РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/1595/18

Провадження № 2/414/422/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Акулова Є.М., за участю секретаря судового засідання Бутилкіної Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні під час загального позовного провадження в залі суду в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Левченко) ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Левченко) Н.Г. про розірвання шлюбу та вказав, що сторони є подружжям з 10 травня 1968 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Шлюбні відносини остаточно припинені з 2005 року у звязку з неприязненими стосунками, відповідач добровільно шлюб розривати не бажає. Спору про поділ майна немає. Позивач вважає, що сімя не може бути відновлена та просить розірвати шлюб.

Позивач в підготовче судове засідання не зявився, про місце та час розгляду повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обовязків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За наявності визнання позову відповідачем суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін та постановити рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у шлюбі з 10 травня 1968 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Косівської сільської ради Котовського району Одеської області, актовий запис № 14, свідоцтво І-ЕД № 233588 (а.с. 5).

Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, втратили взаємну повагу та довіру один до одного, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в свою чергу позов визнала у повному обсязі. Тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них, що має істотне значення, шлюб є добровільним, отже позов підлягає повному задоволенню.

Прізвище особи, яка змінила його у звязку з реєстрацією шлюбу, - ОСОБА_1 - не змінювати з огляду на її клопотання.

Питання щодо судових витрат сторонами не ставилося.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110 ч. 1, 111, 112, 113 СК України та керуючись ст.ст. 4, 10, 49, 76, 95, 141, 142, 200, 206, 258 - 259, 264 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, який зареєстровано 10 травня 1968 року виконавчим комітетом Косівської сільської ради Котовського району Одеської області, актовий запис № 14, свідоцтво І-ЕД № 233588, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Левченко) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована кв. Верстатобудівельників, 10/6, смт. Красноріченське Кремінського району Луганської області, розірвати.

Прізвище особи, яка змінила його у звязку з реєстрацією шлюбу, залишити ОСОБА_1.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.М. Акулов