П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/7768/17

Провадження № 22-ц/787/634/2018

Головуючий суддя у суді 1 інстанції: Куцоконь Ю.П.

Дата і місце ухвалення судом 1 інстанції заочного рішення: 06.12.2017 р. у м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Григоренко М.П., Бондаренко Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Рівненського міського суду від 6 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року в суд звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1 500 гривень щомісяця та додаткові витрати у розмірі 27 226, 30 гривень. Мотивуючи позов, вказувала, що з 5 вересня 2003 року перебувала у шлюбі із відповідачем, внаслідок чого мають дитину - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 18 березня 2013 року шлюб між ними розірвано відповідно до рішення Рівненського міського суду, дочку залишено проживати разом з матір'ю. ОСОБА_2 нехтує своїми батьківськими обов'язками і не надає відповідної матеріальної допомоги на утримання дитини. ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом з дитинства, постійно знаходиться на лікуванні і потребує також додаткового піклування та лікування, що тягне додаткові витрати.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 6 грудня 2018 року позов задоволено частково:

Стягнуто із відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНКОПП) НОМЕР_1), на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 22 травня 2017 року і до повноліття дитини.

Стягнуто із відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 27 226, 30 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 640 гривень судового збору.

Ухвалою Рівненського міського суду від 8 лютого 2018 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

На рішення суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, де посилається на його незаконність та необґрунтованість, що фактично полягали у неправильному застосуванні норм матеріального і процесуального права та невідповідності висновків обставинам справи.

На її обґрунтування зазначалося про недодержання судом вимог ст.ст. 181-182 СК України щодо способу виконання зобов'язання батьком з утримання дитини та нез'ясуванні усіх обставин, що необхідно при визначенні розміру аліментів. Він не заперечує проти сплати аліментів, однак вважає правильним їх розмір - 1 000 гривень, адже отримує невисоку заробітну платню, має іншу сім'ю, утримує також свою матір, яка є непрацездатною, рухомого чи нерухомого майна у власності не має.

Щодо стягнення 1/2 частини понесених додаткових витрат на дочку, то вважає їх усупереч ст.ст. 77, 80 СК України не підтвердженими жодними доказами. Надані позивачем чек АБ "Південний" на суму 1 156, 68 гривень з незрозумілим призначенням платежу; квитанцію ПАТ "Укрнафта" АЗС №13033 на суму 532, 95 гривень для придбання бензину, де не обґрунтовано мети придбання пального; накладну від 30.09. (незрозуміло - який рік) не оформлено належним чином, не зазначено підприємця, який її виписав, відсутній її номер та інші реквізити; чек на купівлю препаратів нообут, табл. 0, 25 г, з якого не зрозуміло, чи придбаний препарат призначався для дочки, а також рахунок для оплати психологічних послуг, про що йому раніше не було відомо взагалі.

На його переконання, дочка раніше хворіла, однак витрати на той час були за зовсім іншим цільовим призначенням та їх розмір був значно менший.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_4 і ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову в цій частині. Щодо стягнення аліментів, то просить зменшити їх розмір із 1 500 гривень до 1 000 гривень щомісячно.

У поданому відзиві представник позивача, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з такого.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції правильно виходив з його доведеності та обґрунтованості, оскільки представлені позивачем докази в їх сукупності достатньо і об'єктивно вказують про необхідність визначення розміру аліментів на утримання дитини у 1 500 гривень, а також про стягнення 1/2 частини понесених нею додаткових витрат на утримання дочки через придбання медичних препаратів, лікування та додаткове піклування.

Як встановлено судом, з 5 вересня 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. 18 березня 2013 року шлюбні відносини між ними припинено, про що Рівненським міським судом тоді ж ухвалено відповідне рішення. Дочка залишилася мешкати разом із матір'ю, на утриманні якої вона і знаходиться.

Відповідно до медичного висновку ЛКК поліклініки №3 Рівненської міської ради №758 від 19.09.2012 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє дитячим церебральним паралічем, є дитиною-інвалідом з дитинства. Вона потребує постійного додаткового піклування та додаткового лікування.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Норми ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України передбачають способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, що визначається шляхом домовленості між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може ьрати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При цьому згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 грудня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років у розмірі 1 492 гривні на одну особу з розрахунку на місяць, а на дітей віком від 6 до 18 років - у розмірі 1 860 гривень.

Стаття 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" вказує, що прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Приходячи до переконання про залишення оскаржуваного рішення без змін, колегія суддів ураховує також правильність посилань суду щодо захисту прав дитини на положення ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", Принципи Декларації прав дитини від 20.11.1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року), ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ( в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року), що ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року.

З урахуванням вимог закону та обставин справи, взявши до уваги, що середній заробіток відповідача складає близько 3 200 гривень кожного місяця, а обставин, які унеможливлювали би стягнення аліментів, не існує, суд зробив обґрунтований висновок про рівність прав та обов'язків сторін. Тому розмір аліментів, які будуть стягуватися із відповідача на утримання дитини, повинен становити 1 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

Щодо стягнення 1/2 частки додаткових витрат, то колегія суддів, не визнаючи доводів апеляційної скарги, погоджується з правильністю висновків суду.

Так, на а.с. 114-1120 містяться копії адвокатських запитів та письмових відповідей (інформації) на ці запити. Зокрема, у відповіді ТОВ "Міжнародна клініка відновного лікування" від 09.02.2018 року №116/1-70 зазначено про те, що оплата вартості лікувальної путівки за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснювалося третьою особою. У подальшому, відповідь тієї ж клініки від 02.03.2018 року №222/1-118 стверджує, що дитина протягом часу з 16 жовтня 2017 року по 27 жовтня 2017 року проходила амбулаторне лікування (без проживання та харчування). Кошти у сумі 1 000 Євро пераховані на користь клініки третьою особою. Загальна вартість лікування склала 9 222, 88 гривень (еквівалент 1 000 Євро). Щодо 48 674 гривень, то їх на рахунок клініки перераховано не було.

Однак колегія суддів не може брати до уваги наведені докази, оскільки вони подані у світлових копіях і без належного засвідчення їх відповідності оригіналу. Між тим, згідно із ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

За таких обставин понесені позивачем додаткові витрати, що підтверджені належними і допустимими фіскальними та товарними чеками, квитанціями, накладними тощо, 1/2 частка яких становить 2 889, 30 гривень, а також витрати, які мусять бути прогнозовано понесені в майбутньому - на оплату лікувальної путівки згідно з розрахунком МК 00003133 від 20.09.2017 року, що складає 24 337 гривень об'єктивно стягнуті на користь ОСОБА_3 із відповідача.

Щодо доводів апеляційної скарги про наявність інших утриманців у ОСОБА_2 при вирішенні спірних відносин на увагу не заслуговують і не заперечують його батьківських зобов'язань перед малолітньою дитиною.

Решта тверджень автора скарги - про завищений розмір аліментів, невідповідність наданих квитанцій обставинам хвороби, необ'єктивні рахунки понесених додаткових витрат на увагу апеляційного суду не заслуговують і спростовуються правильністю висновків суду.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала позивач, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про задоволення позову, стягнувши із ОСОБА_2 на користь позивача на утримання спільної дитини - дочки ОСОБА_4 1 500 гривень щомісячно з усіх видів доходу (заробітку) та 27 226 гривень додаткових витрат.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Понесений відповідачем судовий збір згідно зі ст. 141 ЦПК України слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а заочне рішення Рівненського міського суду від 6 грудня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: