н/п 4-с/490/170/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018р. м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за скаргою

ОСОБА_1

на постанову державного виконавця

Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі за позовом

Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 банк Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю "Фаетон авто"

В С Т А НО В И В :

Скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження ВП №52059986 від 29.08.2016р. відповідно до якої підлягає стягненню з заявника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 1437 373, 36грн.

Скаргу обґрунтовано невідповідністю дій органу державної виконавчої служби по стягненню виконавчого збору Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено у даній справі наступне.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 31.05.2010р. позов задоволено і стягнуто на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованості за кредитом в розмірі 14373278,69грн. з ОСОБА_4 солідарно з ТОВ «Фаетоп-Авто», з ОСОБА_3 солідарно з ТОВ «Фаетон-Авто», з ОСОБА_1 солідарно з ТОВ «Фаетон-Авто», та судові витрати в розмірі 455,00грн. з кожного.

Вказане рішення набрало законної сили і 18.11.2010р. було видано виконавчий лист про його примусове виконання.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 29.03.2011р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2-638/2010 від 18.11.2010р., що видав Центральний районний суд м.Миколаєва.

20.12.2011р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП №25560410 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 1437373,36 грн.

29.08.2016р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 25560410.

Як встановлено ч.1, 3 та 7 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», у діючій на час вчинення оскаржуваних дій редакції, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою ст.25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника-фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішенняпісля початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю.

При наступних пред?явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

У разі завершення виконавчого провадження звиконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст.49 Закону України "Про виконавче провадження", якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Така ж норма як і в ч.7ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин) міститься і в п.3.7.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень(затв.Наказом МінЮсту України від 02.04.2012р. №512/5) яким визначалось, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,5,8,9,11-13 ч.1ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається.

Отже, на момент винесення оскаржуваної постанови Закон України «Про виконавче провадження» передбачав виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору лише у двох випадках: завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та закінчення виконавчого провадження з підстав, які передбачені ст.49 Закон України «Про виконавче провадження».

Вчинення відповідних процесуальних дій у випадку повернення без виконання виконавчого документа, виданого на виконання рішення майнового характеру, за письмовою заявою стягувача (п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження») вказаний Закон на дату вчинення оскаржуваних дій не передбачав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ч.5 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ціє статтею, не позбавляє його права повторнопред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.22 цього закону.

Частина 3 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що при наступних предявленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується у частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Отже, суд приходить до висновку, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" та не стягнення виконавчого збору, на дату винесення постанови від 29.08.2016р. державний виконавець не мав правових підстав для винесення постанов про виведення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки у даному випадку виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні, при наступних предявленнях до виконання виконавчого документа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.28,47,49 Закону України «Про виконавче провадження» (вред.12.06.2016р.), ст.4,10,12,81,89,258-260, 450,451 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити.

Постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.08.2016р. у виконавчому провадженні № 52059986 про відкриття виконавчого провадження, ? скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя