Справа № 541/585/18
Провадження №2/541/505/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 квітня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Куцин В.М.,

з участю секретаря Євдокимової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Переможець» на території ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району Полтавської області розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 1992 року працювала в КСП «Переможець» тобто була членом КСП на той час коли розпочався процес розпаювання земель КСП «Переможець», а саме в 1996 році. В 2002 році було виготовлено проект щодо організації території земельних часток (паїв) на території ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району і її під прізвищем «Мірошниченко» було включено у список власників сертифікатів. В додатку № 1 до рішення ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району Полтавської області від 23 березня 2001 року «Про розгляд та затвердження проекту поділу території на земельні ділянки в межах розпайованих земель реформованого КСП «Переможець» її зазначено власником земельної ділянки (паю) під номером 502 площею 2,90 га.

В 2018 році їй стало відомо, що Держаний акт на право на колективну власність на землю колишнього КСП «Переможець» на території селищної ради серії ПЛ № 34 зареєстрований 28.10.1996 року, а списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) до Державного акта відсутні, що унеможливлює отримання нею сертифіката. Відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) перешкоджає реалізувати право на отримання земельної частки (паю) в натурі. Тому вона звернулася до суду за захистом свого права.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Копію позову з додатками, ухвалу від 21.03.2018 відповідач отримав 23.03.2018 (а.с. 22).Заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, відповіді на відзив, заперечень відповідач не надав.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1992 року працювала в Колективному сільськогосподарському підприємстві «Переможець», що підтверджується трудовою книжною колгоспника (а.с.12).

28 жовтня 1996 року було зареєстровано та видано Державний акт на право на колективну власність на землю КСП «Переможець» на території ОСОБА_2 селищної ради серія ПЛ № 34 (а.с. 11).

Рішенням ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району Полтавської області від 23 березня 2001 року «Про розгляд та затвердження проекту поділу території на земельні ділянки в межах розпайованих земель реформованого КСП «Переможець» було затверджено зазначений проект і вирішено посвідчити право власності громадян на земельні ділянки (паї) державними актами на право приватної власності на землю в розмірах, вказаних в додатку 1 без встановлення меж кожної з них в натурі (на місцевості). В додатку № 1 до рішення власником земельної ділянки (паю) під номером 502 площею 2,90 га зазначено позивача ОСОБА_3 (а.с.4-6).

В 2003 році у звязку з укладенням другого шлюбу позивач змінила прізвище з «Мірошниченко» на «Андрущенко», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.13,14).

Згідно проекту щодо організації території земельних часток (пай) на території ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району виготовленим Українською академією аграрних наук Інститут землеустрою Полтавської філії 2002 року ОСОБА_3 включена у список власників сертифікатів (а.с.10).

Відповідно до повідомлення відділу у Миргородському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Держаний акт на право на колективну власність на землю колишнього КСП «Переможець» на території селищної ради серії ПЛ № 34 зареєстрований 28.10.1996 року, а список осіб що мають право на отримання земельної частки (паю) до Державного акта відсутні (а.с. 11).

Належність позивачу земельної частки (паю) згідно рішення ОСОБА_2 селищної ради від 23.03.2001 року підтверджується довідкою №346 від 07.02.2018 ОСОБА_2 селищної ради та викопіюванням із схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП «Переможець» ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району Полтавської області (а.с.7-8).

Відсутність списку (додатку до рішення ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району 18 сесії 23 скликання від 23 березня 2001 року) до Державного акта на право на колективну власність на землю КСП «Переможець» унеможливлює отримання позивачем сертифіката, а відсутність сертифікату па право на земельну частку (пай) перешкоджає реалізувати її право на отримання земельної частки (паю) в натурі.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта па право колективної власності на землю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Оскільки, земельна ділянка в натурі (на місцевості) не виділялась, сертифікат на право на земельну частку (пай), не видавався то є дійсним право на земельну частку (пай) (п. 17 Перехідних положень ЗК України). Яке позивач набула як член колишнього КСП «Переможець», оскільки була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, з дня видачі цього акта.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Участь у справі як відповідача ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району передбачена ст. 335 ЦК України, оскільки у разі визнання нерухомої речі безхазяйною до неї перейде право на земельну частку (пай).

За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Виходячи з принципу диспозитивності, передбаченого положенням ч. 3 ст. 13 ЦП К України, судові витрати, понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Переможець» на території ОСОБА_2 селищної ради Миргородського району Полтавської області розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складено 02 травня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_4