Справа № 201/2794/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі - Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року позивачі звернулись до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В своєму позові позивачі посилались на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на цю квартиру. Відповідач права власності на квартиру не має. Фактично не поживає в квартирі з січня 2015 та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. За вказаний період комунальні рахунки не сплачує, поточний ремонт не здійснює, особисті речі у квартирі відсутні. Добровільно знятися з реєстрації не бажає. Тому позивачі просили визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

У судове засідання позивач. ОСОБА_2 не зявився, надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник позивачів за нотаріально посвідченим дорученням ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи у відсутність позивачів.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1996 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1.

З січня 2015 року відповідач у квартирі АДРЕСА_3 не проживає.

Суд враховує, що відповідачем ОСОБА_4 позовні вимоги визнаються, тому факт не проживання за вказаною адресою не досліджується на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України, де зазначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У суду відсутні підстави для сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідач визнав позов та фактично не проживає з січня 2015 року в у квартирі АДРЕСА_2, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачів у частині визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

З приводу позовних вимог про зобовязання органи реєстрації зробити відповідний запис про зняття з реєстрації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: квартира АДРЕСА_2. Суд не вбачає підстав у задоволенні вказано частини, оскільки позивачами не надано до суду доказів про відмову органів реєстрації у знятті з реєстрації відповідача за вказаною адресою, а тому суд приходить до висновку про відсутність порушення права позивачів та відмови у задоволенні цієї частини позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів сплачений ними судовий збір у розмірі 704,80 грн., сплата якого підтверджена квитанцією (а.с. 1), тобто по 234,93 грн. кожному.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 у рахунок повернення судових витрат 234 (двісті тридцять чотири) гривні 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 у рахунок повернення судових витрат 234 (двісті тридцять чотири) гривні 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 у рахунок повернення судових витрат 234 (двісті тридцять чотири) гривні 93 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев