УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

241/690/18

2/241/303/2018

24.05.2018 року

смт. Мангуш

Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання протиправною бездіяльності в частині неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області із зазначеним позовом до Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання протиправною бездіяльності в частині неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку.

Враховуючи те, що оскільки суддя Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О. навчався з позивачем ОСОБА_1 у МГІ в одній групі денної форми навчання і з якою у нього склалися добрі людські взаємовідносини, тому зазначена обставина може викликати сумнів у сторін щодо обєктивності та неупередженості при розгляді даної справи.

Вважаючи, що встановлені обставини унеможливлюють участь головуючого судді Демочко Д.О. в розгляді даної справи, суддею Демочко Д.О. заявлено самовідвід.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Розгляд справи незалежним та неупередженим судом є принципом забезпечення права на справедливий суд в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, а тому будь-які сумніви щодо неупередженості судді мають оцінюватись з точки зору розумного сумніву.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010 ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Також, пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно із ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; згідно із ч.2 цієї статті питання про відвід вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

На підставі ч. 5 ст. 40 ЦПК України, якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала.

Оскільки на теперішній час в Першотравневому районному суді Донецької області фактично працює один суддя, то дана заява повинна бути розглянута з урахуванням ч.5 ст. 40 ЦПК України.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ'єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.31, 36, 39-41, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заявлений відвід головуючому судді Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О. у цивільній справі № 241/690/18 за позовом ОСОБА_1 до Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання протиправною бездіяльності в частині неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Суддя Д.О. Демочко