Ухвала

14 червня 2018 року
м. Київ

справа № 760/5113/17

провадження № 61-2091 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

учасники справи:
позивачОСОБА_1 ,
відповідачМіністерство оборони України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Солом`янського районного суду м. Києва у складі судді Букіної О. М. від 13 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва у складі суддів: Кравець В. А., Лапчевської О. Ф., Кулікової С. В. від 31 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення матеріальної шкоди.

Встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до Міністерства оборони України про стягнення матеріальної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 жовтня 2016 близько 14 год. 00 хв. позивач залишив свій автомобіль марки «RENAULTSCENIK», державний номерний знак НОМЕР_1 на спеціально обладнаній стоянці по вул. Авіаконструктора Антонова, 2а, біля будівлі Головної військової прокуратури, де також були припарковані інші транспортні засоби.
Зазначає, що під час короткочасного перебування автомобіля на зазначеній стоянці, внаслідок падіння гілки дерева «акація», транспортний засіб позивача отримав значні механічні пошкодження.

Також позивач зазначає, що в цей час булабезвітряна, помірно тепла погода, без опадів, тобто гілка дерева впала під дією власної ваги, внаслідок того, що була сухою, неживою та не була вчасно спиляна.

Враховуючи, що позивачу завдано матеріальний збиток, просив стягнути з відповідача 157 540,00 грн збитків, а також витрати на проведення дослідження з визначення розміру матеріального збитку в розмірі 2000,00 грн та судовий збір в розмірі 1596,00 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року позов задоволено; стягнуто з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 157 540,00 грн та витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 2000,00 грн; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що повноваження в частині управління майном здійснюється центральним органом виконавчої влади Міністерством оборони України, а отже обов`язок по відшкодуванню шкоди лежить на відповідачу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив усі обставини справи, надав правильну оцінку доказам у справі та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Міністерство оборони України просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач посилається на те, що судами попередніх інстанцій помилково покладено відповідальність по відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок падіння дерева на автомобіль на Міністерство оборони України, оскільки державне майно закріплене за військовими частинами.

15 січня 2018 року вказану касаційну скаргу передано на розгляд до Верховного Суду.

Правом на подачу відзиву (заперечень) на касаційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Відповідно до пункту 7 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Провадження у справі слід зупинити з таких підстав.

Положеннями пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України передбачено право суду зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

На розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває інша справа № 243/10982/15-ц (провадження № 14-81 цс 18) за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року і ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року.

Підставою для перегляду зазначених судових рішень ОСОБА_2 вважає неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 1187 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. На обґрунтування заяви вказує на те, що суди по-різному визначають володільця військового майна (Міністерство оборони України, військову частину), якого зобов`язували відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Верховний Суд вважає, що правовідносини у вказаних вище справах № № 760/5113/17 та 243/10982/15-ц є подібними і тому розгляд справи за № 760/5113/17 слід зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду іншої справи за № 243/10982/15-ц.

Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України,

Ухвалив:

Зупинити касаційне провадження у справі № 760/5113/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення матеріальної шкоди до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 243/10982/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська