Справа № 185/2951/17
Провадження № 2/185/1931/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 липня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,

за участю секретаря Молчанової Н.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про стягнення боргу. 13.03.2018 року уточнивши письмово позовні вимоги, позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, на свою користь, борг за договором позики грошей від 12 липня 2016 року в розмірі 102279.00 гривень з яких: заборгованість по позиці 14500.00 гривень, заборгованість за відсотками 87779.00 гривень.

Обгрунтовуючі позовні вимоги позивач зазначає, що 12 липня 2016 року ОСОБА_2, згідно договору позики грошей, взяв у позивача в борг 14500.00 грн., які згідно п.4.2 договору зобов'язався повернути частками в строк до 12 липня 2020 року (по 305.00 грн. щомісячно з 12.08.2016 року на протязі 47 місяців та 165.00 грн. в останній день строку сплати). Позика була оформлена договором та розпискою. ОСОБА_2 ухиляється від повернення суми позики. Згідно з п.4.4 договору у випадку неповернення грошей в строки, які вказані в договорі, позичальник сплачує проценти у розмірі 5 % в день від суми простроченої заборгованості які нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

Крім того, згідно договору поруки від 12 липня 2016 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, предметом якого є надання поруки з виконання зобов'язань з боку ОСОБА_2 за договором позики.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити посилаючись на те, що ОСОБА_2 не виконує свої обов'язки за договором позики і суму заборгованості не виплачує, тому позивач був змушений звернутися до суду. Представник позивача в судовому засіданні визнав, що з ОСОБА_2, за виконавчим листом було утримано з заробітної плати на користь позивача 7444.44 грн. і тому в судовому засіданні просив суд стягнути з відповідачів солідарно 94834.26 гривень, з яких заборгованість по позиці 14500.00 гривень, заборгованість за відсотками 80334.26 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав пояснивши, що зазначена в позові сума позики не відповідає дійсній сумі, яку він отримав від позивача, вважає, що борг він вже сплатив в повному обсязі. На підставі виконавчого листа з його заробітної плати було утримано на користь позивача 7444.74 грн. в рахунок погашення боргу за цим договором.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні встановлено наступне. 12 липня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей. Згідно умов даного договору ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 грошові кошти - позику в сумі 14500.00 грн., пункти 1 і 2 Договору. ОСОБА_2 зобов'язався повністю повернути позику частками в термін до 12 липня 2020 року, пункт 4.1 Договору. Заборгованість сплачується шляхом здійснення на розрахунковий рахунок позикодавця 48 щомісячних платежів, які повинні сплачуватися в термін до 12 числа кожного місяця, починаючі з 12 серпня 2016 року наступним чином: з першого по сорок сьомий платіж по 305 грн., сорок восьмий (останній) платіж 165.00 грн. - 12 липня 2020 року, пункт 4.2 Договору. Відповідно до пункту 4.4 Договору, в разі неповернення грошей в строки передбачені Договором, позичальник сплачує проценти у розмірі 5% в день від суми простроченої заборгованості яка нараховується до дня повного розрахунку (а.с.5-6).

На підтвердження отримання суми позики, 11.07.2016 року ОСОБА_2 склав розписку, в якій підтвердив отримання ним від позивача позики в сумі 14500.00 грн. та зобов'язався повернути борг повністю в строки зазначені в Договорі (а.с.6).

12 липня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_4 поручився за виконання обов'язків з боку ОСОБА_2 за договором позики від 12 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, пункт 1 Договору (а.с.11).

ОСОБА_2 умови договору позики не виконує, кошти отримані ним від позивача не виплачує.

Згідно довідки №4422 ВСП ШУ "ім. Героїв Космосу" на якому працює ОСОБА_2, з його заробітної плати на користь ОСОБА_3 було утримано 74444.74 грн.

З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що зазначена сума утримана з відповідача на підставі заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року по даній справі.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Враховуючі викладене, суд дійшов до висновку про те, що між сторонами по справі, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики.

Згідно перевіреного судом розрахунку суми заборгованості за договором, з урахуванням утриманої з ОСОБА_2 на користь позивача суми боргу в розмірі 7444.74 грн., стягненню підлягає заборгованість в розмірі 94834.26 гривень з яких: заборгованість по позиці 14500 гривень, заборгованість за відсотками 80334.26 гривень.

Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тому, поручитель ОСОБА_4 відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу і процентів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати позивача понесені ним на сплату судового збору в сумі 640.00 грн. підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача (а.с.1).

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу, - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) борг за договором позики грошей від 12 липня 2016 року в розмірі 94834.26 гривень з яких:

-заборгованість по позиці 14500 гривень,

-заборгованість за відсотками 80334.26 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду складено 10 липня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_5