Ухвала

23 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 308/3200/16ц

провадження № 61-8784ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної МариниАнатоліївни на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 31 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2017 року подана касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 31 липня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2017 року касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 31 липня 2017 року залишено без руху для наведення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки відсутність коштів для сплати судового збору визнана неповажною причиною пропуску строку.

15 грудня 2017 року Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII набрав чинності.

Відповідно до підпункту 11 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

На виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2017 року заявник звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційної інстанції, у якому причиною пропуску строку вказує скорочення штату та відсутність можливості відряджати працівників для участі у судових засіданнях з метою забезпечення належного захисту інтересів банку. Обґрунтовує клопотання також тим, що право на касаційне оскарження судових рішень є складовою права на справедливий суд, гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вивчивши доводи клопотання, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження, оскільки наведені в ньому доводи є неповажними і не дають підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Заявником не подано доказів скорочення штату працівників, що призвело до створення об'єктивних перешкод для своєчасного звернення з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції.

Запровадження тимчасової адміністрації та початок процедури ліквідації передбачає делегування повноважень органів управління і контролю банку уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка, крім іншого, набуває права приймати рішення щодо організації роботи працівників банку, переглядати їхні службові обов'язки, з метою забезпечення максимально ефективної процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та його ліквідації.

Таким чином, розпочата в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський Акціонерний Банк» процедура ліквідації та зміни в організації роботи працівників банку, які відбулися в зв'язку з нею, не можуть розцінюватися як поважні причини недотримання встановленого законом строку на вчинення процесуальних дій.

Встановлення національним законодавством таких строків не є обмеженням у праві на доступ до суду, яке гарантується Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії», «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Запроваджені законодавцем правила щодо обмеження строку на касаційне оскарження судових рішень відповідають Конституції України, статтею 129 якої встановлено, що до основних засад судочинства належить, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пропуск учасником справи встановленого національним законодавством процесуального строку на подання касаційної скарги за відсутності поважних причин, які унеможливлювали своєчасне вчинення таких дій, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження, що не розцінюється як порушення права на справедливий суд чи безпідставне обмеження у доступі до суду.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на те, що касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної МариниАнатоліївни на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 31 липня 2017 року подана поза межами строку на касаційне оскарження і заявником не наведено поважних причин для поновлення цього строку, суд на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України відмовляє заявнику у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної МариниАнатоліївни на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 31 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко