Справа № 574/197/18
Провадження №2/574/193/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

представника ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 17.07.2012 року померла ОСОБА_5, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу, якої ввійшла, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,79 га відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ №066786. Вона є спадкоємцем за заповітом, однак в шестимісячний строк після смерті спадкодавця не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона не знала про існування заповіту на її користь та на користь ОСОБА_6, а також через погіршення стану здоровя. Просила визначити їй додатковий строк для вчинення вказаний дій, так як пропустила його з поважних причин.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_7 заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві, доповнивши, що позивачка є інвалідом ІІ-ї групи та починаючи з 2000 року систематично проходить лікування за станом здоровя. Взимку 2018 року позивачка дізналася, що її тітка ОСОБА_5 залишила заповіт, в тому числі, і на її користь, а тому не змогла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_2 в задоволенні позову не заперечував, вважав, що позивачка з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини в органи нотаріату.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 липня 2012 року померла ОСОБА_5, яка мешкала в селі Червона Слобода, Буринського району Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли усі права та обовязки, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5, паспортом позивачки, державним актом на право власності на земельну ділянку, довідкою сільської ради (а.с.4,6-8).

Будучи спадкоємцем за заповітом, позивачка заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк не подала, що вбачається з копії заповіту та письмової відповіді нотаріуса (а.с.5,11) .

Згідно з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру заповіт спадкодавцем посвідчувався, спадкові справи після смерті ОСОБА_5 не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з розяснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, та сформульованої відповідно до рішень цього Суду правової позиції, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачкою з поважних причин, оскільки вона проживає не за місцем відкриття спадщини, мала поганий стан здоровя, систематично, в тому числі в період відкриття спадщини, потребувала медичної допомоги і є інвалідом ІІ-ї групи, а також не знала про існування заповіту, що підтверджується наданими суду медичними документами та пенсійним посвідченням.

Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивачки спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для неї обєктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивачка повязана зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, субєктом яких він є.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1258, 1261, 1268, 1270, 1272 ч.3 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код, додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилася 17 липня 2012 року після смерті ОСОБА_5 один місяць з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 13.06.2018 року.