Справа №487/6364/17
Провадження №2/489/1323/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2,

за участю: позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 46 будинком № 138-г по вулиці Космонавтів в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте не проживає в вищезазначеній квартирі, Відповідач не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 46 будинком № 138-г по вулиці Космонавтів в м. Миколаєві.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, згідно якого він заперечує проти позову, вважає, що позивачем при поданні позову навмисно невірно було зазначено адресу його проживання та метою подання позову було усунення його від права на приватизацію квартири. Також на даний час позивач не є власником спірної квартири та відповідно у неї відсутнє право на звернення з позовом.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, опитані у судовому засіданні підтвердили факт не проживання відповідача у спірній квартирі.

Ухвалою суду від 21.09.2005 року було відкрито провадження по цивільній справі.

Заочним рішенням Заводського районного суду ОСОБА_1 позов задоволено, визнано ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою 46 будинку 138-г по вул. Космонавтів в м. Миколаєві.

26.01.2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва заочне рішення від 17.10.2005 року скасоване, справу передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.03.2018 року справу прийнято до провадження.

26.03.2018 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 05.06.2018 року за результатами розгляду відповідного клопотання було залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_7, ухвала занесена до протоколу судового засідання.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до ордеру № 939 від 18.03.1982 року виданого виконавчим комітетом міської ради народних депутатів міста ОСОБА_1, ОСОБА_11 , сімя якого складається з трьох чоловіків на право зайняття квартири АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.01.2006 року, виданого Фондом комунальної власності міської ради, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_11 1/3 частки, ОСОБА_3 1/3 частк, ОСОБА_7 1/3 частки

Довідкою виданою житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Південь» житлово-експлуатаційною конторою № 19 від 16.09.2005 року за адресою: АДРЕСА_2, підтверджено реєстрацію ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_4

Відповідно до акту про не проживання від 08.09.2005 року, підписаний працівниками житлово-експлуатаційної контори № 19 та сусідами про те, що ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з 26.05.1992 року.

Верховний Суд України в постанові від 16 листопада 2016 року в справі №6-709цс16 зазначив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні та розпорядженні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованої 05.04.2018 року, квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_7, на підставі договору дарування № 2861 від 19.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та на підставі свідоцтва про право власності від 03.01.2006 року виданого Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради.

Враховуючі, те що ОСОБА_3 на час розгляду справи не є власником вищезазначеної квартири, не є наймачем спірного житлового приміщення, що в свою чергу свідчить про відсутність порушеного права та відсутність підстав для звернення з позовом, суд вважає позовні вимоги безпідставними, не обґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

На підставі ст. ст. 317, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ЕО 391613, виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, від 04.09.1997 року.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_4, паспорт серії 001195134 від 10.11.2017 року.

Третя особа: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ЕО 854289, виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, від 27.06.2000 року.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_13 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «15» червня 2018 року.