ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м.Суми

Справа №592/13013/17

Номер провадження 22-ц/788/513/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану через її представника адвоката ОСОБА_3,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2018 року, ухваленого у складі судді Хитрова Б.В., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 24 січня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

14 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 жовтня 2007 року з відповідача стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після досягнення нею повноліття виплата аліментів на її утримання була припинена. На сьогоднішній день вона продовжує навчатись у вищому навчальному закладі ДЕРЖАВНИЙ ТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ ГЕОДЕЗІЇ «ДЖ.Б. ОСОБА_4 ДЖ. ПОРЦІО», вона не працює та не отримує доходи, а тому позбавлена можливості самостійно оплачувати своє навчання. Враховуючи те, що ОСОБА_2 є працездатною особою та має змогу надавати їй матеріальну допомогу на період навчання, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 700 грн. 00 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 200 грн. 00 коп. щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення нею навчання в ДЕРЖАВНОМУ ТЕХНІЧНОМУ ІНСТИТУТІ ГЕОДЕЗІЇ «ДЖ.Б. ОСОБА_4 ДЖ. ПОРЦІО», тобто до 01 липня 2019 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку, починаючи стягнення з 14 листопада 2017 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного не взято до уваги те, що позивач не працює та не отримує доходу, проте має нести витрати на навчання та проживання, окрім того відвідує курси з італійської мови. Зазначає, що визначений судом розмір аліментів є необґрунтованим, не наведено підстав для зменшення розміру аліментів, який позивач визначила у своїх вимогах. Вказує також на те, що відповідачу на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка, площею 0,20 га, а отже він має підсобне господарство від якого отримує дохід. Окрім того, судом не були витребувані довідки про доходи відповідача.

Представниками ОСОБА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вони просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому вказують на те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, оскільки в нього на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, дружина та батьки, які є особами похилого віку. Позивачем не доведено, що вона потребує матеріальної допомоги на період її навчання, у наданих суду документах відсутні дані про період навчання позивача у вказаному навчальному закладі. Зазначають, що в належному відповідачу на праві власності житловому будинку проживає сімя переселенців із Луганської області на підставі безоплатного договору оренди. Заборгованість по аліментам сплачена матірю відповідача, коштами, отриманими нею в борг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, представників відповідача ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6, які заперечують проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є працездатною особою, його батьки досягли пенсійного віку, батько є інвалідом ІІ групи, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Сплата відповідачем всієї суми боргу по сплаті аліментів одноразовим платежем свідчить про можливість надання ним матеріальної допомоги повнолітній доньці, яка продовжує навчання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 жовтня 2007 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання доньки ОСОБА_1 до її повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, аліменти виплачувати на користь ОСОБА_8 (а. с. 14). На даний час позивач є повнолітньою.

Згідно із перекладом з італійської мови на українську довідки про вступ та відвідування ДЕРЖАВНОГО ТЕХНІЧНОГО ІНСТИТУТУ ГЕОДЕЗІЇ «ДЖ.Б. ОСОБА_4 ДЖ. ПОРЦІО» від 18 січня 2018 року, директор з адміністративних питань підтверджує, що ОСОБА_1 у 2017/2018 навчальному році була прийнята та відвідує у перший раз клас 4D- конструкції, навколишнє середовище та територія, трирічний у цьому інституті. Поточний навчальний рік розпочався 14 вересня 2017 року і закінчиться 09 червня 2018 року. Курс навчання пятирічний, диплом видається наприкінці 5 курсу, який закінчується у липні місяці 2019 (а. с. 76).

06 червня 2008 року ОСОБА_2 уклав шлюб із ОСОБА_9 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_2), під час якого у них народились доньки: Поліна, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 31, 32, 33).

На даний час ОСОБА_2 разом із родиною проживає у Російській Федерації. Батьки відповідача ОСОБА_10 та ОСОБА_5 є особами пенсійного віку, а його батько інвалід ІІ групи, загального захворювання та потребує додаткових витрат на лікування (а. с. 41, 42, 50).

Із довідки розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31 січня 2018 року №3658 слідує, що ОСОБА_2 несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував аліменти на утримання ОСОБА_1, заборгованість по аліментам в сумі 10 007 грн. 74 коп., яка виникла станом на 12 жовтня 2016 року, була виплачена боржником 14 листопада 2017 року (а. с. 105).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 враховано те, що він є особою працездатного віку, перебування у нього на утриманні двох малолітніх дітей, та наявність у нього обовязку допомагати непрацездатним батькам, один з яких є інвалідом другої групи. Тому, за встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 200 грн. щомісячно.

ОСОБА_1, відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно. Перебування у власності відповідача житлового будинку за адресою: Сумська область Сумський район с. Стецьківка вул. Шкільна, буд. 11 та земельної ділянки, не свідчить про те, що він має підсобне господарство та отримує додаткові доходи. Вказаний будинок було набуто ним у власність в порядку спадкування та його винаймає ОСОБА_11 із своєю родиною, які є внутрішньо переміщеними особами, орендна плата ними згідно з умовами письмового договору оренди не сплачується (а. с. 61, 62, 63-64).

З клопотанням про витребування довідки про доходи відповідача ні ОСОБА_1, ні її представники під час розгляду справи до суду не звертались. У відповідності до приписів ст. 13 ЦПК України суд не має права самостійно, без відповідного клопотання сторони, збирати докази, що стосуються предмету спору. Крім того представники позивача не заперечували ту обставину, що відповідач офіційного місця роботи в Україні не має.

Положення ч. 2 ст. 182 СК України, в редакції, яка діє із 08 липня 2017 року, щодо визначення мінімального розміру аліментів на утримання дитини, не застосовується при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Таким чином, суд першої інстанції належно оцінив надані сторонами докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно зясованих обставин справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення, а тому скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану через її представника адвоката ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.М. Біляєва

ОСОБА_12