Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2018 Справа №607/5871/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого-судді Братасюка В.М.,

- за участю секретаря с/з ОСОБА_1

позивачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3К,. відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 (проживає в ОСОБА_6 1543 Glen Ruthleycir.Missisauga.ONTARIO.LYX 2AI), про розірвання шлюбу зареєстрованого 21 вересня 2016 року Тернопільським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис 1671, та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним цього ж шлюбу, і стягнення 162 453, 75 гривень вартості придбаного в шлюбі майна.

Стислий виклад обставин справи та аргументи сторін.

На обґрунтування первісного позову позивачка заявлені вимоги мотивує тією обставиною, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, тривалий сторони спору не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, не повязані сімейним побутом, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно.

В судове засідання позивачка за первісним позовом та її представник зявилися, позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4, позов ОСОБА_2 заперечив, оскільки вважає, що слід визнати спірний шлюб недійсним, як такий, що був укладений зі сторони ОСОБА_2 без реальних намірів створення сімї і з корисливих міркувань

На обгрунтування зустрічного позову зазначає, що він є громадянином ОСОБА_6, ОСОБА_2 погодилася на його пропозицію зареєструвати шлюб з метою отримання Канадської візи, і менш ніж через місяць після реєстрації шлюбу звернулася до суду з заявою про його розірвання, користаючись тим, що ОСОБА_4 на той час перебував за кордоном. Спільного господарства вони практично не вели, разом не проживали, особистих немайнових відносин між ними практично не виникало. Окремо ОСОБА_4 просить застосувати правило про недійсність шлюбу стягнути з ОСОБА_2 162 453, 75 гривень вартості придбаного в шлюбі майна.

В останньому судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив суду, що він є матеріально забезпеченою людиною і не потребує від ОСОБА_2 грошей, натомість пропонував їй частину вартості отриманих від нього подарунків спрямувати на благодійність.

Оцінка Судом аргументів учасників справи та перевірка доказами, а також висновки Суду.

Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 21 вересня 2016 року Тернопільським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис 1671. Від шлюбу у сторін спору є спільних дітей немає.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що сторони не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, будь яких клопотань про надання строку з метою збереження шлюбу і сімї учасниками справи суду не заявлялося, відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору.

З приводу зустрічного позову суд зазначає наступне.

Як згадано вище, між сторонами спору було зареєстровано шлюб, 21 вересня 2016 року Тернопільським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис 1671.

Як повідомила суду ОСОБА_2, вона дійсно мала намір створити з ОСОБА_4 міцну сімю та мати спільних дітей, оскільки батьки сторін спору знали давно один одного і познайомили їх з ОСОБА_4. Певний період часу вони зустрічалися, їздили разом відпочивати й у тому числі за кордон в Домініканську Республіку. Перебуваючи разом у республіці Франція, на весіллі сестри ОСОБА_2, в червні 2016 року ОСОБА_4 подарував позивачці за первісним позовом коштовну обручку. Дійсно реєстрацію шлюбу якимось чином пришвидшив стан позивачки ОСОБА_2, котра перебувала в траурі внаслідок несподіваної смерті матері в Болгарії на літньому відпочинку і потребувала сторонньої допомоги, й ОСОБА_4 усіляко намагався підтримати її, і на її прохання негайно прилетів з ОСОБА_6 до Болгарії 30.08.2016 року, допоміг з перевезенням тіла матері та похованням в Україні.

Проте незважаючи на смерть матері та траур, за наполяганням ОСОБА_4, ОСОБА_2 погодилася на укладання з ним спірного шлюбу. Одразу після реєстрації шлюбу та невеличкої вечірки, ОСОБА_4 ніби підмінили: він продовжив святкування шлюбу в колі власних товаришів стосовно ОСОБА_2 поводив себе неадекватно, зловживав алкоголем та влаштував скандал перед черговим відїздом до ОСОБА_6 через декілька днів після реєстрації шлюбу. Після відїзду за кордон, в соціальних мережах поширив фото вечірки з нагоди реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, хоча попередньо з нею узгоджували цього публічно не робити, оскільки остання перебувала в траурі після смерті матері; як стверджує ОСОБА_2, перебуваючи в ОСОБА_6 її чоловік зловживав алкоголем, часто в стані спяніння посеред ночі телефонував їй з якимось незрозумілими докорами.

Зваживши усі «за « і «проти», ОСОБА_2, менш ніж за місяць після реєстрації спірного шлюбу звернулася до суду з позовом про його розірвання, однак за наполяганням ОСОБА_4, з метою збереження шлюбу та сімї, з надією на можливість продовження шлюбних відносин з відповідачем за первісним позовом та бажаючи мати спільне майбутнє та дітей, ОСОБА_2 по завершенню наданого судом строку на примирення попросила залишити позов без розгляду.

Помирившись сторони спору деякий час проживали спільно сімєю в квартирі позивачки по вулю Тарнавського в м. Тернополі, а надалі поїхали до ОСОБА_6 де прожили місяць з 05 квітня по 05 травня 2017 року під час спільного проживання сварки не припинялися, оскільки ОСОБА_4 не мав постійної роботи, продовжував зловживати алкоголем, дозволяв собі «махати руками та обзивати».

Такого ставлення ОСОБА_2 не витримала, повернулася до України та впевнившись у відсутності спільного майбутнього з ОСОБА_4, в травні 2017 року повторно звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Відповідач за первісним позовом частково визнав викладені ОСОБА_2 обставини, зазначивши, що дійсно протягом перебування в шлюбі сторони спору певний час (близько 2, 5 місяці) жили разом, вели спільне господарство. Разом з тим ОСОБА_4 впевнений, що ОСОБА_2 надала згоду на одруження виключно з корисливих мотивів, щоб отримати права отримати візу в ОСОБА_6. ОСОБА_4 вважає неприйнятним первісне звернення ОСОБА_2 з заявою про розірвання шлюбу, оскільки ним було розміщено в соціальних мережах фото їх одруження, оскільки демонстрація важливих і радісних подій в життя є нормальною практикою звичного існування.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що є сестрою позивачки за первісним позовом, була присутня коли сторони одружувалися; на одруженні наполягав ОСОБА_4, сестра погодилася і родина погодилися, хоча перебували у траурі після смерті матері. Саме з цієї причини існувала домовленість, що подія не буде афішуватися. Після реєстрації шлюбу свідок, сторони мали зустріч з друзями ОСОБА_4, котрий вжив забагато алкоголю та перебуваючи в стані спяніння по поверненню додому втратив контроль над собою - поведінко та ставленням свідка довів до сліз. Через декілька днів ОСОБА_4 поїхав до ОСОБА_6, до сестри почалися «пяні» дзвінки з докорами, а через два тижні в соціальні мережі відповідач за первісним позовом виклав фото весілля, хоча існувала попередня домовленість цього не робити. Обдумавши ситуація сестра свідка звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу, однак за наполяганням ОСОБА_4, котрий повернувся до України, після завершення строку на примирення відкликала позовну заяву, з надією на можливість продовження шлюбних відносин з відповідачем за первісним позовом та бажаючи мати спільне майбутнє та дітей. Разом з тим сестра свідка часто їй жалілася на погане ставлення ОСОБА_4 та образи з його сторони.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що є товаришем ОСОБА_4, у сторін спору були «теплі» відносини, вони зареєстрували шлюб, ОСОБА_9 був закоханий у ОСОБА_2, свідок возив від його імені квіти їй, коли ОСОБА_4 був за межами України. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 поїхав до ОСОБА_6. Якийсь час «місяць два» сторони жили спільно в квартирі позивачки по вул. Тарнавського в м. Тернополі, й певний час в ОСОБА_6 разом з батьками ОСОБА_10. Свідок також пригадав, що одного разу підшукував ОСОБА_4 в Тернополі зйомку квартиру, коли у останнього були якісь непорозуміння з ОСОБА_2 в остання «його до себе не підпускала».

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що він є двоюрідним дядьком ОСОБА_2 по лінії матері. Ірина йому розповідала, що хоче створити з ОСОБА_4 (ОСОБА_4) сімю, свідок тісніше познайомився з батьками ОСОБА_10, коли ті прийшли свататися до ОСОБА_2. Коли після одруження ОСОБА_4 поїхав до ОСОБА_6, Іруся (ОСОБА_2) жалілася свідку, що чоловік часто багато випиває, й у стані спяніння міг ображати ОСОБА_2 перед власними товаришами. Ірина взагалі не поспішала укладати шлюб, навіть радилася з священиками, і надала згоду, коли священик її запевнив у відсутності гріха в укладанні шлюбу, невдовзі після смерті матері. Після сватання свідок не був в гостях у сторін спору. проте мав розмову з батьком ОСОБА_10, котрий всіляко захищав останнього у відносинах з дружиною.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що він є дядьком ОСОБА_2 по лінії її матері. Сестра свідку розповідала, що ОСОБА_2 має хлопця (ОСОБА_4) і має намір вийти за нього заміж; про це ж розповідала свідку і сама ОСОБА_12. Свідок був присутній на заручинах і при реєстрації шлюбу, чи жили після реєстрації шлюбу сторони, ОСОБА_12І невідомо, знає тільки, що після реєстрації шлюбу у них почалися суцільні негаразди.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 також просить суд застосувати правило про недійсність шлюбу стягнути з ОСОБА_2 162 453, 75 гривень вартості придбаного в шлюбі майна, проте в останньому засіданні повідомив, що є забезпеченою людиною, і особливо не наполягає на стягненні грошей замість його пропонував ОСОБА_2 якусь частину коштів направити на благодійність.

Розмір стягуваних коштів ОСОБА_4 обгрунтовує як вартість подарованого персня при заручинах а ювелірних виробів, отриманих ОСОБА_2 18.02.20187 року 5000 доларів США та 1378Ю, 75 доларів, в перерахунку на гривню.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Подружжя вважається сімєю і тоді, коли дружина та чоловік у звязку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Позивач за зустрічним позовом вважає недійсним спірний шлюб, за ознакою його фіктивності (ч.2 ст. 40 СК України), як такий, що був укладений зі сторони ОСОБА_2 без реального наміру створення сімї та набуття прав та обовязків подружжя.

Оскільки відносини між подружжям мають, насамперед, глибоко особистий характер, то й правовому регулюванню особистих немайнових відносин у сімейному праві надається особливе значення. Суспільні зв'язки, що складаються в сім'ї, є глибоко особистими, багато в чому інтимними і ґрунтуються на почуттях любові та взаємної прихильності. В новому Сімейному кодексі, порівняно з КЗпШС, збільшена кількість норм, які регулюють особисті немайнові відносини подружжя. Проте велика кількість особистих відносин між подружжям знаходиться поза сферою правового регулювання. В силу своєї делікатності та інтимності вони не піддаються зовнішньому впливу, що вказує на їх особливий характер.

До особистих немайнових прав подружжя СК відносить ті, які є найбільш важливими та на які можна впливати нормами сімейного права. Це право на материнство та батьківство; право на повагу до своєї індивідуальності; право на духовний розвиток; право на зміну прізвища; право на розподіл обов 'язків та спільне вирішення питань життя сім'ї; право на особисту свободу.

Загальними засадами регулювання особистих немайнових відносин між подружжям згідно зі ст. 7 СК є здійснення їх з урахуванням права на таємницю особистого життя подружжя, права кожного з них на особисту свободу та неприпустимість свавільного втручання в сімейне життя; відсутність привілеїв чи обмежень кожного із подружжя за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками; здійснення прав та обов'язків кожним із подружжя на рівних засадах. Цей принцип базується на загальних положеннях ст. 24 Конституції України й означає право кожного з подружжя на особисту свободу; спільне вирішення питань материнства, батьківства, виховання й освіти дітей, інших питань життя сім'ї; право кожного з подружжя на повагу до своєї індивідуальності; обов'язок подружжя щодо побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім'ї та розвиток дітей.

Відтак суд зазначає, що первісним чинником з метою визначення чи перебуваюсь особи у відносинах, тотожних загальновизнаному поняттю «сімї», є встановлення наявності у осіб спільних особистих немайнових прав та обовязків - врегульованих нормами сімейного права відносин стосовно особистих немайнових благ та інтересів осіб, які перебувають у шлюбі.

Системний аналіз наданих стороною позивача за зустрічним позовом доказів не дозволяє суду оцінити ствердно «поза розумним сумнівом» (res judicata)відсутності у сторін спору наміру щодо створення сімї .

Перш за все на користь сторони позивачки за первісним позовом свідчили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Покади свідка зі сторони ОСОБА_4 - ОСОБА_8, носіть загальний характер та не спростовують покази інших свідків про реальне бажання та намір ОСОБА_2 жити сімєю з ОСОБА_4

Окрім цього на користь дійсного бажання та наміру сторін жити сімєю суд оцінює звернення ОСОБА_4 з заявою до суду про надання строку на примирення з метою збереження шлюбу та сімї з ОСОБА_2 та згоду останньої на пропозицію ОСОБА_4 А, з наступним спільним проживанням сторін спору сімєю по вул. Тарнавського в м. Тернополі в квартирі ОСОБА_2, та згодом в ОСОБА_6 спільно з батьками ОСОБА_4

Також суд не може оминути увагою письмове звернення батьків ОСОБА_4 до суду при розгляді первісного позову ОСОБА_2 під головуванням судді Стельмащука П.Я., датоване 18.11.2016 року, змістом котрого самі ж батьки ОСОБА_4 стверджують, що сторони спору мали реальний намір укласти шлюб, жили спільно сімєю, а часі відїзди ОСОБА_4 були зумовлені характером його роботи та громадянством іншої країни.

Керуючись ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 2, 3, 40, 110, 112 Сімейного Кодексу України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (проживає в ОСОБА_6 1543 Glen Ruthleycir.Missisauga.ONTARIO.LYX 2AI), зареєстрований 21 вересня 2016 року Тернопільським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис 1671.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 640 гривень судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_4 (проживає в ОСОБА_6 1543 Glen Ruthleycir.Missisauga.ONTARIO.LYX 2AI) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про визнання недійсним шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 2016 року Тернопільським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис 1671, та стягнення 162 453, 75 гривень вартості придбаного в шлюбі майна відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України , до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_13