Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/422/18
Провадження №: 2/332/498/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2018 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу №332/422/18 (провадження №2/332/498/18) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів, -
Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів з тих підстав, що позивач перебував з відповідачем з 14.09.1993 року у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2011 року. Від спільного життя сторони мають малолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з відповідачем ОСОБА_5 та з 01.09.2016 року навчається в ЗОШ № 92. Позивач мешкає разом із своєю другою дружиною ОСОБА_7 в будинку № 29, що розташований по вул. Лассаля м. Запоріжжя за місцем своєї реєстрації. Позивач вважає, що в інтересах доньки, їй необхідно проживати разом із ним, оскільки у нього створені усі умови для її зростання та розвитку. Він має самостійний дохід і постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно, добре відноситься до доньки та займається її вихованням. Крім того, він має час займатися з донькою вечорами, гуляти з нею та іншим чином піклуватися про дитину. Для доньки ним створені усі умови для проживання та нормального розвитку, а також умови, які задовольняють гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Починаючи з жовтня 2017 року дитина майже кожні вихідні перебуває у позивача, який хвилюється про її здоров?я, купує їй необхідні речі, відвідує з нею дитячі та розважальні заклади. На сьогоднішній день на виконанні Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого 19.11.2013 року про стягнення аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 516,00грн... Враховуючи те, що позивачем заявлено позовну вимогу про визначення місця проживання дитини разом із ним як батьком, а необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини, є факт її проживання з цим із батьків, то у разі задоволення позову існують усі обставини для звільнення його від сплати аліментів на користь відповідача. Позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним, як батьком дитини та звільнити його від сплати аліментів на користь відповідача ОСОБА_5 за виконавчим листом №332/4011/13-ц від 19.11.2013 року, виданим на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя.
Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В обґрунтування позову надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та зазначив, що деякий час він із дитиною не спілкувалися. Потім дочка стала спілкуватися з ним, приїжджати до нього та проживати у вихідні, святкові дні та на канікулах. Повноцінно спілкуватися з дитиною він почав з осені 2017 року та зараз дитина не хоче повертатися до своєї матері, плаче та говорить, що бажає проживати з ним, а тому він звернувся до суду, так як домовленості між ним і відповідачем у цьому питанні не досягнуто. Раніше всі вони проживали в одному дворі, де мається літня кухня, в якій він зробив ремонт і там проживає зі своєю другою дружиною. Хоча у дитини немає окремої кімнати, оскільки приміщення в якому вони проживають складається з однієї кімнати, у неї є окреме ліжко, яке придбали саме для дитини. Вихованням дитини буде займатися він та його друга дружина, з якою у дитині склалися добрі стосунки. З 2015 року відповідач з дитиною не проживають за його місцем проживання. Дитина навчається у школі на Бабурці. Школу він не відвідував, оскільки цим займалася відповідач. Причину свого небажання проживати з матірю дитина мотивує відсутністю до неї уваги. Дитина скаржилась, що подруги відповідача можуть її вдарити. Також дитина поскаржилася на болі у животі і вони з дружиною зробили повне медичне обстеження та виявили, що дитині потрібна дієта, але відповідач цього не дотримується. Його дружина навпаки завжди готує все свіже, дбає про дитину, годує її, спілкується на різні теми, та в них дуже добрі стосунки, дочка їй довіряє. Зазначив, що має у власності 1/3 частину житлового будинку 29 по вул. Лассаля м. Запоріжжя, але в ньому не проживає, оскільки частина будинку не виділена в натурі, офіційно працевлаштований. Він має заборгованість по аліментах, які мусить сплачувати за рішенням суду на користь відповідача ОСОБА_5, але вони з дружиною купують дитині одяг, взуття, влаштували святкування Дня народження. На теперішній час в навчальні дні дитина проживає з відповідачем, а всі вихідні проводить у нього. Особисто він не проти того, щоб дитина проживала зі своєю матірю, але сама дитина цього не бажає і хоче проживати разом з ним та повернутися навчатися до школи у Заводському районі, де має подружок, а тому він звернувся до суду.
Представник позивача адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі ордеру, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування суду пояснила, що, вочевидь, через непорозуміння із колишнім чоловіком та його новою дружиною стосунки із дочкою ускладнились. Свого часу позивач висловлювався на її адресу образливо, принижував її при дитині, тому вважає, що у дитини сформувався негатив до матері. Зазначила, що любить свою дочку та бажає для неї гарної долі, як для майбутньої жінки та матері, а позивач не надасть їй належного виховання і нічого гарного вони дитини не привють, оскільки знаходячись у батька дитина дивиться лише російські канали, так як хоче виїхати з ним в Росію. Після відновлення спілкування з батьком дитина стала їй казати, що хоче бути такою як ОСОБА_7 - друга дружина позивача, так як вона сильна і досягає всього, чого побажає, оскільки фактично вигнала її з будинку, так як і бажала. Все це їй розповідає дитина. У неї є ще старша дочка, яка вже доросла та проживає окремо. Позивач після їх розлучення привів у будинок нову дружину і сказав, що буде тут з нею проживати. Внаслідок конфліктних ситуацій вона з дочкою ОСОБА_8 переїхала проживати до свого батька у Хортицький район м. Запоріжжя, де вони проживають у трикімнатній квартирі. У дитини є своя окрема кімната, де створено усі умови для її проживання. Квартира належить її батьку, яким складено заповіт на її імя. Їжу вона завжди готує і дієта у дитини є, але іноді ОСОБА_9 відмовляється їсти те, що вона приготувала, так як вередує. Дитина у неї має що їсти і на сніданок, який вона зранку залишає на столі, і на обід і на вечерю. ОСОБА_10 дитину годує дідусь, коли вона на роботі, але обід дитина вже може розігріти себе сама, так як їй десять років і вона повинна долучатися до ведення домашнього господарства. Вона допомагає дитині робити домашні завдання, вони разом ходять на прогулянки, але зараз дитина всі вихідні проводить у батька і у неї на спілкування з донькою залишається лише вільний від роботи час. На прохання дитини вона може їй читати книжки, гуляти в парку, але не завжди має час, оскільки працює. Вона ніколи не дозволяла собі вживати при дитині спиртні напої. Раніше, коли дитина не слухалася, вона могла дозволити себе вдарити її ременем, але останні пів року вона себе такого не дозволяє. До жовтня 2017 року лише вона забезпечувала дитину та купували їй речі, зараз речі дитині також купує батько. Вона привчає дівчинку до домашнього господарства, наполягає, щоб вона вимила за собою посуд, вміла випрати свою білизну, так як вона майбутня жінка, а батько навпаки говорить, що їй все це непотрібно, так як у неї буде покоївка. Останнім часом стосунки з дитиною погіршились і все це почалось відтоді, як ОСОБА_9 стала відвідувати на вихідних батька. Після таких відвідувань дитина приїжджає агресивно налаштованою, збудженою та капризує, але вона як мати завжди може знайти з нею спільну мову і через деякий час її поведінка становиться нормальною. Вважає, що у батька їй багато чого дозволяють і це дитині подобається. Дочка її любить, але у такому віці легко піддається сторонньому впливу, тому вони з дитиною навіть зверталися до шкільного психолога, з ними проводили бесіди. Дохід її сімї складається із заробітної плати та пенсії батька, нерегулярних аліментів. З дідусем у ОСОБА_9 дуже хороші стосунки, він допомагає їй робити домашні завдання, розмовляє із нею на різні теми, конфліктів між ними не буває. Взагалі, вона не заперечує проти спілкування дитини з батьком, але заперечує, щоб дитина там постійно проживала, оскільки вважає, що нею дитині створено кращі умови для проживання та розвитку, а також вважає, що дитина зараз перебуває у такому віці, коли потрібний контроль за її поведінкою. Вона як мати переймається майбутнім своєї дитини, а тому заперечує проти її постійного проживання з батьком, але не заперечує проти їх спілкування. Разом з тим, зараз дитина весь свій вільний час проводить у батька, тому вона звернулася до суду з позовом про встановлення графіку їх спілкування, оскільки також бажає проводити свій час з дитиною не лише протягом робочого тижня, а і у вихідні дні.
Представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставі нотаріально посвідченого довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні надала суду пояснення, аналогічні викладеним у письмовому висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю, який долучений до матеріалів справи(а.с.40-43). Суду додатково пояснила, що умови проживання відповідача ОСОБА_5 органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району особисто не досліджувались, та при наданні висновку вони поклались на акт обстеження, який було складено їх колегами з органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, оскільки ніяких причин їм не довіряти не має. Орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з матірю, так як вони вважають, що з боку батька немає контролю за навчанням дитини, до школи він жодного разу не приходив.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вислухавши думку малолітньої дитини ОСОБА_6, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч.1,2 ст. 27 вище вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері, є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11,15,18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків, або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Відповідно до вимог ст.ст. 150,155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обовязки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 з 14.09.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2011 року, яке набрало законної сили 22.11.2011 року(а.с.6).
З свідоцтва про народження серії І-ЖС №139341, виданого повторно 19.02.2010 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, вбачається, що ОСОБА_6 народилася 31 грудня 2007 року, батьком в свідоцтві вказаний позивач ОСОБА_4, матірю відповідач ОСОБА_5(а.с.5).
Згідно інформації, наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідач ОСОБА_5 з 2005 року зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.25), але судом встановлено, що за адресою реєстрації відповідач з дитиною не проживає з 2015 року.
Згідно ч.2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Положеннями ч.2 ст. 160 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. У даному випадку така спільна згода між батьками та дитиною не досягнута. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити дитині.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору, зокрема, спору щодо її місця проживання. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси(ч.3 ст. 171 СК України).
Заслухана в судовому засіданні в присутності шкільного психолога ОСОБА_9 малолітня ОСОБА_6 суду пояснила, що вона бажає жити разом із батьком, з яким в неї дуже добрі стосунки, та з його другою дружиною ОСОБА_7, якій вона також довіряє. Її бажання викликано тим, що батько більше їй приділяє уваги чим мати, яка мало часу проводить з нею, небагато спілкується. Під час виконання домашніх завдань мати дозволяє списувати відповіді з решебника, а батько розяснює як вирішити завдання. Коли вона отримує у школі добрі оцінки, папа завжди їй щось купує, а мати каже просто «молодець». Взагалі, батько приділяє їй більше уваги, ніж мати. Остання у свій вихідний може запросити подруг та на кухні випивати, навіть, може її вдарити, а батько, коли пє пиво із друзями, її не чіпає. Вдома часто не буває що їсти та вона може ходити голодна увесь день, а у батька ОСОБА_10 дуже добре готує, цікавиться чим її годувати, готує все свіже. Зараз вони з мамою та дідусем проживають у 3-х кімнатній квартирі, але вона проживає разом із мамою в одній кімнаті. Дідусь допомагає їй робити уроки. Мати перевела її до іншої школи, а в тій школі в якій вона навчалась до їх переїзду, був такий випадок, що вона вкрала чужі гроші та телефон. Батько їй пояснив, що так робити не можна. Коли у неї заболіли зуби мати на це не відреагувала, а батько відвів її до лікарні. Також батько влаштував святкування її Дня народження, купує їй всі необхідні речі. З другою дружиною батька ОСОБА_10 у неї добрі стосунки. Її бажання проживати разом із батьком виникло вже давно, їй комфортно з ним, вона розуміє, що треба бути змінити школу, але в неї тут також є подруги. Зараз вона проводить у батька всі вихідні дні, канікули. Вона любить свою мати, але не відчуває від неї такої ж любові до себе. Її мати бере участь у житті класу та школи за місцем її навчання, але вона вважає, що мати це робить не для неї особисто, а для всього класу. Спілкуватися з батьком вона почала з вересня 2017 року та вважає, що більш комфортно їй буде проживати разом із ним.
Опитана в судовому засіданні шкільний психолог ОСОБА_9, в присутності якої в суді була зясована думка малолітньої дитини ОСОБА_6 щодо вирішення спору між батьками про її місце проживання, пояснила, що дитина в суді розповіла все так, як вона сприймає в силу свого віку. З цією дитиною вона познайомилась ближче на прохання її матері ОСОБА_5, так як дитина стала частіше спілкуватися з батьком та у неї погіршились показники у навчанні. На її думку, як психолога, дитина звісно отримує лише позитивні емоції під час проведення вихідних днів з батьком, оскільки у цей час відвідує розважальні заходи. Оскільки вона була вражена поясненнями дитини у суді, вона, класний керівник та представник батьківського комітету вирішили відвідати сімю за місцем проживання. Під час відвідування матері дитини не було вдома, але відвідування відбувалось з її дозволу та дозволу дитини. Коли вони зайшли до квартири дитина їм все розповідала, показувала умови її проживання, при цьому сказала, що їй добре з мамою. Як психолог вона помітила, що з мамою дитина становиться іншою, ніж з ними, оскільки психологічний стан дівчинки на даний час не дуже добрий внаслідок ситуації, яка склалась між її батьками. Під час її спілкування з дитиною, вона пояснила, що вважає, що з батьком їй буде краще, але будь-якої аргументації свого бажання вона не надає. Дитина на даний час потребує психологічної підтримки. Те, що дитина розповіла у суді не відповідає дійсності в тій частині, що мати за нею не доглядає, оскільки до школи дитина завжди приходить охайна та доглянута. Мати відкликається на будь-яке прохання класного керівника, бере активну участь у житті класу та школи. ОСОБА_11 дитина не приходить до школи, її мати завжди повідомляє класного керівника про причини її відсутності. Мати дитини відвідує всі батьківські збори, піклується в плані навчання дитини. Зі слів дитини їй відомо, що уроки їй допомагає робити і мати і батько. Одного разу вона була присутня при тому як дитина поскаржилась класному керівникові на болі у животі. Її доправили до шкільної медсестри та повідомили про це матір дитини, яка одразу ж прийшла до школи за дитиною. Вона, як шкільний психолог знала цю дитину лише з позитивною сторони. Дівчинка ніколи не скаржилась ані на мати, ані на батька. Дитина зараз перебуває у такому віці, коли діти схильні говорити те, що їм вигідно. За її завданням дитина виконувала малюнок «Моя сімя» в якому вона намалювати мати, яка поливає квіти, батька,який чинив автомобіль, старшу сестру та племінницю, але всі члени сімї займалися своїми окремими справами та по малюнку стало зрозуміло, що в цій сімї відсутня єдність, батьки не чують один одного, близьких емоційних відносин між членами сімї не має. На цьому малюнку друга дружина батька дитини була відсутня, дитина її не намалювала, а це свідчить про те, що дитина з нею емоційно не близька.
З характеристики учениці ІНФОРМАЦІЯ_4, що дівчинка навчається у школі з 01.09.2016 року, має добрий загальний розвиток, на уроках уважна, але не завжди активна, завжди виконує домашнє завдання, але часто припускається помилок. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Дівчинка піддається чужому впливу, правила поведінки виконує не завжди, останнім часом стала ігнорувати зауваження учителя. У четвертому класі працездатність і уважність ОСОБА_6 знизились, навчається не в повну силу, потребує постійного контролю. Мати, ОСОБА_5, приділяє належну увагу вихованню дочки. Завжди цікавиться успіхами і бере активну участь у житті класу, відвідує всі батьківські збори. Батько, ОСОБА_4, за весь період навчання дитини у школі жодного разу не зявився особисто. У грудні 2017 року після конфліктної ситуації подзвонив класному керівнику та поцікавився справами(а.с.84).
З акту обстеження умов проживання №10-09/362 від 22.02.2018 року складеного спеціалістами відділу по Хортицькому району (служби) у справах дітей Запорізької міської ради вбачається, що за адресою проживання малолітньої ОСОБА_6 АДРЕСА_1, умови проживання задовільні. Трикімнатна квартира обладнана всіма необхідними меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічні умови відповідають нормі, всі комунальні послуги підключені та працюють. Дитина проживає в одній кімнаті з матірю, має окреме спальне місце, має необхідний одяг, взуття, приладдя для навчання. Умови для проживання та утримання дитини створені. Стосунки в сімї добрі, інколи виникають суперечності після відвідування дитиною батька(а.с.82).
Відповідно до інформації, наданої КЗ «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5», малолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з лютого 2016 року спостерігається у Центрі. На «Д»-обліку не перебуває. 06.10.2017 року останнє звернення до лікаря-педіатра Центру з приводу отримання довідки про стан здоровя для шкільного навчального закладу після перенесеного захворювання. До повноважень лікаря не входить обовязок визначати особу, яка фактично здійснює догляд за станом здоровя дитини(а.с.80).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона є другою дружиною позивача ОСОБА_6, з яким проживає разом з 2014 року однією сімєю, веде спільне господарство. Вона є домогосподаркою. Її чоловік не зловживає спиртними напоями та не має проблем з алкоголем. Спочатку вони всі проживали разом в одному дворі, згодом стосунки погіршились і відповідач ОСОБА_5 забрала дитину та поїхала жити до свого батька. Деякий час її чоловік не спілкувався із дочкою, щоб її не травмувати. Все почалось, коли ОСОБА_9 почала скаржитись батькові на погані стосунки із матірю, на стан свого здоровя. Було прийнято рішення зробити медичне обстеження та виявлено багато діагнозів, що потребують лікування. Дитина скаржилась на те, що її мати їй не готує їжу, ставиться до неї суворо, навіть жорстоко. Сама вона не знає, з приводу чого виникають конфлікти між ОСОБА_9 та її матірю, але зазначає, що дівчинка є доброю дитиною. Між нею та дитиною склалися дружні стосунки, та їй все розповідає. Знає, що після чергового судового засідання дівчинці в квартирі виділили окрему кімнату, зробили в квартирі генеральне прибирання, мати почала частіше проводити час із дитиною, приділяти їй увагу. Домашні завдання у вихідні дні дитина робить разом із батьком, сама вона готує їжу із дотриманням порад гастроентеролога, оскільки у ОСОБА_9 хвороба шлунку та їй потрібна дієта, але, зі слів дитини, знає, що мати її не дотримується, не завжди годує дитину корисною їжею. Коли вони з чоловіком відвозять дитину до матері, дівчинка відмовляється повертатися, бажає залишитись із батьком. Також, вони з чоловіком купують їй різні речі, батько дає кишенькові гроші, в останній час одяг, який вони купують, дитина не забирає додому до матері, оскільки та не дозволяє його носити, свариться. Вважає, що в даній конфліктній ситуації, яка склалася між дочкою та матірю, ОСОБА_9 краще залишитися проживати разом із батьком, оскільки є вірогідність, що вона бути більше часу проводити на вулиці ніж з мамою, а під час перебування у батька дівчинка завжди під наглядом. Між ними також виникають конфліктні ситуації, але ані батько ані вона сама не дозволяють собі застосовувати фізичну силу у відношенні до дитини, лише можуть підвищити голос та пояснити, в чому вона не права. Умови для проживання у них задовільні. Приміщення складається з одної житлової кімнати, але у дитини є окреме ліжко. Під час перебування дитини в літньому таборі у 2017 році вона зателефонувала, вони приїхали та забрали дівчину під розписку на чотири дні, а коли мати дізналася про це - влаштувала скандал. Святкування Дня народження ОСОБА_9 було влаштовано у дитячому розважальному закладі, але мати дитини вважає це балуванням та навіть не поцікавилась, де саме будуть святкувати. Вважає, що дитині бракує уваги з боку матері, тому дитині краще жити з батьком, оскільки вони вдвох мають бажання та можливість забезпечити дитині кращі умови, ніж мати, з якою у ОСОБА_9 внутрішній конфлікт. Вважає, що доки мати не змінить свого ставлення до дитини, нічого не зміниться. Вона неодноразово пояснювала дитині, що дівчинці потрібно жити разом із мамою, але ОСОБА_9 не бажає прислухатися.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком відповідача ОСОБА_5, з якою вони разом проживають та ведуть спільне господарство. Вони всі разом: він, його дочка ОСОБА_5 та онука ОСОБА_14 проживають в трикімнатній квартирі, у дитини є своя окрема кімната, створено необхідні умови для проживання - є диван, шафа, письмовий стіл та апаратура. ОСОБА_15 із батьком почала спілкуватися приблизно рік тому, а раніше батько не приділяв уваги дочці. Після вихідних, проведених із батьком онука приїжджає додому знервована, наполягає, щоб мати від неї відмовилась. Вважає, що це вплив на неї батька та його дружини. Спілкування з батьком погано вплинуло на онуку, поведінка у неї погіршилась, онука стала часто говорити неправду. Влітку він сам частіше проживає на дачі, тому мало спілкується з онукою. Мати примушує дитину їсти, готує перші та другі страви, вона раніше працювала кухарем і у них завжди є що поїсти, але дитина не завжди їсть то що приготує її мати, перебирає. Особисто він не бачив, щоб мати дитини, або її подруга били дитину. Вважає, що його дочка приділяє багато уваги онуці, навіть іноді забагато, а він вважає, що ОСОБА_14 у її віці потрібно бути більш самостійною. Внаслідок такої уваги з боку матері, онука ліниться помити за собою посуд та прибрати. Одного разу він мав розмову із батьком ОСОБА_15, той казав, що дитина складна, потребує батьківської руки, але раніше батько багато років не цікавився дитиною. Його дочка купує онуці необхідні речі, книжки, зошити та інше, приймає активну участь у її житті. Записала дитину на секцію волейболу, але ОСОБА_14 не схотіла її відвідувати, потім записала її до гуртку по малюванню, оскільки ОСОБА_14 подобається малювати. На проблеми зі здоровям онука йому не скаржилась. У холодильнику завжди є що поїсти, але ОСОБА_14 не хоче сама брати їжу. Коли він вдома, рази три на тиждень, на столі для ОСОБА_14 зранку завжди стоїть сніданок, оскільки її мати виходить на роботу о 6-й ранку. ОСОБА_11 сказала, що хоче жити з батьком, але пояснити своє бажання не змогла, лише сказала, що тепер там її родина, а мати на другому плані. Вважає, що таке бажання дитини викликано тим, що вдома у батька їй забагато дозволяють, їй там більше свободи, не потрібно робити домашні справи. Останній рік, коли онука стала їздити до батька, вона стала менше розповідати, не те, щоб стосунки погіршились, але вона не прислуховується до дідуся та своєї матері, наприклад, дитина стала погано висловлюватися про Україну та хвалить Росію. Він розяснює онуці, що так не можна ставитися до своєї держави.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона працює разом із відповідачем, має дружні стосунки, позивача знає лише з її слів. Зазначила, що знає Любу як спокійну людину, яка ніколи навіть голосу не підвищує, має художній смак, ніколи на роботу не зявлялась у нетверезому стані. Знає її дочку ОСОБА_15, вони приїжджали до неї у гості, навіть залишалися з ночівлею. ОСОБА_15 часто приходить до мами на роботу, дуже любить тварин. Відповідач купила дочці кролика, на День народження подарувала їй ляльку, дівчинка завжди охайна та доглянута. Особисто у неї відсутні підстави вважати відповідача поганою матірю, але дитину як підмінили, коли вона стала спілкуватися із батьком. Одного разу чула, як дівчинка кричала матері, що хоче до батька. Знає, що батько з дитиною не спілкувався десь до 2017 року, а зараз після перебування у нього на вихідні та у святкові дні ОСОБА_16 влаштовує істерики матері. Це їй відомо зі слів відповідача. Але, стосунки між матірю та дочкою дуже добрі, дівчинка раніше засинала лише із мамою. Також знає батька відповідача, з яким вони разом проживають у трьохкімнатній квартирі. Стосунки в сімї завжди були добрі в той час, коли батько ОСОБА_15 не був присутній в їхньому житті. Зі слів відповідача знає, що місце проживання вони змінили через часті конфлікти із колишнім чоловіком.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що протягом тривалого часу знає як позивача так і відповідача, раніше мав з ними дружні стосунки, зараз спілкується лише з відповідачем ОСОБА_5. Зазначає, що не хотів втручатися в сімейні стосунки ОСОБА_5, але вважає, що вся справа у другій дружині позивача ОСОБА_4. Раніше позивач був іншим, хоча стосунки в сімї не можна було назвати ідеальними. Батько любив свою дитину, але його як підмінили після другого одруження. Йому відомо, що батько купує дочці різні речі, одяг, але забирав його, коли вона йде до матері. За останні два роки дитина змінилася, від сорому боїться дивитися у вічі. Коли дитина пішла до нової школи, то була задоволена. Останній раз він був у гостях у позивача ОСОБА_5 десь 6-7 місяців тому. Квартира, в якій вони зараз проживають з дитиною, трикімнатна, школа розташована поруч. Хто в якій кімнаті проживає в квартирі, йому невідомо. При ньому дитина ніколи не говорила, що не бажає жити із матірю. Вважає, що дитина рівно відноситься як до матері, так і до батька, батьки також люблять свою дитину. Ані позивач, ані відповідач не зловживають спиртними напоями. Зі слів позивача ОСОБА_5 йому відомо, що батько налаштовує дитину проти неї. Від другої дружини позивача ОСОБА_4 чув, що вона казала, як відібрала чоловіка, так і дитину відбере у відповідача ОСОБА_5. Вважає неправдою, що мати не приділяє уваги своїй дитині, та не може такого бути, щоб дитина ходила голодна.
Згідно ч.4,5 ст. 19 СК України передбачена обовязкова участь органу опіки та піклування при розгляді спору щодо місця проживання дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6, наданого органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матірю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1(а.с.40-41). Отже, орган опіки та піклування не прийшов до висновку щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.
При вирішенні спору по суті, суд враховує, що батько дитини позивач ОСОБА_4 протягом тривалого періоду часу з дитиною не спілкувався, а отже, не приділяв доньці щонайменшої батьківської турботи та уваги, не займався її вихованням, та відновив з нею спілкування лише з вересня 2017 року, що ним особисто було підтверджено в судовому засіданні. Таким чином, батько та дитина відновили спілкування і почали підтримувати родинний звязок протягом періоду часу, який складає менше одного року і саме з вище вказаного часу батько почав належним чином виконувати свої батьківські обовязки. За цей час, враховуючи, що дитина спілкується з батьком у вихідні та святкові дні, позивач має більше часу та можливості саме для організації дозвілля дитини, шляхом відвідування різних розважальних заходів, що викликає у дитини лише позитивні емоції під час спілкування з батьком у порівнянні із матірю дитини, яка протягом навчальних днів контролює її навчання, вживає заходів щодо підготовки дитини до подальшого самостійного життя, шляхом залучення до виконання домашніх справ, які дитина має можливість виконувати у своєму віці, навчає навичкам самообслуговування. Враховуючи, що деякий період часу малолітня дитина ОСОБА_6 була позбавлена уваги та турботи з боку її батька ОСОБА_4, який з дитиною взагалі не спілкувався, що ним не оспорюється, суд вважає, що на даний час є природнім, що дитина, яка скучила за батьком та за його увагою і турботою, і нарешті отримавши їх, висловила у суді своє бажання проживати разом із батьком, який забезпечує її дозвілля. Під час вирішення спору, думці дитини суд приділяє належну увагу, але при цьому враховує її вік (повних 10 років), та зрілість, яку дитина може мати у такому віці і приходить до переконання про необхідність ухвалити рішення всупереч думці дитини, оскільки цього вимагають її інтереси. При цьому суд бере до уваги складений органом опіки та піклування висновок, відповідно до якого визнано за доцільне залишити місце проживання дитини ОСОБА_6 разом із матірю, що свідчить про недоцільність визначення місця проживання дитини з її батьком ОСОБА_4. Але, враховуючи, що суд у відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, суд у даному випадку вирішує лише заявлені позивачем вимоги, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки зустрічного позову щодо визначення місця проживання дитини з матірю відповідачем не було подано, та малолітня дитина фактично і проживає разом зі своєю матірю.
Як встановлено в судовому засіданні та визнано сторонами, малолітня дитина ОСОБА_6 на теперішній час проживає разом із своєю матірю ОСОБА_5 в 3-кімнатній квартирі, яка належить батькові відповідача і який надав своїй доньці та онуці право постійного проживання у цьому жилому приміщенні. В зазначеній квартирі створено всі необхідні умови для проживання та виховання дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеним спеціалістами відділу по Хортицькому району(служби) у справах дітей Запорізької міської ради. Разом з тим, під час розгляду справи судом не встановлені обставини, які перешкоджають передачі будь-кому з батьків дитини для проживання(відсутність самостійного доходу, зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, аморальна поведінка, що може зашкодити розвиткові дитини).
Також, судом не встановлено обставин, внаслідок яких неможливо визначити місце проживання дитини у звязку з не створенням кожним з батьків належних умов проживання та розвитку дитини. Але, суд, оцінюючи житлові умови сторін, приходить до переконання, що житлові умови позивача, який фактично проживає у приміщенні переобладнаної літньої кухні і яке складається лише з однієї жилої кімнати, в якій проживає позивач зі своєю дружиною від другого шлюбу, є менш зручним для проживання дитини у порівнянні з житловими умовами, які на теперішній час має дитина за своїм фактичним місцем проживання разом із матірю та дідусем, навіть при її проживання разом із матірю в одній окремій кімнаті, що розташована у трикімнатній квартирі. Крім того, при вирішенні спору по суті, суд виходить із принципу загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини, бере ставлення батьків до виконання своїх обовязків протягом всього періоду часу, починаючи від народження дитини, а також враховує вік дитини, стан її здоров» я та ставлення до кожного із батьків. Судом встановлено, що як матір, так і батько, але останній лише починаючи з вересня 2017 року, ставляться до виконання своїх обовязків належним чином, але позивач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини за минулий період, що підтверджено належним та допустимим доказом, яким є довідка державного виконавця. Отже, судом встановлено, що батько раніше ухилявся від виконання свого батьківського обовязку по матеріальному забезпеченню своєї малолітньої дочки та ним у повному обсязі не виконувалось рішення суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Серед закріплених у статті 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, є забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя, але за весь період навчання дитини в ЗЗОШ № 92 з 01.09.2016 року, батько жодного разу до шкоди не зявився, батьківські збори не відвідував, з класним керівником не спілкувався, а отже, навчанням дитини не цікавився, що підтверджено належним та допустимим доказом, яким є характеристика дитини за місцем навчання. В обґрунтування позовних вимог позивачем ОСОБА_4, окрім іншого, надані довідки медичних установ(а.с.7,10,11,14) на підтвердження медичного огляду дитини, діагностики та лікування. Суд вважає, що надання цих письмових доказів може лише свідчити про виконання позивачем ОСОБА_4 своїх батьківських обовязків щодо піклування про здоровя дитини, та само по собі, без урахування всіх вище наведених обставин, не має вирішального значення при вирішенні спору. Враховуючи, що малолітня ОСОБА_6 є дівчинкою, саме відповідач ОСОБА_5, з якою дитина проживає на теперішній час, як мати та жінка має всі можливості впливати на її розвиток як дівчинки, формувати у неї необхідні якості майбутньої жінки та матері(жіночість, лагідність, доброту, турботу, доброзичливість, охайність, привіти їй навички самообслуговування та ведення домашнього господарства), а тому суд вважає, що відсутність постійного жіночого впливу люблячої, турботливої та в міру суворої матері, при вихованні дівчинки може негативно вплинути на її особистість та формування характеру. Проживання на теперішній час малолітньої дитини з її матірю не обмежує батька у його праві на спілкування з дитиною, турботу відносно неї та участь у її вихованні, тобто, у виконанні ним своїх батьківських обовязків у повному обсязі, оскільки жодних перешкод у цьому відповідач позивачу не чинить.
Разом з тим, враховуючи вік дитини, стать та потребу саме у материнській турботі, з наданням першочергової важливості основним та найвищим інтересам дитини, суд прийшов до переконання про необхідність відмовити у задоволені позову в частині визначення місця проживання дитини з батьком.
Щодо позовної вимоги позивача ОСОБА_4 про звільнення його від сплати аліментів, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Положеннями ч.4 ст. 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
В судовому засіданні достовірно встановлено, та сторонами не оспорюється факт того, що малолітня ОСОБА_6 на даний час мешкає разом з матірю відповідачем ОСОБА_5 та знаходиться на її утриманні, також за рішенням суду з позивача стягуються аліменти та мається заборгованість по їх сплаті. Таким чином, оскільки суд прийшов до переконання про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини разом із батьком, відсутні обставини щодо звільнення його від сплати аліментів, а тому у задоволенні позовних вимог в частині звільнення від сплати аліментів також слід відмовити.
Керуючись ст.7, ч.4,5 ст.19, ст. 150, 155, 160,161,171,188 Сімейного кодексу України, ст.ст.11,15,18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 4,5,12, 13,81, 83, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Відмовити у повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області або через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. ОСОБА_11 в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 червня 2018 року.

Суддя Андрюшина Л.А.