Справа № 307/1159/17
Провадження № 2/307/92/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Цонинець Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та повернення у власність нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та повернення у власність нерухомого майна. В позовній заяві зазначив, що між ним та ОСОБА_4 як продавцями і ОСОБА_5 як покупцем було укладено договір купівлі-продажу жилої квартири АДРЕСА_1, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М., в реєстрі за №3950 від 02.09.2008 року. Згідно умов п.3 договору продаж квартири вчинено за 490500 гривень, з яких 147200 гривень покупцем сплачено продавцям до укладення договору, а решту коштів в сумі 343300 гривень покупець прийняв зобов'язання сплатити після залучення кредитних коштів протягом 30 банківських днів. Всупереч вимог вищевказаних норм законодавства і договору ОСОБА_5 як покупець не виконав зобов'язання з оплати квартири. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер і після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року до Тячівської державної нотаріальної контори відповідачкою ОСОБА_2 подано заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка, тобто вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_5. ОСОБА_2 була обізнана про борг чоловіка, про що свідчить її участь у цивільній справі №307/2021/15-ц, результатом розгляду якої є рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.07.2015 року. Позивач зазначив, що Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (ст.1281 ч.1 ЦК). Будучи обізнаною про смерть чоловіка та наявність у нього боргу по договору, а також маючи договір з відомостями про позивача, відповідач ОСОБА_2 не повідомила продавця про смерть спадкодавця (покупця), всупереч передбаченому обов'язку (ч.1 ст. 1281 ЦК). Про смерть покупця та прийняття спадщини відповідачкою позивачу стало відомо у грудні 2016 року з тексту рішення Тячівського районного суду Закарпатської області №307/2021/15-ц від 23.07.2015 року, яке йому передала відповідачка ОСОБА_2 на підтвердження, що має власні борги. Внаслідок спадкування усі права та обов'язки від ОСОБА_5, який є покупцем по договору, перейшли до ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2 відмовляється сплатити кошти по договору, посилаючись, що вона не є боржником та не повинна сплачувати борги померлого чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області 23.01.2014 року серія НОМЕР_1. На даний час він є спадкоємцем померлого, про що відкрито спадкову справу №47/2014, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, видане державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Дуйчак Т.А., реєстровий запис №3-1436 від 29.07.2014 року, а отже набув усіх його прав, зокрема вимоги про розірвання договору.

Просить суд розірвати договір купівлі-продажу жилої квартири АДРЕСА_2 укладений 02.09.2008 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М., в реєстрі за №3950 від 02.09.2008 року, повернувши йому у власність жилу квартиру АДРЕСА_1

Відповідачка ОСОБА_3 надіслала до суд заяву про застосування строків позовної давності. В заяві зазначила, що основним доводом ОСОБА_1 є те, що порушення договору купівлі-продажу покупцем, а саме, що покупець повністю не розрахувався з ним за квартиру. Договір купівлі-продажу було укладено 02.09.2009 року, а позовну заяву про розірвання договору купівлі-продажу та повернення майна було подано позивачем у 2017 році. Просить застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу та повернення майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, так як надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає повністю, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, так як надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_9 в судовому засіданні вважає позов безпідставним та просить в його задоволенні відмовити.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного 02.09.2008 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 як продавці передали, а ОСОБА_5 як покупець прийняв квартиру АДРЕСА_1, за ціною 490500 гривень.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про на спадщину за законом від 19 липня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-1436, позивач ОСОБА_1 став власником квартири АДРЕСА_3 після смерті батька ОСОБА_4.

Розпискою ОСОБА_2 від 7 січня 2013 року, яка підписана також позивачем ОСОБА_1, стверджується, що відповідачка ОСОБА_2 зобов'язується виплатити борг ОСОБА_1 за квартиру АДРЕСА_2 в розмірі 200000 гривень на протязі трьох років.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25 вересня 2017 року за №98339740 стверджується, що власником квартири АДРЕСА_2 є відповідачка ОСОБА_3, іпотекодержателем квартири раніше був ПАТ «Державний ощадний банк України». .

Також встановлено, що 2 вересня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. в реєстрі за №3951, згідно до умов якого ОСОБА_5 надав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 липня 2015 року задоволено позов ПАТ Державний ощадний банк України» до ОСОБА_10 про звернення стягнення та вирішено в рахунок основного зобов'язання за договором про іпотечний кредит №295-Н-08 від 2 вересня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10006/0114 філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_5 щодо сплати заборгованості у розмірі 546025,70 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2, що є власністю спадкоємця за законом ОСОБА_2 шляхом передачі вказаної квартири іпотекодержателю ПАТ «Державний ощадний банк України» у власність та визнання за ПАТ «Державний ощадний банк України» права власності на вказану квартиру.

Відповідно до п. 1.ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ч.1 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 2 вересня 2008 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. в реєстрі за №3950, ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 як продавці передали, а ОСОБА_5 як покупець прийняв квартиру АДРЕСА_2

Згідно умов п.3 договору продаж квартири вчинено за 490500 гривень, з яких 147200 гривень покупцем сплачено продавцям до укладення договору, а решту коштів в сумі 343300 гривень покупець прийняв зобов'язання сплатити після залучення кредитних коштів протягом 30 банківських днів, при цьому ОСОБА_5 як покупець не виконав зобов'язання з повної оплати квартири в сумі 200000 гривень, про що зазначено в розписці відповідачки ОСОБА_2 від 7 січня 2013 року

Враховуючи, що ОСОБА_5 не виконав зобов'язання з повної оплати квартири АДРЕСА_1 в розмірі 200000 гривень, що є істотним порушення договору купівлі-продажу квартири, суд вважає, що є підстави для розірвання договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2008 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст..257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 262 ЦК України встановлює, що зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Частиною 3 статті 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення.

Оскільки згідно договору купівлі-продажу квартири від 02.09.2008 року строк сплати частини коштів в сумі 343000 гривень за квартиру АДРЕСА_1 закінчився 2 жовтня 2008 року після отримання ОСОБА_5 2 вересня 2008 року кредитних коштів, то саме з цієї дати почав спливати строк позовної давності.

Як встановлено в судовому засіданні з даним позовом до Тячівського районного суду Закарпатської області згідно поштової кореспонденції ОСОБА_1 звернувся 28 квітня 2017 року, тобто з пропуском трирічного строку, встановленого ст.257 ЦК України.

Згідно ч.4 та ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідачка ОСОБА_3 в надісланій нею письмовій заяві наполягала на застосуванні спливу позовної давності, а позивач не ставив питання про поновлення цього строку.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» щодо розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного 2 вересня 2008 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 як продавцями з однієї сторони та ОСОБА_5 як покупцем з другої сторони, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. в реєстрі за №3950, слід відмовити у зв'язку із спливом строку позовної даності.

Виходячи з вищенаведеного не підлягають до задоволення і похідні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» щодо повернення у власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 а тому в цій частині вимог слід також відмовити. .

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст. 256, 257, 262, 267, 610, 638, 651, 655 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в частині позовних вимог щодо розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного 2 вересня 2008 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 як продавцями з однієї сторони та ОСОБА_5 як покупцем з другої сторони, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. в реєстрі за №3950, відмовити у зв'язку із спливом строку позовної даності.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в частині позовних вимог щодо повернення у власність ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 10 червня 2018 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко