Справа № 697/759/18
Провадження № 2-з/697/10/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Русакова Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Берегової А.А.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3

про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору дарування удаваним, визнання що в дійсності укладено договір купівлі-продажу. В порядку забезпечення позову просив накласти арешт на квартиру № 3, розташовану в м. Каневі Черкаської області по вул.Дніпробудівська, № 3, яка належить на праві власності ОСОБА_6.

В заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що у звязку з тим, що відповідач може вільно розпоряджатися належною їй квартирою тобто здійснити відчуження квартири на користь інших осіб з метою ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в подальшому є необхідність накласти арешт на квартиру .

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в суддовому засіданні заперечувала щодо застосування заходів забезпечення позову, та просила суд відмовити в задоволенні заяви.

Суд, вивчивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Ухвалою судді від 08.05.2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору дарування удаваним, визнання що в дійсності укладено договір купівлі-продажу.

Ч. 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3, 4, 7 ч. 1ст. 151 ЦПК Українизаява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до розяснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановивши, що заявник, всупереч вищевикладеному, належним чином не обґрунтував причин та необхідності застосування вибраного ним виду забезпечення позову, окрім того, не надано жодних доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позовую.

З урахуванням наведених вище вимог закону, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову в такий спосіб, тому у задоволенні заяви ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.150, 153,353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції.

Дата складення повного тексту ухвали 05.06.2018 року

Головуючий Г . С . Русаков