Справа № 298/227/18
Номер провадження 2/298/129/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Лютянської М.С.

при секретарі Брітовій Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_2 її представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи служби у справах дітей Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, служба у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що одноособово займається вихованням свого онука ОСОБА_5, який після смерті його мами ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 залишився біля неї. Батько хлопчика ОСОБА_4 ухиляється від обов'язків по вихованню дитини, участі у його вихованні не приймає, не цікавиться духовним, фізичним та соціальним розвитком сина, матеріальної допомоги для гідного розвитку дитини не надає. Позивачка ОСОБА_2 в позові зазначає, що сама матеріально забезпечує онука. Вважає, що відповідач ОСОБА_4 не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, а тому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_5, призначити її опікуном ОСОБА_5 та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не з'явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та стягнення аліментів підтримали повністю та просили їх задовольнити. 03 травня 2018 року представником позивача ОСОБА_3 подано заяву про зменшення позовних вимог, а саме в частині позову про встановлення опіки, ці вимоги відкликають.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив хоча був належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи.

В судове засідання представник служби у справах дітей Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області не з'явився, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності . Надали висновок органу опіки та піклування в якому зазначено, що недоцільно позбавляти батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_5.

В судове засідання представник органу опіки та піклування Великоберезнянської РДА Хохрун О.В. не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2. Його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про народження. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Довідкою про склад сім'ї позивачки ОСОБА_2 встановлено, що у неї слідуючий склад сімї: ОСОБА_8 -донька, ОСОБА_9 -онука, ОСОБА_10 -онук та ОСОБА_5 -онук. З довідки, виданої виконкомом Великоберезнянської селищної ради видно, що з позивачкою ОСОБА_2 проживає її онук ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1. Характеристиками дошкільного навчального закладу смт. Великий Березний встановлено, що ОСОБА_5 з 2015 року відвідує ДНЗ №2смт. Великий Березний. Батько дитини жодного разу не навідував дитину. Дитина проживає разом з бабусею ОСОБА_2 Також в судовому засіданні встановлено, що 09 грудня 2015 року за номером 298/1004/15-ц Великоберезнянським районним судом був виданий виконавчий лист в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про позбавлення батька батьківських прав та стягнення аліментів, (про стягнення з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_5 в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову -12.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття).

Крім цього, висновком комісії з питань захисту прав дитини Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 24 квітня 2018 року № 100/0/01-26/16 встановлено, що ОСОБА_4 категорично заперечує щодо позбавлення батьківських прав, має намір звертатися до суду з позовом про відібрання сина від бабусі. ОСОБА_4 визнає, що близько року не бачився з сином, оскільки перебував у Чехії на заробітках. ОСОБА_4 бажає приймати активну участь у вихованні та утриманні сина. Матеріально-побутові умови проживання сім'ї ОСОБА_4 задовільні. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, до кримінальної, адміністративної відповідальності не притягувався, шкідливих звичок немає, серед односельчан користується авторитетом. А тому орган опіки та піклування на даний час вважає недоцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5.

Крім цього, представником позивачки ОСОБА_3 до суду подано додаткові докази про те, що дитиною піклується бабуся позивачка ОСОБА_2, а саме лист який виданий центром первинної медико-санітарної допомоги Великоберезнянського району в якому зазначено, що на прийом до лікаря дитину ОСОБА_5 приводить бабуся ОСОБА_2 Довідкою від 14.05.2018 року яка видана дошкільним навчальним закладом смт. Великий Березний встановлено, що впродовж 2017-2018 навчального року батько дитини жодного разу не приводив і не забирав із дошкільного закладу ОСОБА_5 дитиною піклується бабуся позивачка ОСОБА_2

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здорвя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Аналогічні обов'язки батьків передбачені у статті 12 Закону України " Про охорону дитинства".

Згідно п.п.2-5 ч.1 ст. 164 СК України, підставою для позбавлення батьківських прав можуть бути: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно з приписами пунктів 15,16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за №3 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного,духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини,відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 11 Закону України " Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї (ст. 12 Закону України " Про охорону дитинства").

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі " Савіни проти України" зазначається, що " хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправити лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини".

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 жодного разу протягом 2017-2018 навчального року не приводив і не забирав із дошкільного закладу дитину ОСОБА_5 Щодо матеріального утримання дитини у суда немає доказів про те, що ОСОБА_4 надавав кошти ОСОБА_2 Хоча в матеріалах справи присутній виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів, однак даний виконавчий лист не пред'явлено до виконання. Крім цього, з заяв сусідів позивачки ОСОБА_11,ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_4 вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається.

З урахуванням всіх обставин справи, аналізуючи докази по справі в їх сукупності,суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд вважає в цій частині позову слід відмовити, оскільки наявний виконавчий лист про стягнення аліментів, який виданий Великоберезнянським районним судом 09 грудня 2015 року Справа № 298/1004/15-ц. Строк пред'явлення до виконання даного виконавчого листа до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 12,76,81,89,141,259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 3,150, 164,165 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 її представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи служби у справах дітей Снятинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, служба у справах дітей Великоберезнянської районної державної адміністрації Закарпатської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1( АДРЕСА_2,ІН НОМЕР_1) щодо дитини -ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 704(сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча М.С.Лютянська