Справа № 206/4226/18
Провадження № 2/206/1236/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2018 м. Дніпро
Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Маштака К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про заборону вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл житлового будинку та надвірних споруд шляхом виділення частки майна в натурі
30.07.2018 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розподіл житлового будинку та надвірних споруд шляхом виділення частки майна в натурі. Разом з матеріалами вказаної позовної заяви, також, було подано заяву, в порядку ст. 151 ЦПК України, про заборону вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна.
Додана заява мотивована тим, що, на думку позивача, відповідачі мають намір відчужити житловий будинок, у якому він є власником 1/4 частки нерухомого майна, без його згоди.
Ознайомившись із змістом заяви про заборону вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна, суд приходить до такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, в тому числі, шляхом заборонити вчиняти певні дії.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому, зміст і форма відповідної заяви про забезпечення позову має відповідати вимогам, викладеним у ст. 151 ЦПК України.
Дослідивши зміст поданої заяви, слід дійти висновку, що представником позивача не у повній мірі виконано вимоги щодо змісту поданої заяви, зокрема не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення, яке має забезпечити відшкодування збитків відповідача, що можуть бути спричинені забезпеченням позову, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.
У порушення ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви не долучено документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про заборону вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна не відповідає вимогам визначеним у ч. ч. 1, 5 ст. 151 ЦПК України.
Так, відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Керуючись викладеним, суд вважає за необхідне повернути заявнику заяву про заборону вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна, як таку, що не відповідає ст. 151 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 353 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ
Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про заборону вчиняти будь-які дії стосовно нерухомого майна повернути.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, у відповідності до приписів пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак