Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/2870/17
Провадження № 22-ц/778/2170/18 Головуючий у 1 інстанції: Вірченко О.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кримської О.М.(суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.

за участю секретаря: Евальд Д.Д.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 березня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги наступним.

11.09.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 в сумі 201 000 грн.

ОСОБА_2 зобовязалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 10.09.2018 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 15, 5 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки, застосовується розмір процентної ставки на наступний місяць, діючий за цим договором в попередньому місяці.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 01.12.2008 року строк сплати процентів з 01 по 22 число кожного місяця.

26.02.2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 3, якою змінено графік погашення кредиту.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0/П від 11.09.2007 року, відповідно до умов якого відповідальність відповідачів є солідарною.

ОСОБА_2 належним чином не виконувала взятих на себе зобовязань, в звязку із чим станом на 13.05.2017 року мала заборгованість в розмірі 53 974,12 грн., яка складається із наступного: 39 222, 78 грн. заборгованість за кредитом, 12 197, 81 грн. заборгованість по процентам, 77, 51 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 2 476, 02 грн. пеня за прострочення сплати процентів, і яку позивач просив суд стягнути з відповідачів, а також судові витрати.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 березня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 11.09.2007 року у розмірі 53 974, 12 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 800 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 800 грн.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свої зобовязання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Так як було встановлено, що зобовязання відповідачем ОСОБА_2 виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобовязань відповідачем за кредитним договором, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача повинні бути задоволені, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути солідарно заборгованість у розмірі 53 974,12 грн.

Відповідно до ч. 1 таа ч. 8 ст. 141 ЦПК України, судовий збір стягнуто з відповідачів на користь позивача в розмірі 1 600 грн.,тобто по 800грн. з кожного.

Непогоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить змінити рішення суду та стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 53 974, 12 грн.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначала, що як вбачається з договору №0 від 11.09.2007р., з метою забезпечення своєчасного i повного виконання зобов'язань Алітратовою G.B. за кредитним договором № 0 від 11.09.2007р., між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_5М, ОСОБА_6, ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки від 11.09.2007р. №0/7840/3-1.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_2 зверталась з клопотанням до суду першої інстанції про залучення Kipoвoї O.B., Kipoвa Ф.М., Kipoвa М.Ф., ОСОБА_7 (Kipoвої) Т.Ф. у якості співвідповідачів.

За таких обставин скаржник вважає, що задоволення позовних вимог про стягнення з неї та ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 11.09.2007р. у poзмірі 53 974, 12 грн. без залучення у якості співвідповідачів Kipoвoi О.В., ОСОБА_5, Kipoвa М.Ф., ОСОБА_7 (Kipoвoї) Т.Ф. є незаконним та необєктивним та не відповідає принципам законності та обґрунтованості.

За вказаною апеляційною скаргою ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2018р. було відкрито провадження у справі та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 07.05.2018р. розгляд справи призначено на 12 червня 2018 р.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Відповідачі до суду апеляційної інстанції не зявилися, повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України. Причини неявки в судове засідання не повідомили ( а.с.206;208).

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Колегія суддів відхиляє аргументи, викладені в апеляційній скарзі з таких мотивів.

Встановлено, що відповідно до укладеного із ПАТ «УкрСиббанк» договору № 0 від 11 вересня 2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 201 000 грн. на споживчі потреби строком до 10 вересня 2018 року та зобов'язалась сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 15,5 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов кредитного договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки, застосовується розмір процентної ставки на наступний місяць діючий за цим договором в попередньому місяці. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 01 грудня 2008 року строк сплати процентів з 01 по 22 число кожного місяця( а.с.6-10).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0/П від 11 вересня 2007 року, відповідно до умов якого відповідальність відповідачів є солідарною ( а.с.25-26).

Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, надав відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти. Відповідач несвоєчасно сплачувала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 13.05.2017 року позичальник має заборгованість в розмірі 53 974,12 грн., яка складається із наступного: 39 222, 78 грн. заборгованість за кредитом, 12 197, 81 грн. заборгованість по процентам, 77, 51 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 2 476, 02 грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Відповідачами названий розрахунок не спростований належними та допустимими доказами.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не оспорює ту обставину, що вона має заборгованість за кредитним договором у розмірі, який зазначає позивач.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання .

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0/П від 11.09.2007 року, відповідно до умов якого відповідальність відповідачів є солідарною.

Враховуючи положення ст. ст.554,1054 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що мало місце неналежне виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором у звязку з чим утворилась заборгованість, яка повинна бути стягнута з відповідачів у солідарному порядку .

При цьому районний суд навів у рішенні відповідні доводи з посиланням на надані по справі докази та положення закону.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів

Твердження апеляційної скарги про те, що до участі у даній справі повинні бути залучені у якості співвідповідачів поручителі Kipoвoї O.B., Kipoвa Ф.М., Kipoвa М.Ф., ОСОБА_7 (Kipoвої) Т.Ф., з яким банк уклав договір іпотеки, є безпідставними, оскільки позивачем обрано спосіб захисту свого права шляхом стягнення заборгованості за договором кредиту, а не звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Інших доводів, які б були правовою підставою для прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

З наведеного вбачається, що позовні вимоги банку знайшли своє підтвердження в ході перевірки оскаржуваного рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду щодо обґрунтованості позовних вимог.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при встановленні фактичних обставин справи не були порушені норми процесуального права, правильно застосовано норми матеріального права, тому у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 березня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 червня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_8