Справа №345/1795/18
Провадження № 2-о/345/36/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Калуш справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім"єю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю, посилаючись на те, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.06.1986 року . Разом із нею проживав її чоловік ОСОБА_3. Проте , через різні непорозуміння, вони в 1996 році розлучилися. Так як іншого житла у них не було, вони і надалі продовжували проживати разом у одній квартирі. З часом відносини між ними налагодилися і 2001 року вони знову почали проживати як одна сім»я, проте шлюб уже не зареєстрували. У 2005 році вони приватизували квартиру на трьох, так як з ними проживала ще їхня дочка ОСОБА_2, а у вересні 2012 року дочка поїхала проживати у Росію, і в квартирі залишилися проживати тільки вона з чоловіком. 23.10.2016 року чоловік ОСОБА_3 помер. Позивач поховала чоловіка, і хотіла щоб їхня дочка оформила право на спадщину на 1/3 частку квартири, яка належала покійному чоловікові. Проте, дочці не вдавалося приїхати в Україну , щоб зайнятися оформленням спадщини і вона сказала , щоб позивачка оформляла спадкові права на себе, то ж 24.04.2018 року позивачка подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва на спадщину. Однак, листом № 65/02-14 від 25.04.2018 р. їй повідомлено, що вона не входить до кола спадкоємців за законом, а тому їй відмовлено видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просить заяву задовольнити, встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім»єю .

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву, згідно якої вимоги заяви підтримує повністю, просить задоволити, розгляд справи просить провести без її участі,з участю її представника ОСОБА_4

У судове засідання представник заявника ,ОСОБА_4, не зявився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити.

Заінтересована особа , ОСОБА_2, в судове засідання не з»явилася , однак подала суду заяву про слухання справи у її відсутності ,заяву визнала, просила її задоволити в повному обсязі, підтвердила той факт, що не зважаючи на розірвання шлюбу, її батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім»єю як чоловік та дружина.

Суд , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як вбачається із копії свідоцтва серії І-НМ № 050915 від 18.12.2001 року про розірвання шлюбу , шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 26.09.1996 року зроблено запис № 274 . (а.с.13).

23.10.2016 року ОСОБА_3 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть , серії І-НМ № 234133 від 24.10.2016 року(а.с.11).

24.04.2018 року заявниця ОСОБА_1 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3М.(а.с.9), проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у звязку із ненаданням доказів , згідно з якими можливо встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім»єю протягом не менш як пять років. (а.с.8).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менше, як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що незважаючи на розірвання шлюбу , сімейні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не припинялися, вони і надалі після цього проживали разом як сім»я ,вели спільне господарство, були повязані спільним побутом , фактично розірвання шлюбу жодним чином не вплинуло на їхні стосунки , побут, взаємні права та обовязки, які існували до розірвання шлюбу.

Факт проживання однією сім»єю заявника з ОСОБА_3 підтверджується довідкою, виданою ЦНАП Калуської міської ради № 7256 від 24.04.2018 року , де зазначено, що ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15.06.1986 року по 01.11.2016 року , копією будинкової книги (а.с.17-18), копією свідоцтва про право власності від 01.11.2005 року, де зазначено, що квартира , яка знаходится за адресою вул..Хіміків, 8/110 дійсно належить на праві приватної сумісної власності гр..ОСОБА_3 та членам його сім»ї : дружині ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_2 в рівних долях. (а.с.14).

Заявния ОСОБА_1 здійснила обряд поховання чоловіка ОСОБА_3, що стверджується довідкою КП «Ритуальна служба» № 40 від 11.11.2016 р. (а.с. 19) .

Статті 293, 315 ЦПК зазначають, що справи про встановлення юридичних фактів, у тому числі про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, мають розглядатися у порядку окремого провадження.

Судом встановлено, що встановлення факту проживання однією сімєю заявнику необхідний для прийняття спадщини після смерті чоловіка. А тому, вказаний факт є способом захисту заявника.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розяснює, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Таким чином, суд вважає, що факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу - заявником підтверджений.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання свідоцтва про право власності на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81, 259, 263-265, 293,315 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Встановити факт проживання однією сім»єю, а саме , що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого 23.10.2016 року , проживали з ним однією сім»єю не менше як п»ять років.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя :