н/п 2/490/2513/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

07 червня 2018 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності, вселення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності, вселення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.01.2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 14.05.2018 року ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.01.2018 року скасовано, а справу направлено до того ж суду для повторного вирішення процесуального питання відповідно до вимог закону.

Справу передано судді Черенковій Н.П. 07.06.2018 року.

Статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Самовідвід повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв'язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості в тому, що у учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.

При цьому, якщо рішення суду (судді) оскаржувалося позивачем або відповідачем, то виникає «зайва» напруга у відносинах судді з такими особами, оскільки вона могла скластися з невдоволення таких осіб рішенням і діями конкретного судді. Тому доцільно надати такій особі в інших справах право відводу такого судді, щоб особисті стосунки такої особи та судді не впливали на об`єктивність майбутнього судового рішення.

Окрім того, декілька «помилок суду на користь однієї із сторін» можуть свідчити про упередженість суду і майбутнє рішення вже може розцінюватися як умисне.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПКУкраїни, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_3 ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Враховуючи викладене, з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді,головуючий суддя вважає необхідним, в силу ст. 36 ЦПК України, заявити собі самовідвід по справі №490/10783/17.

Керуючись ст.ст.36, 38, 40, 258, 260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И ЛА:

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №490/10783/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності, вселення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова