Провадження № 2/742/17/18
Єдиний унікальний № 742/2555/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань ОСОБА_1, за участю представників сторін: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання недійсним договору міни, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом у якому просить визнати недійсним нотаріально посвідчений договір міни квартири № 11 (двокімнатна) по вул.Київській, 174 на квартиру № 7 (однокімнатна) по вул.Ярмарковій, 41/2 в м.Прилуки від 22.03.2016, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_5; застосувати подвійну реституцію повернувши сторони у первісний стан.

Позов мотивований тим, що на момент укладення договору ОСОБА_4 через хворобу не могла усвідомлювати значення своїх дій та не могла керувати ними. Одним із доказів хворобливого стану позивач вважає те, що договір міни укладений на вкрай невигідних для неї умовах, адже ринкова вартість належної їй квартири є набагато більшою від ринкової вартості квартири, яка належала відповідачу, однак за домовленістю сторін вартість квартир була прирівняна. Крім того, сама квартира, яку вона отримала була в неналежному для проживання стані. Також вона неодноразово зверталася за медичною допомогою, так як у неї почалися явно виражені ознаки захворювання, які вплинули на усвідомлення нею значення своїх дій під час укладення договору міни.

Сторона позивача у судовому засіданні повністю підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Сторона відповідача у суді позову не визнає. ОСОБА_5 пояснив, що ініціатором обміну була сама позивачка, яка разом із дочкою після безперешкодного огляду квартири, беручи на себе всі витрати нотаріально оформили обмін квартирами. Квартира дійсно потребує ремонту, але всі недоліки квартири він не перешкоджав виявляти та жодних претензій з приводу дефектів квартири позивач не виказувала. Представник відповідача вважає відсутніми правові підстави для розірвання оспорюваного договору. Зокрема, після укладення договору, позивач переїхала до квартири, де зареєструвалася, тобто відбулося повне виконання договору, який відповідає вимогам законодавства. Також відповідач не вводив позивача в оману щодо обставин, які могли б вплинути на укладення договору міни.

Третя особа нотаріус ОСОБА_6 у суд не з»явилася, просить розглядати справу за її відсутності та письмово повідомила, що за твердженням сторін вони оглянули квартири до їх відчуження та претензій один до одного щодо якісних, технічних характеристик квартир вони не мали (п.9). Додатково у ОСОБА_4 з"ясовано її розуміння про погіршення умов свого проживання, але остання повідомила, що хоче проживати ближче до дочки. Сторони заявили, що обмін здійснюється без доплати. До посвідчення договору міни квартир нотаріусом встановлювалась дієздатність сторін правочину шляхом безпосереднього спілкування з ними та візуального огляду осіб. ОСОБА_4 була повністю дієздатною, адекватною, її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі. Зовнішні ознаки нездужання, якогось психічного захворювання або нерозуміння ОСОБА_4 наслідків її дій при особистому спілкуванні з нею виявлені не були. Сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності ОСОБА_4 у нотаріуса не виникло, на погане самопочуття вона не скаржилася (а.с. 45).

Допитаний у суді свідок ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_4 є його пацієнткою з 2016 року. Перші 2 рази він оглядав хвору у неї вдома, бо вона не могла з»явитися до лікарні через виражене головокружіння та блювання, але від госпіталізації відмовилася, а через деякий час з»являлася на прийом до нього в лікарню. Під час огляду пацієнтка ОСОБА_4 була трохи загальмована, але на запитання відповідала адекватно та на пропозиції лікаря виконати якісь дії, вона їх виконувала. Їй було поставлено діагноз гіпертонічна енцефалопатія з когнітивними розладами, який на початковій стадії практично ніяк, крім порушення пам»яті та уваги, не проявляється.

Допитаний у суді експерт ОСОБА_8, який входив до складу судово-психіатричної експертної комісії, яка проводила експертизу ОСОБА_4, повідомив, що повністю підтримує висновок про те що ОСОБА_4 на момент укладання договору могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Прийом певних психотропних ліків та різке підняття тиску могли вплинути на її психічний стан, але прийом таких ліків нічим не підтверджено, а про підняття тиску в записах лікаря, якого вона відвідувала в день складання договору міни, 22.03.2016, нічого не зазначено.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, думку третьої особи, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у позові з наступних підстав.

Судом установлено, що згідно нотаріально посвідченого договору міни квартир від 22.03.2016 ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_4, яка прийняла у власність однокімнатну квартиру № 7 з усіма комунальними вигодами, що по вул.Ярмарковій, 41/2 в м.Прилуки, в обмін на належну їй двокімнатну квартиру № 11 з усіма комунальними вигодами, що по вул.Київській, 174 в м.Прилуки. Вказаний обмін був здійснений без додаткових оплат, про що зазначено в договорі. При цьому в договорі зазначено, що ринкова вартість однокімнатної квартири склала 164372,00 грн., а ринкова вартість двокімнатної квартири 280684,00 грн. (а.с. 11-12).

Згідно копії сигнальних листків ЛПЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Чернігівської обласної ради від 08.01.2016, 09.01.2016, 29.01.2016, ОСОБА_4 викликала швидку допомогу через підвищений тиск (а.с.13).

Відповідно до копії консультативного заключення від 10.03.2016, виданого лікарем ОСОБА_9 Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2, ОСОБА_4 встановлено діагноз: судинна деменція з наявністю психоорганічного синдрому з інтелектуально-мнестичним зниженням (а.с.14).

Згідно копії заключення лікаря ОСОБА_10 від 14.08.2017, враховуючи те що у матері ОСОБА_4І була діагностована хвороба Альцгеймера, з найбільшою вірогідністю у неї саме ця патологія. Рекомендована консультація психіатра для уточнення діагнозу (а.с.20).

Відповідно до копії заключення лікаря ОСОБА_11 Національного війського-медичного клінічного ордена червоної зірки центр «ГВКГ» МО України клініка психіатрії з палатами для наркологічних хворих від 14.08.2017, ОСОБА_4 встановлено діагноз: первинна дегенеративна деменція по типу Альцгеймера (а.с.19).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу 1-ЕЛ № 270949 від 15.04.1972, ОСОБА_12 змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_12 (а.с.27).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ЯШ №282729 від 26.06.1951, батьками ОСОБА_12 є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с.26)

Згідно копії амбулаторної карти ОСОБА_14 встановлено діагноз: хвороба Альцгеймера (а.с.22-25)

Відповідно до копії консультативного висновку спеціаліста Київської міської психоневрологічної лікарні №2 від 16.08.2017, ОСОБА_4 встановлено діагноз: органічне враження головного мозку судинного ґенезу з вираженим когнітивним зниженням, психоорганічний синдром. (а.с.28)

Згідно довідки КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» №01-14/686 від 26.09.2017, ОСОБА_4 протягом березня 2016 року на стаціонарному лікуванні у відділеннях лікарні не перебувала (а.с.98).

Відповідно до копії карти виклику швидкої медичної допомоги та копії карти виїзду швидкої медичної допомоги від 08.01.2016, 09.01.2016, 29.01.2016, ОСОБА_4 зверталася за допомогою (а.с.101-106).

Згідно довідки № 01-08/176 від 26.09.2017, наданої Київською клінічною лікарнею на залізничному транспорті №2, ОСОБА_4 зверталась за консультативною допомогою одноразово 10.03.2016 до лікаря-невропатолога (а.с.108-109).

Згідно заключення обстеження МРТ головного мозку від 25.09.2017, у ОСОБА_4 ознаки вогнищевих змін головного мозку, як проявів дисциркулярної енцефалопатії, атрофічного процесу (а.с.118).

Відповідно довідок № 302 від 18.12.2017 психоневрологічного відділення поліклініки Прилуцької центральної міської лікарні та № 24-07/25 від 04.01.2018 Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні, ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває та за допомогою не зверталася (а.с. 144, 146).

Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи №67 від 09.02.2018, ОСОБА_4 за своїм психічним станом на момент укладання договору міни квартири від 22 березня 2016 року могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на цей час (а.с.149-154)

У ОСОБА_4 в момент здійснення правочину мали місце лише розлади астенічного кола, які не супроводжувались будь-якою активною психопатологічною симптоматикою, а також грубими патологічними розладами з боку мислення та пам»яті і тим самим не сягали такого ступеню та глибини (тобто психологічного рівня) щоб позбавляти її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно зі статтями 716 та 657 ЦК України при міні речами, хоча б одна з яких є нерухомістю, договір укладається у письмовій формі і повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає державній реєстрації. Ці умови сторонами були повністю виконані.

Згідно вимог ч. 3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочин є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Так якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. № 9 правила ст.225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 105 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 89 ЦПК. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За наведених вище обставин вбачається, що стороною позивача не доведено та судом не встановлено, що в період укладення спірного договору ОСОБА_4 не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, а тому відсутні правові підстави, визначені ч.1 ст.225 ЦК України для визнання договору міни квартир від 22.03.2016 недійсним, а значить у задоволенні позову необхідно відмовити.

Посилання представника позивача також на наявність у хворої ОСОБА_4 в момент укладення договору тимчасового психічного розладу, який впливав на усвідомлення нею значення своїх дій повністю спростовується висновком комісійної судово-психіатричної експертизи, яку суд вважає належним, допустимим та достовірним доказом.

Також суд приймає до уваги і той факт, що підписання договору відбувалося у присутності повнолітньої дочки позивачки, яка жодним чином не виказувала в той період, зауважень з приводу необдуманих дій її матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,Постанова Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 р. №9 -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 (17500, Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.Ярмаркова, буд.41/2, кв. 7) у задоволенні позову до ОСОБА_5 (17500, АДРЕСА_1), третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6 (17500, АДРЕСА_2) про визнання недійсним договору міни відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О.Ільченко