Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2018 Справа №607/6869/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого-судді Братасюка В.М.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Борщівської РДА про усунення перешкод і визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Борщівської РДА про усунення перешкод і визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 12.02.2011року народження (зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2). В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що в шлюбі з ОСОБА_3, народився син ОСОБА_4, 12.02.2011р.н. Після розірвання шлюбу, колишня дружина з сином проживають окремо, він намагається приймати активну участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак на даний час він не може досягти згоди з колишньою дружиною щодо його участі як батька у вихованні дитини та особистому спілкуванні, відповідач чинить йому перешкоди у його намаганнях зустрітися з сином.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відмову від позову не подавав, а тому з огляду на те, що ч.1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі доказами.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, у заперечені на позов вказала, що перешкод для спілкування батька із сином нею не створюється, батько сам не приїздить до дитини, а подарунки передає через знайомих та родичів. В зв'язку із тим, що батько хлопчика неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, лікувався від наркотичної залежності, просить щоб побачення з дитиною відбувалися виключно у її присутності. Останнє побачення позивача із малолітнім відбулося 1 вересня 2017 року та тривало близько години. Попередньо приїзди громадянина ОСОБА_2 в Борщів завершувалися скандалами через його агресивну поведінку.

Представник третьої особи - Служба у справах дітей Борщівської РДА судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано 28.01.2013року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, вказаним рішення одночасно визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 разом із матірю ОСОБА_3 за адресою м.Тернопіль вул.Довженка, 11/18.

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, 12.02.2011р.н., що стверджується свідоцтвом про народження Серія І-ИД №135033 від 02.03.2011 року, виданим Відділом ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області.

До січня 2014 року ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 проживали у ІНФОРМАЦІЯ_3, проте в даний час вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно договору дарування від 13.06.2012 року, нотаріально засвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, батько ОСОБА_2 подарував малолітньому ОСОБА_4 1/2 частки квартири, яка належала йому на праві приватної власності та знаходиться за адресою: місто Тернопіль вулиця Довженка, 11/18.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 119 від 12.02.2014 року, за письмовим зверненням ОСОБА_2 встановлено побачення батькові з малолітнім сином ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_4, в такі дні: перша та третя субота місяця і друга та четверта неділя місяця з 16.00 до 19.00 в присутності матері дитини і на нейтральній території.

12.01.2017 року до служби у справах дітей Борщівської районної державної адміністрації надійшло письмове звернення громадянина ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні малолітнього ОСОБА_4, яке 03.02.2017 року було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини Борщівської райдердадміністрації, де прийнято рішення рекомендувати матері малолітнього дотримуватися порядку участі у вихованні дитини, який зазначено у рішенні виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 119 від 12.02.2014 року та не чинити перешкод батьку у спілкуванні з дитиною.

Згідно довідки №38 від 25.04.2017 року, виданої головним територіальним управлінням юстиції у Тернопільській області, громадянка ОСОБА_3 з 24 червня 2014 року по цей час працює на посаді завідувача Борщівської державної нотаріальної контори.

Малолітній ОСОБА_4 протягом 2014-2017 років відвідував Борщівський дошкільний навчальний заклад № 2 «Дзвіночок». На даний час є учнем 1 класу Борщівського НВК „ЗНЗ І-Ш ступенів № 3 - гімназії імені ОСОБА_6".

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01.03.2018року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, 12 лютого 2011року народження у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду 26.07.2017року, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У відповідності до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них.

Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації № 4/12 від 20 вересня 2017 року стверджено визначити наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та спілкуванні з ним: поза межами приватною господарства матері та батька у межах міста Борщова в присутності матері у першу та третю суботу кожного місяця з 14.00 до 18.00 та у другу та четверту неділю кожного місяця з 14.00 до 18.00. Батьку ОСОБА_2 час побачення попередньо узгоджувати із матір'ю дитини. Матері ОСОБА_3 не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною.

Згідно висновку органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації №01-1304/2-23 від 22.09.2017року визначено наступний спосіб участі у вихованні та порядок побачення батька ОСОБА_2 із сином:

- поза межами приватного господарства матері та батька у межах міста Борщова в присутності матері у першу та третю суботу кожного місяця з 14.00 до 18.00 та у другу та четверту неділю кожного місяця з 14.00 до 18.00. Час та місце побачень попередньо узгоджувати з громадянкою ОСОБА_3Застережено матір хлопчика не чинити перешкод батьку у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином.

Статтею 159 СК України та ст.15 ч.3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 Cімейного Kодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до протоколу індивідуального обстеження психолога-консультанта Тернопільської міської психолого-медико-педагогічної консультації ОСОБА_4 від 08.02.2018року, за результатами роботи над методикою «Дитинство» та «Емоційний інтелект», ОСОБА_4 розповідає, що у мами частіше буває хороший настрій, а тато часто злий, бо мама не пускає його в наш дім. А сам хлопчик деколи почувається сумним, «бо на нього не звертають уваги, всі говорять по телефону». Денис чекає на тата і подарунок на день народження, але боїться одночасно цієї зустрічі, тому що батько сказав, що залишиться ночувати, а мама цього не дозволяє. Дитині важко пережити маніпуляції дорослих. Особливо зі сторони батька. Як і в кожної дитини, в ОСОБА_4 є бажання мати і маму і тата. Але прагне позбутися та уникнути ситуації, яка його пригнічує, намагається відгородити себе від участі у суперечках та конфліктах дорослих. За результатами діагностики, хлопчик переживає тривожність, викликану ситуацією завоювання прихильності оточуючих. Має потребу у схваленні його бажань та повагу до поглядів.

Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 Відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4, мотивуючи це негативним впливом на дитину. Водночас відповідачем не надано суду доказів, які б свідчать про негативний вплив батька на сина.

Суд не вбачає жодних, передбачених законом, обмежень права позивача на спілкування із малолітнім сином.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що участь позивача ОСОБА_2 у вихованні дитини є його правом та обовязком, взявши до уваги особу позивача, враховуючи інтереси малолітньої дитини, прохання матері дитини та пропозиції органу опіки та піклування, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із сином не буде перешкоджати його нормальному розвиткові, а тому вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, шляхом встановлення позивачу графіка побачень із малолітнім сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4: поза межами приватного господарства матері та батька у межах міста Борщова в присутності матері у першу та третю суботу кожного місяця з 14.00 до 18.00 та у другу та четверту неділю кожного місяця з 14.00 до 18.00., час та місце побачень попередньо узгоджувати з громадянкою ОСОБА_3, зобов'язавши ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з сином.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст.7, 141, 153, 159 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», суд,-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) не чинити перешкод ОСОБА_2 (м.Тернопіль. вул.Довженка,11/18) щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, і встановити наступний порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4:

- поза межами приватного господарства матері та батька у межах міста Борщова в присутності матері у першу та третю суботу кожного місяця з 14.00 до 18.00 та у другу та четверту неділю кожного місяця з 14.00 до 18.00., час та місце побачень попередньо узгоджувати з громадянкою ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) 640 гривень судового збору, сплаченого при зверненні до суду, на користь ОСОБА_2 (м.Тернопіль. вул.Довженка,11/18).

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може були оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть, подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_7