Справа № 336/3665/16-ц
У Х В А Л А

04 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Жупанової І.Б., за участю секретаря судового засідання Падалка А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2016 року по цивільній справі № 336/3665/16-ц пр. № 2-п/336/19/2018 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП, за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Заявник 06.02.2018 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП.

Заявник пояснює, що 27 липня 2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 250 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 551 грн.20 коп. на користь держави в рахунок сплати судового збору, від сплати якого звільнений позивач.

Рішення вважає таким, що не відповідає обставинам справи та підлягає скасуванню. Так, заявник зауважує, що про рішення суду дізнався 23.01.2018 року після ознайомлення із матеріалами справи, тому просить поновити пропущений строк звернення до суду.

Наголошує ОСОБА_1 й на тому, що не був належним чином повідомлений про час та місце проведення попереднього та судового засідання у справі, оскільки поштовий конверт із судовою повісткою, адресованою на імя ОСОБА_1, повернувся до суду із приміткою «за закінченням строку зберігання», внаслідок чого судом мали бути застосовані положення ст. 169 ЦПК України, а саме відкладення розгляду справи.

Заявник вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього на користь ОСОБА_2 шкоди, спричиненої внаслідок ДТП із посиланням на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000753, винесену прокурором Холодняк І.В. 29.05.2015 року, за змістом якої кримінальне провадження було закрито через різні висновки судових експертиз, через наявність суттєвих протирічь у показаннях учасників дорожньо-транспортної пригоди, за фактичної неможливості встановити свідків та механізм дорожньо-транспортної пригоди, орган досудового розслідування не встановив вину ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі чого прокурор прийняв рішення закрити кримінальне провадження у звязку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_1 і вичерпанням можливостей для їх отримання.

Заявник наголошує на тому, що сам ОСОБА_2 не дотримався вимог п. п. 4.4, 4.7, 4.8, 4.14 Правил дорожнього руху, не переконався у безпечності перетинання дорожньої частини, створив небезпеку для себе і для ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, що підтверджено матеріалами кримінального провадження. При цьому, порушення Правил дорожнього руху пішоходом ОСОБА_2 знаходяться у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою.

По суті ухваленого заочного рішення суду заявник заперечує також й щодо суми відшкодування, стягнутого судом на користь позивача ОСОБА_2, із врахуванням обставин справи, розписок про надання потерпілому з боку ОСОБА_1 матеріальної допомоги на лікування, оскільки сума морального відшкодування порушує вимоги розумності та справедливості та не підтверджена належними доказами.

На підставі наведеного заявник просить задовольнити заяву.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 заяву про перегляд заочного рішення суду підтримала з підстав, викладених в ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечують, вважають її доводи безпідставними та такими, що направлені на затягування виконання судового рішення, задля чого виконавчою службою було накладено арешт на майно заявника, тільки після чого він ініціював питання про скасування заочного рішення, про існування якого йому було відомо з матеріалів виконавчого провадження.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю джерела підвищеної небезпеки під управлінням ОСОБА_1 ОСОБА_2 втратив здоровя, яке не може бути відновлене, с 2003 року витратив на лікування велику суму, має обмеження в русі, визнаний особою з інвалідністю першої групи, відчуває постійні біль і страждання, і відшкодована йому за рішенням суду моральна шкода в сумі 250 000 грн. є співмірною і справедливою з огляду на тривалість і тяжкість перенесених моральних страждань ОСОБА_2

Посилання заявника на відсутність його вини у вчиненні ДТП і на наявність вини самого ОСОБА_2 не відповідають дійсності, оскільки кримінальне провадження було остаточно закрите через недоведеність вини ОСОБА_1, а не через її відсутність, і, крім того, правові підстави відшкодування володільцем джерела підвищеної небезпеки причиненої шкоди не залежать від його вини.

Вина потерпілого в межах кримінального провадження також не встановлювалась, ця обставина не є доведеною.

Адреса, за якою суд повідомляв ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду справи, відповідає його фактичному місцю проживання, за цією адресою він викликався органом досудового розслідування в кримінальному провадженні, а також державним виконавцем.

За таких умов, вважають, відсутня сукупність підстав для скасування заочного рішення, просять в задоволенні заяви відмовити.

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню у звязку із таким:

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2016 року по цивільній справі №336/3665/16-ц, пр. № 2/336/2129/2016 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 250 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, в іншій частині позовних вимог відмовлено, стягнуто з ОСОБА_1 551 грн.20 коп. на користь держави в рахунок сплати судового збору, від сплати якого звільнений позивач.

Матеріалами цивільної справи підтверджено, що заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення 06.02.2018 року, оскільки про винесення судового рішення дізнався 23.01.2018 року (а.с.76-77), коли його представник ознайомився із матеріалами справи та отримав копію заочного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Тому судом встановлено підстави для поновлення строку звернення до суду, як такого, що пропущений з поважних причин, оскільки із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 звернувся в межах строку, встановленого ч.3 ст. 284 ЦПК України.

Суд дійшов висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення відповідає за формою та змістом вимогам ч.ч.1-7 ст. 285 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 287 ЦПК України в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зазначені в заяві про перегляд заочного рішення суду обставини, що мають бути підставами для його перегляду, не знайшли своє підтвердження під час її розгляду, оскільки доказами не підтверджені.

Обставини, на які посилається заявник, як на такі, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в суді, не можуть бути визнані судом такими, оскільки відсутність встановленої і кримінальному провадженні вини відповідача не є обставиною, що має правове значення при вирішення питанні про його цивільно - правову відповідальність.

Посилання заявника на вину самого потерпілого, яка мала б, на його погляд, бути врахована судом, і вплинути на прийняте рішення через істотність значення для правильного вирішення справи, не підтвердженні ним наданими матеріалами при розгляді заяви про перегляд рішення, оскільки жодним наданим суду доказом вина ОСОБА_2 не підтверджується.

Підтверджено поважність причин неявки ОСОБА_1 під час первісного розгляду справи, оскільки відповідач не отримав судову повістку на судове засідання, призначене на 27.07.2016 року, але ця обставина, за відсутності інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи, не може бути підставою для перегляду заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 258-260, 284, 285, 287, ч. 2 ст. 288 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 10.04.2018 року.

Суддя: І.Б. Жупанова