У Х В А Л А

09 серпня 2018 року м. Київ

Справа № 757/55696/17-ц

Провадження № 06.71/796/115/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О. розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі головуючого: Шкоріної О.І., суддів Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про поділ майна подружжя від 20 червня 2014 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.п. 8, ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

В провадженні Апеляційного суду міста Києва перебуває цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про поділ майна подружжя від 20 червня 2014 року,

07 серпня 2018 року до Апеляційного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_2 про відвід суддів Шкоріної О.І., Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

У судовому засіданні 08 серпня 2018 року ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 підтримали заяву про відвід колегії суддів у вищезазначеному складі.

Заява про відвід обґрунтована тим, що 23 червня 2018 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва їй, позивачу ОСОБА_2, відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Копія даної ухвали отримана нею 20 липня 2018 року. Не погоджуючись з даною ухвалою суду, вважає її такою, що перешкоджає доступу до правосуддя, та позбавляє позивача захищати свої права та приймати участь у судовому засіданні. Крім того, суд не звернув уваги на ту обставину, що апеляційна скарга подана відповідачем з пропущенням строку, а заяву позивача про залишення з цих підстав апеляційної скарги без руху залишена судом без уваги. Також, при проведенні розгляду справи по суті виступ скаржника було обмежено 15 хвилинами та не надано часу для висловлення заперечень з цього приводу.

З огляду на вищевикладені дії суду, у сторони позивача є сумнів щодо неупередженості колегії судді та об'єктивності при прийнятті рішення даним складом суду.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти відводу колегії суддів.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року заяву про відвід складу суду визнано необґрунтованою, та передано на розгляд у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України, для вирішення відповідно до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України.

Для вирішення питання про відвід визначено суддю Апеляційного суду міста Києва Невідому Т.О. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2018 року).

Дана заява за правилами ч.ч. 7,8 ст. 40 ЦПК України вирішується суддею наступного дня після її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви ОСОБА_2 щодо упередженості колегії суддів у складі головуючого: Шкоріної О.І., суддів Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., підстав для задоволення відводу не вбачаю, з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ'єктивності судді.

В частині 4 статті 36 ЦПК України прямо зазначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи

Стосовно об'єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Як зазначено вище, підставами які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості колегії суддів є фактично незгода сторони з процесуальними рішеннями судді (суду), що взагалі не може бути підставою для відводу.

Щодо обмеження скаржника у наданні пояснень в ході судового розгляду слід відмітити наступне.

Відповідно до вимог ст.214 ЦПК України визначені функції та повноваження головуючого у судовому засіданні.

Так, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судовог8о процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

У разі виникнення заперечень у буд-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до протоколу судового засідання від 25 липня 2018 року (а.с.242-243) ні позивач, ні її представник адвокат ОСОБА_4 будь-яких зауважень з приводу дій головуючого в ході судового розгляду не висловлювали.

Але в будь якому випадку дана обставина, у разі її доведеності, не може свідчити про упередженість головуючого у справі та слугувати підставою для його відводу.

Ураховуючи викладене, у задоволенні заяви про відвід колегії суддів Шкоріної О.І., суддів Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36,40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі головуючого: Шкоріної О.І., суддів Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

Продовжити розгляд справи у тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома