1Справа № 335/6956/18 2/335/1924/2018
УХВАЛА
про залишення позову без руху
23 червня 2018 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., ознайомившись із позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
19 червня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 вересня 2013 року, з підстав неналежного виконання умов договору.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а відповідно до частини 1 статті 13 цього Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як передбачено ч. 2 ст. 4 ЦПК України, у випадку, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інших осіб або державних чи суспільних інтересів.
Згідно з вимогами чинного законодавства звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України.
Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї додатками, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Згідно пунктів 4, 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Матеріали позовної заяви не містять доказів, які б підтверджували відкриття рахунку на імя відповідача, відомостей про рух коштів по даному рахунку, а також доказів видачі відповідачу платіжної картки та зарахування коштів по останній, а також відомостей які б підтверджували строк дії карти.
З тексту позову та додатків не вбачається, яку саме картку відповідач отримала. З Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що вони є декількох видів: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» та «Універсальна GOLD», умови кредитування за якими різняться.
Надіслана суду анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку такої інформації не містить.
Не зазначено у позові, з якого часу виникла заборгованість за кредитним договором, тобто коли відповідач використовувала кредитні кошти з отриманої кредитної картки та з якого часу виникло порушення зобовязання по поверненню цих кредитних коштів.
Відсутні посилання у позові на конкретні пункти кредитного договору, які саме були порушені відповідачем.
Також, позивачем не надано відомостей про те, чи була, і яким чином, відповідач була ознайомлена із Тарифами кредитування саме під час укладання договору з позивачем, та які саме тарифи діяли на момент укладання договору між сторонами.
З доданого позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можливо визначити, чи діяли вказані умови на час підписання відповідачем кредитного договору, оскільки у ньому відсутня будь-яка дата затвердження.
В позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо нарахування процентів за користування кредитом, котрі станом на 30 квітня 2018 року становлять 36 479 грн. 97 коп.
Зі змісту позову та наданого розрахунку вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача 4 699 грн. 99 коп. пені та комісії за користування кредитом, при цьому не розмежовує із загальної суми окремі складові заборгованості. Пеня та комісія є різними видами боргу, їх одночасне нарахування є неможливим. В позовній заяві також відсутнє посилання на те, що умовами укладеного між сторонами договору передбачено одночасне нарахування пені та комісії.
У позові не зазначено про початок виникнення заборгованості по кожному виду нарахувань (тіло кредиту, відсотки, пеня, комісія та штраф, окремо), а також детальний розрахунок ціни позову із посиланням на умови договору.
До позовної заяви доданий розрахунок заборгованості, який не відповідає вимогам належності та допустимості доказів, які закріплені в ст.ст. 77-79 Цивільно-процесуального кодексу України, а також ст. 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та з якого не можливо зробити висновок про правильність проведення розрахунку та визначення суми боргу. При цьому, в розрахунку відсутні будь-які дані про спосіб та порядок визначення тих чи інших сум.
Крім того, позовна заява підписана представником позивача за довіреністю ОСОБА_3, на підтвердження повноважень якої надана довіреність № 8332-К-Н-О від 31 серпня 2017 року. Довіреність видана від імені виконуючого обовязки голови правління ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_4, яка діє на підставі Статуту (нова редакція) ПАТ КБ «Приватбанк».
При цьому, в наданому для суду копії Статуту (а надано лише аркуш 1 та аркуш 2, тобто не в повному обсязі) відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 дійсно виконує обовязки голови правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а тому у суду немає підстав вважати, що вона має повноваження на підписання довіреності.
Також, вбачається, що подана позовна заява містить відомості про те, що заходи досудового врегулювання спору позивача не проводилися, оскільки законом не встановлена їх обовязковість для спірних правовідносин.
Але з таким суд не може погодитися, та зазначає позивачу, що відповідно до п. 1.1.7.25 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, передбачено, що сторони зобовязуються врегулювати суперечки та претензії, що виникають у звязку з виконанням договору, шляхом переговорів.
Пункт 2.1.1.7.5 вказаних Умов містить вказівку про те, що усі спори, розбіжності та вимоги, що виникають з цього Договору або у звязку з ним, у тому числі, що стосуються його виконання, порушення, визнання його недійсним або неукладеним підлягають вирішенню у порядку визначеному Прикінцевими положеннями цих умов. Проте такий розділ як «Прикінцеві положення» в Умовах та правилах надання банківських послуг в ПриватБанку, які додані до даної позовної заяви, відсутній.
В матеріалах справи будь які відомості про вжиття позивачем заходів досудового врегулювання відсутні, докази на підтвердження вказаних обставин до позовної заяви не додані.
Відповідно ч. 1 ст. 177 ЦК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Зі змісту ст. 95 ЦПК України вбачається, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Позивач надав суду позовну заяву з додатками, проте частина доданих позивачем до позовної заяви документів для суду завірена не у відповідності до порядку, передбаченого ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, оскільки неможливо встановити хто саме завірив подані документи та коли, відсутнє зазначення анкетних даних особи, які завірила документи, її посади та дати засвідчення документів, печатки установи.
Крім того, позовна заява та додатки до неї, що додані для відповідача, не належної якості, оскільки для відповідача всі документи зменшені вдвічі, а відповідно деякі з них частини не читаються; надані для відповідача копії документів також не засвідчені належним чином.
Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У звязку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
При цьому, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення вищенаведених недоліків, розяснивши ПАТ КБ «Приватбанк» що у разіне усунення всіх вищезазначених недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без руху.
Встановити позивачу термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
Розяснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява бути вважатися неподаною і повернута позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.
Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя В.О. Макаров