позивача дійсного заповіту, визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла 29 жовтня 2012 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1235, 1236, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 200, 206, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 2,2360 га., що розташована на території Чаплинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 571990, виданого на підставі розпорядження Лисянської райдержадміністрації від 24.11.2005 року № 472 на імя ОСОБА_2, яка померла 29.10.2012 року.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 0,1800 га., що розташована на території с. Шушківка Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 741604, виданого на підставі рішення Чаплинської сільської ради від 12.01.2010 року № 28-1/V на імя ОСОБА_2, яка померла 29.10.2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Н.В. Бесараб