Справа № 628/636/18
Провадження № 2/628/556/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2018 року Купянський міськрайонний суд Харківської області
у складі : головуючого судді Шиховцової А.О.,
за участю секретаря Шевченко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Купянську матеріали цивільної справи за позовом Публічного Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», представник позивача: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд,
Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», представник позивача: ОСОБА_1 звернувся до Купянського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, вказуючи на те, що між позивачем та відповідачем 12.03.2012 року був укладений договір про надання банківських послуг № б/н на суму 8000,00 грн., яку відповідач отримав у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому, позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, проценти за його використовування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.
Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним кредитним договором станом на 31.12.2017 року склала 117000,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 6031,68 грн., проценти за користування кредитом 110968,32 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача.
Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1762,00 грн., сплачені ним при поданні позову до суду.
Крім того, просить суд вирішити питання про повернення позивачу суми надмірно сплаченого судового збору.
Ухвалою від 28.03.2018 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Направлені на його адресу судові повідомлення разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів повернулись до суду з відміткою про причини повернення «інші причини», «за закінченням терміну зберігання». Відповідач не подав відзив.
У відповідності до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку визначеному цим Кодексом.
Ухвалою від15.05.2018 р. в порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України вирішено провести заочний розгляд справи.
Зясувавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, згідно договору № б/н від 12.03.2012 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем ОСОБА_2, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 виразив свою згоду, що його заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між ними договір про надання банківських послуг. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що визначено п. 2.1.1.12.6 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 цього договору - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.9-35).
Таким чином знайшло своє підтвердження, що між учасниками справи склалися цивільно-правові відносини, які регулюються ст. ст. 1054, 1048 ЦК України, а саме те, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість за даним договором кредиту станом на 31.12.2017 року склала 117000,00грн., з яких: заборгованість за кредитом 6031,68 грн., проценти за користування кредитом 110968,32 грн. (а.с.6-8), у звязку з чим порушив права, свободи та інтереси позивача, відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка регламентує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.
Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості відповідно до наданого позивачем розрахунку, оскільки не виконання відповідачем взятих на себе зобовязань порушує права, свободи та інтереси позивача, тим самим задовольнивши позовні вимоги.
Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762 грн. стягується з відповідача на користь позивача.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі: внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Як вбачається з платіжного доручення № ВOTM2B1M2L від 22.01.2018 р. позивачем при поданні позову до суду сплачено 1845,48 грн. судового збору, а тому, зайво сплачена сума, яка складає 83,48 грн., підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 141, 206, 264, 265, 280-284, 351, 352, 354, 355, Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 610, 611, 612, 623, 625, 1054, 1048-1050 ЦК України, суд,
Позовну заяву задовольнити.
Зобовязати Купянське Управління державного казначейства Головного Управління Державного казначейства України в Харківській області повернути Публічному акціонерному товариству КБ «Приватбанк» 83 грн. 48 коп., як зайво сплачену суму судового збору, перерахованого згідно платіжного доручення № ВOTM2B1M2L від 22.01.2018 р. на загальну суму 1845,48 грн.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обовязки до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Купянський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи, що копія (текст) судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/ (в рядку «Справа №» необхідно ввести номер справи, в якій видано це судове рішення).

Суддя: А.О.Шиховцова