Провадження № 2/522/442/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 07.11.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та, уточнивши позовні вимоги письмовою заявою від 12.04.2018 року, просив: стягнути з ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень та судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок; стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» страхове відшкодування у розмірі 20 536 (двадцять тисяч пятсот тридцять шість) гривень 81 копійок.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.12.2015 року, о 09:34 годин в м. Одесі, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Черняховського, під час руху заднім ходом, не звернувся до сторонніх осіб та не переконався у безпеці руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси Крикливого О.М. від 10.03.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили 21.03.2016р.. Полісом №АІ/5352679 від 19.01.2015р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована страховиком товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант».

Також позивач, у позовній заяві зазначає, що ним було проведено відновлювальний ремонт транспортного засобу Citroen н/з НОМЕР_3 за власні кошти, та згідно квитанцій №15248416 від 12.02.2016р, №15630216 від 14.03.2016р., №15630081 від 14.03.2016р., (в тому числі комісія банку), видаткової накладної №5997 від 10.02.2016 вартість відновлювального ремонту становить 40 818,20 грн.. Відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснена виплата страхового відшкодування на користь власника транспортного засобу ОСОБА_1 на підставі Звіту про вартість матеріального збитку №171000 від 21.01.2016р. ТОВ «Експертум-АВЕ» у розмірі 18 915,20 грн..

Згідно висновку експерта №17-2085 від 01.12.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу Citroen н/з НОМЕР_3, пошкодженого унаслідок ДТП 16.12.2015 року, станом на день складання акту виконаних робіт, визначено у розмірі 40 452. 01 грн.. Тому оскільки страховою компанією не було виплачено у повному обсязі розмір страхового відшкодування, просив стягнути зі страхової компанії кошти на суму 20 536, 81 грн. (40 452,01 грн. 1000 грн. (франшиза) 18 915, 20 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування).

Одночасно у своєму позові ОСОБА_1 ставив питання щодо стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2, винного в скоєнні ДТП, що сталося 16.12.2015 року, розмір якої він визначив у сумі 5000 грн. та про стягнення судових витрат.

Ухвалою суду від 16.11.2016 року провадження у справі було відкрито.

Ухвалою суду від 16.01.2017 року за клопотанням позивача було витребувано з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» копії страхової справи з виплати страхового відшкодування власнику транспортного засобу Citroen н/з НОМЕР_3 ОСОБА_1 та звіту про вартість матеріального збитку №171000 від 21.01.2016 року ТДВ «Експертум-АВЕ», з усіма додатками, якщо такі маються.

Ухвалою суду від 16.01.2017 року справу було призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 25.04.2017 року було призначено по справі судову авто-товарознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

18.12.2017 року матеріали цивільної справи були повернуті до Приморського районного суду м. Одеси разом із висновком судової автотоварознавчої експертизи №17-2085, складеного 01.12.2017 року.

Ухвалою суду від 19.12.2017 року провадження у справі було відновлено.

16.04.2018 року до суду надійшов письмовий відзив на позов від ТОВ «СК «Альфа-Гарант», згідно яких просили відмовити у задоволенні позову.

Також, у судовому засіданні 30.05.2018 року представником страхової компанії ОСОБА_3 (по довіреності від 03.01.2018 року) було подано до суду клопотання про призначення по справі додаткової судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 30.05.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника страхової компанії про призначення по справі додаткової експертизи.

Представник позивача - ОСОБА_4 у судовому засіданні просив задовольнити уточнені позовні вимоги, посилався на те, що позивач у строк та в порядок, передбачений чинним законодавством, надав до страхової компанії усі необхідні документи для отримання виплати страхового відшкодування. Проте, страхова компанія виплатила лише частину суми, яка склала його збиток, при цьому страхова компанія посилалась на звіт про вартість матеріального збитку №171000 від 21.01.2016 року ТОВ «Експертум-АВЕ», за яким вартість відновлювального ремонту склала 19 915, 20 грн.. З даним висновком позивача не ознайомлювали. Вважає, що сума коштів у розмірі 18 915, 20 грн. є неповним відшкодуванням завданої йому шкоди, а тому вважає, що з урахуванням висновку судової експертизи від 01.12.2017 року зі страхової компанії повинна бути стягнута інша частина страхового відшкодування у сумі 20 536, 81 грн.. Також посилався, що винуватцем ДТП ОСОБА_2 повинна бути відшкодована йому завдана моральна шкода у сумі 5000 грн..

У судовому засіданні представник страхової компанії ОСОБА_3 (по довіреності від 03.01.2018 року) позов не визнав, зазначивши, що страхова компанія згідно звіту від 21.01.2016 року виплатила позивачу страхове відшкодування у повному обсязі з урахуванням зносу автомобіля 18 915,20 грн.. Підтримав пояснення, надані ними у письмовому відзиві на позову від 16.04.2018 року, згідно якого страхова компанія належним чином та в повному обсязі виконали свої зобовязання за полісом №АІ/5352679, сплативши позивачу страхове відшкодування у розмірі 18 915, 20 грн., визначеного з урахуванням зносу.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, поштова кореспонденція направлялась йому за адресою його реєстрації, проте була повернута до суду із відмітками «про закінчення строків зберігання».

Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Суд за згодою осіб, які брали участь у справі, з урахуванням вимог ч. 1,3 ст. 223 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача ОСОБА_2, сповіщеного належним чином.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.12.2015 року, о 09:34 годин в м. Одесі ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Черняховського, під час руху заднім ходом, не звернувся до сторонніх осіб та не переконався у безпеці руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2., який належить позивачу.

ДТП відбулася з вини ОСОБА_2, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2016 року.

Відповідно до ч. 6 ст. ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована полісом обовязкового страхування у ТДВ СК «Альфа-Гарант» (поліс №АI/5352679, терміном дії з 19.01.2015 року по 19.01.2016 року включно).

За змістом ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

18.12.2015 року позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про настання ДТП, що мала місце 16.12.2015 року.

22.12.2015 року був проведений огляд пошкодженого внаслідок ДТП від 16.12.2015 року автомобіля та складений Акт огляду з переліком пошкоджень, які виникли внаслідок зазначеної ДТП аварійний комісаром. На підставі Акту огляду був складений звіт про вартість матеріального збитку № 17100 від 21.01.2016 року ТОВ «Експертум-АВЕ», за яким вартість відновлювального ремонту склала 19915,20 грн. (з ПДВ), з урахуванням зносу.

Представниками страховика позивачу було запропоновано здійснити відновлення транспортного засобу на станції технічного обслуговування, що належить ТОВ «АДІС-Авто» з наступним відшкодуванням вартості такого ремонту. Актом виконаних робіт №РС-0001799 від 29.02.2016р. ремонтні роботи були прийняті.

Відповідно до квитанцій №15248416 від 12.02.2016р, №15630216 від 14.03.2016р., №15630081 від 14.03.2016р., (в тому числі комісія банку), видаткової накладної №5997 від 10.02.2016 вартість відновлювального ремонту становить 40 818,20 грн.

Розмір шкоди, завданої автомобілю НОМЕР_2, відповідно до звіту про вартість матеріального збитку № 17100 від 21.01.2016 року виданого ТОВ «Експертум-АВЕ», вартість відновлювального ремонту складає 19915,20 грн. (з ПДВ), з урахуванням зносу.

Страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 18 915,20 грн., з врахуванням франшизи в розмірі 1 000 грн., що визнається сторонами.

Не погоджуючись із виплаченою сумою страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з дійсним позовом.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи автомобіля № 17-2085 від 01.12.2017р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу Citroen н/з НОМЕР_3 складає 40 452,01 грн., вартість матеріального збитку складає 40 452,01 грн..

Експертне дослідження проводив старший судовий експерт ЛААД ОНДІСЕ ОСОБА_5, свідоцтво № 25, видане рішенням ЕКК ОНДІСЕ 09.06.2016 року. За експертне дослідження позивач сплатив суму у розмірі 4902,48 грн., що підтверджується квитанцією № 36 від 13.07. 2017 року.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, за змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика).

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Відповідно до положень статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З матеріалів справи вбачається, що страхова компанія не виконала у повному обсязі свої зобовязання та частково здійснила виплату ОСОБА_1 суми страхового відшкодування у розмірі 18 915,20 грн., з врахуванням франшизи у розмірі 1 000 грн..

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи автомобіля № 17-2085 від 01.12.2017р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу Citroen н/з НОМЕР_3 складає 40 452,01 грн., вартість матеріального збитку складає 40 452,01 грн., величина втрати товарної вартості не нараховується.

Отже, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 40 452,01 грн., а фактично виплачене страхове відшкодування здійснено лише у розмірі 18 915,20 грн., тому кошти на суму 20 536,81 грн. підлягають стягненню з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1.

Також з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 4 902,48 грн., що були оплачені за експертне дослідження.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 889760 ОСОБА_1 є власником а/м Citroen н/з НОМЕР_3.

Суд вбачає, що протягом тривалого часу позивач був позбавлений можливості користуватися належним йому транспортним засобом, перебував у стресовій ситуації, переніс тривалі моральні страждання, спричинені ДТП. Зазначене не спростовано стороною відповідача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 5 000 грн. моральної шкоди.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того відповідно до ст..133, ч.2 ст.141 ЦПК України також є обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення судових витрат у розмірі 551,20 грн., що були сплачені позивачем при подачі позову. Дана сума судових витрат підлягає стягненню з кожного відповідача на користь позивача у рівних частках по 275. 60 грн..

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог

Керуючись; ст.ст.. 1, 2, 11, 15, 16, 22, 23, 988, 990, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.1 ст. 223, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України;

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (паспорт серії КМ 241711, виданий Приморським РВ м. Одеси 21.06.2004 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1), Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, місцезнаходження: м. Київ, був. ОСОБА_6, буд. 26), про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії КМ 241711, виданий Приморським РВ м. Одеси 21.06.2004 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) відшкодування моральної шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень та судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, місцезнаходження: м. Київ, був. ОСОБА_6, буд. 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) страхове відшкодування у розмірі 20 536 (двадцять тисяч пятсот тридцять шість) гривень 81 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, місцезнаходження: м. Київ, був. ОСОБА_6, буд. 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок та витрати, сплачені за проведення експертизи, у розмірі 4 902 (чотири тисячі девятсот дві) гривень 48 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду викладено 07.06.2018 року.

Суддя Л.В. Домусчі