РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

19 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубкова М.А. за участі секретаря судового засідання Когут С.І. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. У цій же квартирі зареєстровано відповідачку ОСОБА_2 яка у вказаній квартирі не мешкає та не є членом його сімї. Реєстрація відповідачки порушує права позивача, як власника квартири, в звязку з чим він просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 28.11.2017 року. відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не зявився, згідно заяви не заперечував проти винесення заочного рішення по справі, підтримує заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов відповідно до вимог ст.178 ЦПК України та зустрічного позову відповідно до ст.193 ЦПК України, не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною.

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наданими позивачем документами встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2016 року посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_3 зареєстрованого в реєстрі за № 2501 а.с. 11.

У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровано також в відповідачку ОСОБА_2 яка у вказаній квартирі не мешкає та не є членом його сімї.

Відповідно до інформації відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище на «Зарандія» та зареєстрована за адресою спірного майна з 1995 року.

Згідно акту житлового органу ТОВ КК «МРІЯ» відповідачка у зазначеній квартирі з 2005 р. не мешкає.

У відповідності зі ст. 405 ч. 1 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним.

Судом встановлено, що відповідачка не є членом сімї власника квартири, тому не має права користуватися житловим приміщенням.

Суд вважає, що реєстрація відповідачки у квартирі, яка належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном як складовими частинами права власності.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У відповідності зі п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 391, 405 ч.1 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 121, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 15 в будинку № 154 по вул. Кругова в м. Запоріжжі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП 8, витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Голубкова М.А.