Справа № 191/3272/17
Провадження № 2/191/1487/17
У Х В А Л А

04 липня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Матіяш С.К.

за участю секретаря Якимчук Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в режимі відеоконференції в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3, про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 04.07.2017 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 заявив суду клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3, про стягнення аліментів, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що відповідно до ст. 257 ЦПК України позивачка не має права звернення до суду, оскільки третя особа ОСОБА_3 повинен самостійно звернутися до суду. Вважає, що таке стягнення коштів на користь матері є неправомірним.

Позивачка ОСОБА_1 заперечувала проти заявленого клопотання про залишення позову без розгляду та вважала його безпідставним.

Третя особа ОСОБА_3 заперечував проти заявленого клопотання.

Суд, враховуючи думку учасників судового процесу, а також норми процесуального та матеріального закону вважає, що клопотання про залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

При цьому, з вказаної норми не вбачається правило подачі позову виключно лише дитиною, яка продовжує навчання або виключно одним із його батьків.

Згідно ст. 29 ЦК України, визначено, що є місцем проживання фізичної особи.

Так відповідно ч.1, ч.2, ч.6 вказаної статті, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до Ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 року провадження у справі було відкрито, позов предявлено за місцем проживання позивача відповідно до ст. 110 ЦПК України (в редакції 18.03.2004р.).

Особа, яка звернулась до суду є матірю повнолітнього сина та належним позивачем по справі в даній категорії цивільних справ, що судом на стадії відкриття провадження у справі перевірено. Ухвала суду в частині дотримання правил підсудності не оскаржувалась та набрала законної сили.

Суд також зазначає, що в судовому засіданні 04.07.2018 року встановлено, що син ОСОБА_3 проживає з матірю в м. Синельникове та в гуртожитку в м. Дніпрі, що не суперечить положенням діючого закону, як і те, що ОСОБА_1 має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Зі змісту ст. 257 ЦПК України, в якій перераховані випадки залишення позову без розгляду, суд не вбачає підстав для застосування в цьому випадку норм вказаної статті, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4, про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3, про стягнення аліментів відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 09.07.2018 року.

Головуючий суддя: Софія Костянтинівна Матіяш