Справа № 369/1303/18
Провадження № 2/369/1486/18
25.04.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Котенко О.О.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбних відносинах з липня 2012 року до липня 2016 року.
В них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Однак самостійно вона не може повністю забезпечити потреби дитини.
З листопада 2017 року батько дитини ОСОБА_2 перестав надавати кошти на утримання дочки.
На її неодноразові прохання та вимоги щодо надання аліментів на утримання дочки ОСОБА_2 не звертає уваги та допомоги не надає.
Враховуючи викидане та керуючись вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, 182, 183, 184, 191 СК України позивач ОСОБА_1 просила стягнути на її користь на утримання дочки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Оскільки позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, тому суд вважав за доцільне провести заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ОК № 244151, видане виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян та формування і ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Боярської міської ради № 481-489 від 29 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кім. 98, та проживає за вказаною адресою разом зі своїм сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Актом депутата Боярської міської ради VII скликання Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_5 від 31 січня 2018 року встановлено, що за адресою: м. Боярка, вул. Молодіжна, 12/2, кім. 98 було проведено обстеження проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За результатами обстеження встановлено, що ОСОБА_3 проживає постійно з матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та братом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Зі слів матері та свідчень сусідів зазначено, що батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 участі у вихованні та матеріальному забезпеченні неповнолітньої дочки не приймає.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня по 30 червня 2018 року становить 1492 грн..
Позивачем ОСОБА_1 надана довідка про заробітну плату № ЗУ000000003 від 02 лютого 2018 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працює в КП «Боярське головне виробниче управління житлово-комунального господарства» з 11.11.2016 року, та на даний час займає посаду інспектора з благоустрою міста. Її дохід за період з 01.08.2017 року по 31.01.2018 року складає 28 629,22 грн..
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки суду не надано доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.
Вислухавши думку позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті заявлених позивачем вимог суд відмовляє в їх задоволенні.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_2 в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.
Керуючись п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, щомісячно аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
У решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст заочного рішення складено 05 травня 2018 року.

Суддя Ковальчук Л.М.