АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7948/17 Номер провадження 22-ц/786/1541/18Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Пилипчук Л.І., Пікуля В.П.,

розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський"

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Тімошенко Н.В. в м. Полтава зі складанням повного тексту рішення 22.03.2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання права та включення до переліку вкладників, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання права та включення до переліку вкладників.

Позовна заява вмотивована тим, що 10 травня 2016 року між нею та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" був укладений договір № 980-024-000235545, відповідно до умов якого вона надала кошти позичальнику у тимчасове користування, а ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" зобов'язалося повернути кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ "Банк Михайлівський" та сплатити проценти за період користування коштами. За договором повернення коштів здійснюється на її рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ "Банк Михайлівський". На виконання умов договору ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" було перераховано 15807,77 грн. та 96,74 грн. Рішенням Правління Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації. Рішенням Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації «ПАТ «Банк Михайлівський», призначено уповноважену особу Фонду, якими розпочато процедуру ліквідації відповідача та призначено уповноважену особу. Відповідач відмовляється визнати позивача вкладником та включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила визнати її право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком на суму 15904,51 грн.; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення її до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком № НОМЕР_2 на суму 15904,51 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 березня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано право ОСОБА_2 на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № НОМЕР_2 на суму 15904,51 грн.

Зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (місцезнаходження: 01601 м.Київ, вул.Прорізна,8, ) подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою : АДРЕСА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком № НОМЕР_2 на суму 15904,51 грн.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на користь держави судовий збір в сумі 1280 гривень.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що відмова Фонду у відшкодуванні позивачеві, як вкладнику ПАТ «Банк Михайлівський», коштів, що зараховані на його поточний рахунок є порушенням права власності позивача, що підлягає судовому захисту, у зв'язку з чим місцевий суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Також у скарзі зазначено, що договір № 980-024-000235545 від 10.05.2016 року є договором позики та укладений позивачем безпосередньо з ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» без участі банку як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за таким договором по своїй природі не є вкладом згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність» тому вважає, що даний позов мав розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Оскільки між ОСОБА_2 та ТОВ «Кредитно-Інвестиційний центр» укладено договір позики, а не договір банківського вкладу, її кошти були залучені фінансовою компанією, як позику з подальшим повернення їх на рахунок позикодавця, тому у позивача відсутнє право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами за рахунок Фонду.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 вказує, що спір, який виник між сторонами є приватно-правовим, оскільки виник з підстав, визначених статтею 11 ЦК України та підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, за правилами ЦПК України. Також зауважує, що постановою від 12 квітня 2018 року в адміністративній справі №820/11591/15 Велика Палата Верховного Суду відступила лише від правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 15.06.2012 року у справі № 826/20410/14 та дійшла висновку, що до спорів стосовно права на відшкодування вкладникам вкладів за рахунок Фонду немає підстав застосовувати приписи ст. 12 ГПК України та поширювати на такі спори юрисдикцію господарських судів. Разом з тим дана постанова не містить висновків щодо непоширення юрисдикції саме цивільних судів на спори вкладників з Фондом гарантування стосовно позовних вимог про відшкодування вкладів. Також зазначає, що позивачем було мотивовано доведено та судом першої інстанції вірно встановлено, що готівкові кошти, які надійшли, зараховані та обліковуються за поточним рахунком клієнта (вкладника) до запровадження в банку тимчасової адміністрації - належать йому на праві власності, відповідають терміну «вклад», зазначеному в ЗУ «Про гарантування вкладів фізичних осіб» і підлягають виплаті, відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону.

На підставі ч. 13 ст. 7 та ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що 10 травня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» укладено договір № 980-024-000235545, за умовами якого позивач надає товариству грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, що передбачені договором, а ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зобов'язується повернути кошти та виплатити проценти (а.с. 14).

Згідно з п. 1.2. зазначеного договору сумою грошових коштів за договором є кошти в розмірі 15807,77 грн., які передаються на строк не більше 181 дня по 07 листопада 2016 року зі сплатою процентів в розмірі 34,78 % річних.

10 травня 2016 року позивачем на виконання умов зазначеного договору від 10 травня 2016 року на рахунок ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» були внесені грошові кошти в розмірі 15807,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1364656 від 10 травня 2016 року (а.с.15) та 19.05. 2016 року внесено 96,74 грн. процентів, що підтверджується випискою по рахункам від 20.05.2016 року .

За договором повернення коштів здійснюється на її рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно з випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2, відкритого на ім'я ОСОБА_2 у ПАТ «Банк Михайлівський», на вказаний рахунок платником ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» були зараховані кошти у сумі 96,74 грн., що є оплатою процентів до договору № 980-024-000235545, та 15807,77 грн. - повернення коштів по договору № 980-024-000235545, вихідний залишок15904,51 грн.

Згідно з рішенням НБУ від 23.05.2016 року №14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23.05.2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

Рішенням Правління Національного банку України від 12.07.2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації «ПАТ «Банк Михайлівський», призначено уповноважену особу Фонду, якими розпочато процедуру ліквідації відповідача та призначено уповноважену особу.

Таким чином, 23.05.2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації Банку по 12.07.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що спір між сторонами виник з цивільних правовідносин, а саме із цивільно-правової угоди банківського вкладу; позивача позбавлено права користування його майном у вигляді грошових коштів, а дії Уповноваженої особи Фонду з приводу відмови у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами не є правомірними.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на: правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій; публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

За змістом ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими ч. 2 ст. 4 Закону, серед яких, зокрема, ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону Фонд наділено повноваженнями видавати нормативно-правові акти, що підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством, з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

За змістом п. 17 ч. 1 ст. 2 цього Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За приписами ч. 1 ст. 54 Закону, рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб'єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.04.2018 року (справа №820/11591/15).

Нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом і застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Згідно зі ст. 1 Закону учасники у справі про банкрутство - це сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржник, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство. Всі перелічені особи в той чи інший спосіб є учасникам певних правовідносин, у яких бере участь безпосередньо боржник.

Разом з тим правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд.

Відповідно до ст. 27 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону.

Отже, правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника і не породжують прав та обов'язків для банку.

Саме тому у ч. 8 ст. 36 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що дія Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на банки не поширюється.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що правовідносини між вкладниками та Фондом щодо формування переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, складаються за участі банку. Тому ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг відшкодування вкладникам.

Наведене свідчить, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим і не є спором у зв'язку з процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові №820/11591/15 дійшла висновку, що Закон ст. 4 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Беручи до уваги викладене, а також вищевказані роз'яснення Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідача і закриття провадження по справі з огляду на те, що вирішення даного спору не належить до цивільної юрисдикції.

Відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому Публічному акціонерному товариству «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» підлягає компенсації за рахунок держави сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1920 грн. 00 коп. у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, апеляційна скарга ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" підлягає частковому задоволенню, а рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 22 березня 2018 року скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 374 ч.1 п. 4, 377 ч. 1, 255 ч. 1, 381 - 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"- задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 квітня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання права та включення до переліку вкладників- закрити.

Компенсувати за рахунок держави Публічному акціонерному товариству «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1920 грн. 00 коп. у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя : /підпис/ О.О. Панченко

Судді: /підпис/ Л.І .Пилипчук /підпис/ В.П. Пікуль

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _____________ О.О. Панченко

Повний текст судового рішення виготовлено 31 липня 2018 року.