Дата документу 14.05.2018
Справа № 320/9436/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:
головуючого судді Міщенко Т.М.
при секретарі Макаренко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту не обліковану електричну енергію,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту не обліковану електроенергію у розмірі 3126,27 грн., три проценти річних в сумі 35,46 грн., інфляційні нарахування в сумі 153,19 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.
Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою «за закінченням строку зберігання».
Таким чином, суд вважає, що відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди представника позивача та у звязку з повторною неявкою відповідача в судове засідання, повідомленого належним чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричної енергії для населення, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 № 1357, із наступними змінами та доповненнями. Згідно з абз. 2 п. 1 ПКЕЕН ці Правила обов'язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Договір про постачання електричної енергії між ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ММРЕМ та відповідачем не укладався. Однак між відповідачем та ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ММРЕМ існують договірні відносини з користування електричної енергії, що виникли з поведінки сторін та свідчать про їх волю про настання відповідних правових наслідків. На ім'я ОСОБА_1 в ММРЕМ відкритий особовий рахунок побутового споживача № 1705008, на підставі якого здійснювалось постачання електричної енергії відповідачу, користування електроенергією відповідачем та оплата постачальнику вартості використаної електроенергії.
П. 42 ПКЕЕН встановлено, що побутовий споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕН.
П. 2 ПКЕЕН встановлено, що самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладання договору з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.
Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, встановлюється Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006, із наступними змінами та доповненнями.
Відповідно до пункту 1.2. Методики, Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначені обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричної енергії та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.
Згідно пункту 3.1. Методики, Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН.
31.07.2017 відповідно до пункту 3.3. Методики комісією ММРЕМ з розгляду актів був розглянутий Акт про порушення № 00141619 від 06.07.2017 та Розрахунок обсягу вартості не облікованої електричної енергії за даним актом від 31.07.2017. Комісією було встановлено, що відповідач спожив не облікованої електричної енергії у обсязі 2322 кВт.год, вартість якої складає 3126,27 грн. (у тому числі ПДВ 521,04 грн.), про що був складений Протокол засідання комісії з розгляду актів про виявлення порушення Правил користування електричною енергією для населення № 27 від 31.07.2017 /а.с.10/.
Копія Протоколу засідання комісії з розгляду актів про виявлення порушення Правил користування електричною енергією для населення № 27 від 31.07.2017 та Розрахунок обсягу вартості і не облікованої електричної енергії від 31.07.2017 на суму 3126,27 грн. були направлені відповідачу поштовим зв'язком 31.07.2017 /а.с.12/.
Однак, на сьогоднішній день відповідач у добровільному порядку не оплатив вартість спожитої ним не облікованої електричної енергії в розмірі 3126,27 грн.
П. 37 ПКЕЕН встановлено, що енергопостачальник має право вимагати від побутового споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними побутовим споживачем під час користування електричною енергією.
П. 48 ПКЕЕН встановлено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку.
Абз. 13 п. 53 ПКЕЕН встановлено, що у разі відмови побутового споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії, енергопостачальник звертається з позовом до суду.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України, положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Ч. 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ч. 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.
У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.
Три проценти річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Інфляційні нарахування від простроченої суми заборгованості за спожиту відповідачем не облікованої електричної енергії складають 153,19 грн. /а.с.7/
Три проценти річних від простроченої суми заборгованості за спожиту відповідачем не облікованої електричної енергії складають 35,46 грн. /а.с.6/
Таким чином, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту не обліковану електроенергію у розмірі 3126,27 грн., 3% річних у розмірі 35,46 грн. та інфляційні нарахування у розмірі 153,19 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 527, 625, 1166, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 81, 89, 141, 247, 265, 280 ЦПК України суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту не обліковану електричну енергію - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд.
Повний текст судового рішення складено 14 травня 2018 року.
Суддя: