АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4896/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року,

встановив:

у вересні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В ході розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про призначення про справі товарознавчої експертизи у якому просив суд призначити по справі експертизу, на вирішення якої поставити питання щодо визначення ринкової вартості рухомого майна згідно наданого переліку, яке знаходиться у кв.АДРЕСА_2 та у квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року клопотання було задоволено, призначено товарознавчу експертизу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу в частині призначення експертизи на предмет визначення ринкової вартості рухомого майна, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 просила поділити майно подружжя, а саме виділити їй у власність квартиру АДРЕСА_2, 1/6 частину нежилих приміщень №1-9, розташованих за адресою: АДРЕСА_3, а ОСОБА_4 виділити 5/6 частин вказаних нежилих приміщень, медичне обладнання - неінвазивний аналізатор формули крові АМП 2007 та легковий автомобіль марки «Ssangyong Korando C200DI», 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

При зверненні до суду із зустрічним позовом ОСОБА_4 просив визнати нежилі приміщення №1-9, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 його приватною власністю, провести поділ майна подружжя, виділивши йому квартиру АДРЕСА_1 та майно, яке в ній знаходиться згідно переліку орієнтовною вартістю 43 050 грн., автомобіль «Ssangyong Korando C200DI», 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1, а ОСОБА_3 - кв.АДРЕСА_2 та рухоме майно, яке знаходиться в ній згідно переліку орієнтованою вартістю 73 600 грн. та автомобіль «DaewooLanos», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Враховуючи заявлені ОСОБА_4 вимоги про поділ рухомого майна, яке знаходиться у квартирах, які він просить визнати власністю подружжя та розділити, позивач за зустрічним позовом просив призначити по справі товарознавчу експертизу для встановлення їх ринкової вартості.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року клопотання було задоволено, призначено товарознавчу експертизу для визначення ринкової вартості майна, яке знаходиться у квартирах АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 згідно заявленого переліку.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що для повного та об'єктивного з'ясування обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а тому вважав за доцільне призначити по справі товарознавчу експертизу. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що на розгляді у Печерському суді м.Києва перебуває цивільна справ за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 при визнання недійсними договорів та визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя. Апелянт зазначала, що спір щодо належності вказаного нерухомого майна подружжю наразі не вирішено, а тому судом безпідставно було призначено товарознавчу експертизу для встановлення вартості майна, яке знаходиться у вказаній квартирі та просила в цій частині ухвалу скасувати.

Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

В даному випадку предметом спору про поділ майна подружжя є, зокрема, рухоме майно: меблі та побутова техніка, придбані сторонами у шлюбі та які знаходяться у квартирах АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, придбаних у період шлюбу.

Так, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В даному випадку, сторонами у справі не було надано висновків експерта з приводу вартості спірного майна, а тому суд позбавлений можливості встановити дійсну його вартість та поділити між сторонами відповідно до встановлених в ході розгляду справи часток або присудити одному з подружжя грошову компенсацію без проведення товарознавчої експертизи.

Доводи апеляційної скарги про те, що спір про належність квартири та майна, яке в ній знаходиться, ще не вирішено, а тому підстави для проведення експертизи відсутні, також є неспроможними, оскільки питання про те, чи обґрунтованими є заявлені вимоги про поділ майна судом вирішується під час ухвалення рішення по суті позовних вимог, а не на стадії розгляду клопотання про призначення експертизи для визначення вартості спірного майна.

Посилання апелянта на те, що судом було призначено експертизу з приводу вартості майна, яке не є спільним майном подружжя, не заслуговують на уваги, оскільки питання щодо належності спірного майна подружжя на даній стадії розгляду справи судом не вирішується.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 05 червня 2018 року.

Головуючий

Судді