АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/563/18 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Коваль О.І.

представника апелянта ОСОБА_1, представника ПАТ "КБ "ПриватБанк" Рокетської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/12315/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 лютого 2018 року (ухваленого суддею Дзюбич В.Л., дата складання повного тексту не зазначена) у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 згідно заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку 25.11.2010 року отримала кредитну картку «Універсальна». Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на офіційному банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та позивачем договір про надання банківських послуг та що вона повністю ознайомлена із умовами кредитування, які надані їй для ознайомлення у письмовій формі.

При укладенні договору сторони керувалися вимогами ч.1 ст. 634 ЦК України відповідно до яких договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. В даному випадку таким формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» (далі умови) та «Тарифи Банку» (далі тарифи), які розміщені на офіційному сайті позивача.

26.06.2013 року ОСОБА_3 було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 16500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту.

Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою з карткового рахунку, з якої слідує, що відповідач користувалася коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, однак, станом на 12.10.2016 року утворилася заборгованість по сплаті платежів за кредитом та відсотками у розмірі, 23639,91 грн., з яких: 7704,78 грн.- тіло кредиту, 11767,39 грн.-нараховані відсотки за користування кредитом; 1965,84 грн.- пеня за прострочення зобов'язання; 600 грн.- пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн.- штраф(фіксована складова) та 1101,90 грн.-штраф(процентна складова), які позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 лютого 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 26 червня 2013 року у розмірі 23639 гривень 91 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити банку у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що 25.11.2010 року вона звернулась з заявою про надання банківських послуг, а саме укладення договору банківського рахунку, а не кредитного договору та ознайомилась з Тарифами та Умовами та правилами надання банківських послуг тільки як карткового платіжного засобу. В заяві - анкеті відсутні будь-які умови кредитного договору, а долучені до матеріалів справи Умови і правила надання банківських послуг не є складовою договору, оскільки не підписані нею. Позивач не надав суду Пам'ятки клієнта, яка є складовою договору. Кредитний договір вчинений без дотримання письмової форми, не містить істотних умов договору необхідних для договору споживчого кредиту, в заяві-анкеті відсутній розмір бажаного кредитного ліміту.

Вважає недоведеним факт про те, що вона користувалася кредитними коштами (кредитним лімітом), оскільки банком не надано первинних документів, які б підтверджували банківську операцію про видачу їй кредиту, а банківська виписка по особовому рахунку не є таким документом. В ній не відображено отримання нею кредиту.

Зазначає, що з наданого розрахунку заборгованості неможливо встановити дату, з якої виникла заборгованість, що позбавляє її можливості скористатись своїм процесуальним правом на застосування строку позовної давності.

Звертає увагу, що суд встановивши, що 25.11.2010 року укладено кредитний договір не звернув увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.06.2013 року за відсутності будь-яких доказів про укладення вказаного договору.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та додатково пояснив, що відповідачка погодилась на перевипуск картки та користувалась нею. Кошти на неї часто перераховувались третіми особами і використовувались ОСОБА_3. Відповідачці надходили СМС повідомлення, які не містили даних про існування заборгованості, однак вони не збереглись. Відповідач користуючись карткою здійснювала перерахунки коштів у відділеннях банку по вул. С.Бандери 38 та 72.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" апеляційну скаргу не визнала та пояснила, що відповідачка 25.11.2010 року уклала договір про надання кредитних послуг та виконувала його умови тривалий час. Борг за тілом кредиту виник з 25.05.2015 року, відсотки пеню та штраф нараховано відповідно до Умов та правил надання банківських послуг. Розрахунок заборгованості складається на підставі виписки по рахунку в якій відображені всі операції, що проводились по рахунку.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_3 було надано кредит у розмірі 16500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту. Зазначений договір укладений з дотриманням вимог щодо його форми, підписаний сторонами, які в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, застережень до договору не висловлювали, позивач була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, викладеними у письмовій формі та підтвердила згоду на укладення договору своїм підписом у анкеті-заяві, що є дотриманням положень ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів". Протягом терміну дії договору сторони вчиняли дії спрямовані на виконання його умов, зокрема позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та перерахував кошти у розмірі встановленого ліміту, відповідач користувалася кредитними коштами та здійснювала часткове погашення заборгованості за договором, однак станом на 12.10.2016 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 23639, 91 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку та складеним на підставі неї розрахунком заборгованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він грунтується на матеріалах справи та є достатньо вмотивованим.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2010 року ОСОБА_3 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ "Приватбанк", предметом якої є надання кредитного ліміту за платіжною карткою кредитка «Універсальна».

Відповідач своїм особистим підписом у анкеті-заяві підтвердила свою згоду на укладення договору із Банком шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та погодилась, що її заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач засвідчила, що вона ознайомлена та погоджується із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, та зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк» www.privatbank.ua і регулярно ознайомлюватися зі змінами (а.с. 12).

Цього ж числа (25.11.2010 року) ОСОБА_3 підписала довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки "Кредитка Універсальна" 55 днів пільгового періоду (далі карта), в якій зазначено: валюту картрахунку; базову процентну станку 2,5%; розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і термін внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця наступного за звітним; комісію за зняття готівки в банкоматі позивача та інших банкоматах; комісію за зняття власних коштів, пеню за невчасне погашення заборгованості (яка складається з пені 1 і пені 2); штраф за порушення термінів платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів (500 грн +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту із врахуванням нарахованих і прострочених процентів). Відповідач своїм підписом підтвердила, що ознайомилася з фінансовими умовами надання платіжної карти і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. (а.с. 139-140).

За умовами вказаного договору відповідачу було видано кредитну карту «Універсальна», з терміном дії до червня 2014 року, яку 26.06.2013 року було переоформлено на кредитну картку «Gold» з терміном дії до травня 2017 року (а.с. 100 зворот).

Факт видачі обумовленої умовами договору кредитної карти «Універсальна» та в подальшому, після перевипуску, картки «Gold», користування відкритим на її ім'я картрахунком та платіжною картою підтверджується наявними у матеріалах справи світлинами відповідача, яка була сфотографована під час видачі їй зазначених банківських карток та не заперечується її представником в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та осблуговування кредитної карти 26.06.2013 року відбулась зміна кредитного ліміту та його зниження до розміру 11000 грн.; 26.07.2013 року кредитний ліміт відповідачу було встановлено у розмірі 15000 грн.; 02.12.2013 року кредитний ліміт збільшено до розміру 16500 грн. Вказані операції проведено позивачем у відповідності до «Умов та правил надання банківських послуг», погоджених із відповідачем (а.с. 11).

Враховуючи те, що відповідач 25.11.2010 року в заяві-анкеті просила оформити їй платіжну карту саме кредитка "Універсальна" та підписала умови кредитування з використанням картки кредитка "Універсальна" 55 днів пільгового періоду, доводи апелянта про те, що нею було укладено договір банківського рахунку апеляційний суд оцінює критично.

Також критичній оцінці підлягають і доводи апеляційної скарги про те, що договір укладений з недодержанням вимог щодо письмової форми правочину та що він не містить істотних умов договору, виходячи з наступного

Відповідно до положень Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua), ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг». Таким чином розміщені на офіційному сайті позивача Умови та правила надання банківських послуг є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Згідно ч.1 ст 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

В анкеті-заяві зазначено: Я згодний (-на) з тим, що ця заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною і банком договір про надання банківських послуг. Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку (www.privatbank.ua). Я зобов'язуюсь виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (www.privatbank.ua).

Таким чином відповідач свої підписом засвідчила той факт, що між нею і банком укладено договір надання банківських послуг, зміст якого зафіксовано в декількох документах: в анкеті-заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг, довідці про умови кредитування, що в свою чергу не суперечить вимогами чинного законодавства.

Аналізуючи вищевказані обставини, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного і обґрунтованого висновку про укладення відповідачем з банком договору про надання банківських послуг, зокрема кредитних послуг.

Доводи ОСОБА_3 про те, що вказаний договір не містить істотних умов договору спростовуються вищенаведеними обставинами справи, підписаними нею власноручно умовами кредитування та нормами чинного законодавства.

Відсутність її підпису на Умовах та Правилах надання банківських послуг не дає підстав вважати, що кредитний договір є неукладеним, оскільки відповідач з ними ознайомилась, про що свідчить її підпис в анкеті-заяві про надання банківських послуг.

Згідно п. 2.1.1, 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначений в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням яких клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

В суді апеляційної інстанції представник банку пояснила, що пам'ятка видається клієнту на руки, а в банку залишається підписана клієнтом довідка про умови кредитування.

За вказаних обставин підлягають критичній оцінці з боку суду апеляційної інстанції доводи відповідача про недолучення до матеріалів справи невід'ємної частини договору - пам'ятки клієнта за наявності в справі довідки про умови кредитування.

Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Отже підписання даного договору є безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком відповідно до п 2.1.1.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Враховуючи наведене не зазначення у заяві-анкеті про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг розміру бажаного кредитного ліміту не свідчить про відсутність істотної умови договору та про неукладення договору.

Посиланням представника відповідача на те, що відповідач кредитними послугами банку не користувалась, оскільки в матеріалах справи відсутні первинні банківські документи про видачу їй кредитних коштів у зазначених сумах по особовому рахунку НОМЕР_2, у графі "Кредитний ліміт" вказано "0" колегія суддів дає критичну оцінку з наступних підстав.

Надання банківських послуг з використанням платіжних кредитних карт має свої особливості, які встановлені в Умовах та правилах надання банківських послуг. Характерним є те, що клієнт позичальник вправі використовувати встановлений кредитний ліміт шляхом проведення операції з використанням ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека через POS термінал торгової точки або іншим способом, тому саме в цей момент відбувається перехід коштів у володіння позичальника. Лише на суму фактично отриманих (використаних) коштів нараховується плата за користування ними, а не на суму стартового кредитного ліміту по карті.

Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку позичальника є виписка по особовому рахунку.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов'язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов'язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566 (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням №254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Згідно з п.5.4. Положення, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.5.6 Положення №254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

З урахуванням вищевикладеного, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято банківські виписки як належні докази підтвердження видачі кредиту та залишено поза увагою заперечення відповідача щодо факту укладення та виконання ним кредитного договору.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 не заперечував будь-якої з проведених операції по використанню відповідачем коштів (на поповнення рахунків, мобільного телефону, покупку товарів, оплату комунальних платежів та інше) та не вказав і не надав доказів про те, що якась операція на поповнення рахунку або переказу коштів третім особам не відображена у виписці.

Відповідно до п. 2.1.3.7 Умов та правил надання банківських послуг обов'язком банку є не рідше одного разу на місяць надавати держателю карти виписки про стан рахунку і по проведених за минулий місяць операціях по картковому рахунку. При підключенні держателя до системи Internet-Banking (Приват 24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Обов'язок банку кореспондується з обов'язком клієнта отримувати виписки про стан рахунку і про проведені операції по картрахунку (п. 2.1.15.3). У випадку заперечення держателем карти операцій з використанням карти, держатель надає протягом тридцяти п'яти днів з моменту утримання грошових коштів письмову заяву банку із зазначенням оспорюваних операцій і причин оскарження (у разі якщо вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви).

Згідно п. 2.1.1.8.7 Умов та правил надання банківських послуг банк інформує клієнта про заборгованість за кредитним договорами (у тому числі про заборгованість за кредитними картками), розмір поточних платежів, активації продуктів і послуг банку, а також інших правилах користування платіжною карткою і умови кредитного договору, включаючи внесені до них зміни шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Відповідно до п. 2.1.1.7 Умов та правил надання банківських послуг держатель несе відповідальність за операції, що здійснюються картками, у тому числі наданими банком його довіреним особам. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє держателя від виконання своїх обов'язків за договором.

Із виписки по картковому рахунку НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 була підключена до послуги Internet-Banking (Приват 24), оскільки через вказану систему часто поповнювала мобільний телефон, а тому вона не могла не знати про стан свого рахунку. Разом з тим, жодних операції по картрахунку і стан рахунку вона не оскаржувала, а тому повинна нести відповідальність за операції, що здійснювалися з її кредитною картою.

Відповідач не надала суду доказів про те, що нею повернуті кредитні кошти та виписок про стан рахунку, які б підтверджували відсутність заборгованості.

Роздруківка СМС-повідомлень станом на 02.10.2016 року про списання 1375,20 грн та баланс на цю дату - 21447,37 грн. відповідає записам у виписці по особовому рахунку (а.с. 212). Зазначення у СМС-повідомленні яке надійшло 01.09.2016 року у рядку "Баланс" - 3472,17 грн. не є належним та беззаперечним доказом існування заборгованості за кредитним договором у такому розмірі.

Апеляційний суд критично оцінює доводи відповідача про те, що предметом позову є інший кредитний договір від 26.06.2013 року, оскільки вказане спростовується матеріалами справи та поясненнями представника відповідача в апеляційному суді.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу 25.11.2010 року була видана платіжна картка НОМЕР_3 терміном до 06/2014, яка 26.06.2013 була перевипущена на картку "Універсальна Gold" НОМЕР_2 з терміном дії 05.2017 року (а.с. 100 зворот).

Факт перевипуску картки на більш престижну і вигіднішу в обслуговуванні підтвердив представник відповідача.

Перевипуск карти із новим строком та приєднання її до раніше відкритого карткового рахунку підтверджує те, що на перевипущеній картці відображається та враховується заборгованість за кредитним лімітом, оскільки картка є тільки інструментом, який надає доступ до незмінного рахунку.

Твердження відповідача про те, що 25.11.2010 року вона уклала договір банківського рахунку, а не кредитний договір у вигляді встановлювального кредитного ліміту на платіжну картку кредитка "Універсальна" також спростовується операціями які відображені у виписці по основній картці, з якої вбачається, що першими операціями була видача готівки 29.11.2010 року, 450 грн та 20 грн, а лише потім повернення коштів 24.12.2010 року та 24.01.2011 року в розмірі 100 грн і 420 грн. (а.с. 71-80). Операції по надходженню коштів у вказаний період не значаться, а тому відповідач не мала власних коштів на рахунку і використовувала кредитний ліміт.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач виконав свій обов'язок за договором і надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором про надання банківських послуг в межах встановленого кредитного ліміту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти .

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 2.1.1.12.1 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що під борговими зобов»язаннями за кредитом сторони узгодили зобов»язання Клієнта з повернення тіла Кредиту; відсотків за користування Кредитом, комісії, пені та штрафів, які становлять загальну заборгованість клієнта.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах та Овердрафту), оплату винагороди Банку.

У відповідності до п.2.1.1.12.2 «Умов та правил надання банківських послуг», за користування кредитом Пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійсненні трати за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

Згідно п. 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списувати з будь-якого рахунку держателя відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

На боргові зобов'язання за кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що передбачено п. 12.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов»язань за кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш як на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, який складає 500 грн. +5% від суми позову. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

При непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. у відповідності до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Пунктом 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього ж терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

З виписки по рахунку вбачається, що з травня 2015 року у відповідача стала виникати прострочена заборгованість за кредитом. Згідно розрахунку заборгованості станом на 12.10.2016 року заборгованість становить 23639,91 грн з яких:

- 7704,78 грн.- тіло кредиту;

- 11767,39 грн.-нараховані відсотки за користування кредитом;

- 1965,84 грн.- пеня за прострочення зобов'язання;

- 600 грн.- пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.;

- також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована складова) та 1101,90 грн.-штраф(процентна складова).

Всі операції по рахунку, які відображені у виписці по рахунку узагальнені у розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Тіло кредиту згідно розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку становить 7704,58 грн (розмір заборгованості за кредитом станом на 01.06.2015 року в розмірі 16273,75+3694,28 витрати клієнтом коштів -12267,45 грн. сума коштів внесена відповідачем на погашення заборгованості). Нарахування відсотків проведено вірно за формулою заборгованість по кредиту * 42%:100:365 днів у році * на кількість днів у періоді за який проведено нарахування.

Зазначена у розрахунку заборгованості 03.09.2013 року сума погашення кредитної заборгованості у розмірі 94952 грн. (а.с. 8) є помилковою, оскільки така операція не відображена у виписці по картрахунку і не зменшує/не ліквідовує суму заборгованості за кредитом на яку не нараховуються відсотки.

Враховуючи те, що списання коштів з карткового рахунку проводилося у відповідності до умов договору (п. 2.1.1.3.5, п. 2.1.1.12.9, п.1.1.3.1.6) та відповідачем не спростовано наданих позивачем виписок по картковому рахунку на підставі яких складено розрахунок заборгованості та не заявлялося клопотання про призначення бухгалтерської експертизи суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про доведеність позовних вимог.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягненню підлягає штраф і пеня, оскільки вони нараховані у відповідності до даного договору і передбачають відповідальність за різні види порушення, а саме: пеня за непогашення суми простроченого кредиту на суму від 100 грн у відповідності до п. 2.1.1.12.6.1, а штраф при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більше як на 30 днів, розмір якого зазначено і у довідці про умови кредитування.

Враховуючи все викладене апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні тому судові витрати у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України слід покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 лютого 2018 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і не підлягає касаційному оскарженню як малозначна.

Повний текст рішення складено 31 липня 2018 року.

Головуючий Г.В.Бершадська

Судді М.В.Ходоровський

О.І.Ткач