З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2018 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Хитрука В.М.
за участі секретаря Мазур К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно
До Барського районного суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.
Позов мотивовано тим, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії ВІ №004390 виданого 16 жовтня 2014 року Маньковецькою сільською радою позивач має право на частку у пайовому фонді приватно - орендного кооперативу «Дружба» у розмірі 7997 гривень. Він, як співвласник майна, виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, а саме частину нежитлового приміщення «Блок теплих стоянок», що розташоване за адресою: Вінницька область, Барський район, с/рада Маньковецька, «Дружба» урочище, 2. Однак, при зверненні до Реєстраційної служби Барського РУЮ Вінницької області, з'ясувалося, що на 78/100 частин нежитлового приміщення «Блок теплих стоянок» отримав свідоцтво про право власності відповідач ОСОБА_2. Позивач вважає, що державна реєстрація прав на нерухоме майно проведена незаконно, а свідоцтво є недійним та підлягає скасуванню.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позов підтримав повністю, наполягали на його задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином під розпис, відзиву на позов не подав, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. Тому, суд вважає, що відповідач навмисно ухиляється від розгляду справи в суді та вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку ст. 280, ст. 281 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи.
Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСГП (майновий сертифікат) серії ВІ №004390 виданого 16 жовтня 2014 року Маньковецькою сільською радою Барського району ОСОБА_1 має право на частку у пайовому фонді приватно - орендного кооперативу «Дружба» у розмірі 7997,00 гривень.
До майна ПОП «Дружба» входить нежитлове приміщення «Блок теплих стоянок», що розташоване за адресою: Вінницька область, Барський район, с/рада Маньковецька, «Дружба» урочище, 2.
Згідно свідоцтва про право власності від 13.11.2015 року власником 78/100 частин нежитлового приміщення «Блок теплих стоянок», що розташоване за адресою: Вінницька область, Барський район, с/рада Маньковецька, «Дружба» урочище, 2, є ОСОБА_2.
Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» № 214-ХІІ від 14 лютого 1992 року передбачено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом набувається після припинення членства в підприємстві, а також може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грошима або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або іншій, за згодою сторін, формі.
Як передбачено Указом Президента України від 29.01.2001 № 62, в Україні забезпечується вільне здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину.
Згідно п. 4 "Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств" затверджених Наказом Міністерства аграрної політики України 20.05.2008 N 315, співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна, що перебуває у спільній частковій власності, подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву. Частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі у розмірі, еквівалентному вартості частки, визначеної договором про порядок володіння та користування майном. Для виділення спільної частки в натурі співвласник може об'єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажанні отримати їх у натурі. Якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової, компенсації вартості його частки. Договір між співвласниками про виділення в натурі частки з нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування агарного сектору економіки" виділення майна в натурі проводиться у порядку, розробленому Комісією з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, та затвердженому зборами співвласників.
Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 р. та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 року за N 305/5496, встановлено, що майновий пай у натурі може бути отриманий як індивідуально, так і в спільну часткову власність групи осіб. Відповідно до вищезазначеного Порядку визначення конкретного майна для виділення окремому власнику чи групі власників у натурі проводиться Комісією на підставі рішення зборів співвласників одним із зазначених способів: - за структурою пайового фонду майна; - конкретним майном за взаємною згодою співвласників; - на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону. Виходячи із вартості пайового фонду, його структури та суми індивідуального майнового паю власника, Комісією визначається конкретне майно для виділення у натурі окремій особі (групі осіб) за домовленістю сторін.
Підставою для виділення майнових паїв у натурі окремим особам є заяви власників майнових паїв про виділення їм майна в натурі.
Комісія розглядає ці заяви і готує проект відповідного рішення для розгляду зборами співвласників. Збори співвласників розглядають заяви, проекти рішень Комісії, передки майна, які запропоновані для виділення у натурі в рахунок майнових паїв, і приймають відповідні рішення, які оформляються протоколом зборів співвласників.
При виділенні майнових паїв у натурі окремим особам (групам осіб) слід дотримуватися збереження цілісності майнових комплексів та забезпечувати рівні умови для всіх співвласників.
У разі недотримання вищенаведеного порядку виділення майнових паїв у натурі, районним комісіям з врегулювання майнових питань спільно з органами місцевого самоврядування слід ініціювати проведення зборів співвласників майна.
До зборів співвласників майнових паїв ліквідованого приватно-орендного кооперативу "Дружба" с. Маньківці Барського району ОСОБА_2 не звертався по питанню виділення йому в натурі частини будівлі БТС, згоду інших співвласників не отримав.
21 квітня 2016 року позивач звернувся з заявою №К-9 до сільського голови с. Маньківці з запитом на інформацію щодо визначення власника права володіння, користування та розпорядження блоком теплих стоянок (БТС), що розміщений у с. Маньківці Барського району Вінницької області. Згідно отриманої 10.05.2016 року відповіді було розяснено, що власником блоку теплих стоянок (БТС) являється ОСОБА_4
Частиною третьою ст..17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Тобто, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачено можливості державної реєстрації нерухомого майна та видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно на підставі майнового сертифікату, який визначає лише право на частку у майні господарства у грошовому виразі.
Свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСГП (майновий сертифікат) не є правовстановлюючим документом на конкретне нерухоме майно.
Відповідно до пункту 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.
Натомість, під час реєстрації права на нерухоме майно відповідача державний реєстратор не дотримався вимог вказаного пункту Порядку, зокрема щодо перевірки відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах.
Згідно довідки Відділу державної реєстрації Барської РДА № 11-6/109 від 13.12.2016 року реєстраційна справа щодо проведення державної реєстрації нежитлового приміщення «Блок теплих стоянок», що розташоване за адресою: Вінницька область, Барський район, с/рада Маньковецька, «Дружба» урочище, 2, у відділі відсутня.
Відповідно ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційна справа включає документи, в яких містяться відомості про нерухоме майно, право власності на нього, інші речові права та їх обтяження. Реєстраційна справа підлягає довічному зберіганню в архіві, який створюється в органі державної реєстрації прав.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати не чинним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 13.11.2015 року, індексний номер: 47610861, на 78/100 частин нежитлового приміщення «Блок теплих стоянок», що розташоване за адресою: Вінницька область, Барський район, с/рада Маньковецька, «Дружба» урочище, 2, яке видане на імя ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. понесеного судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: