Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 333/5631/17
Номер провадження 22-ц/778/1566/18
Головуючий у 1 інстанції: Наумова І.Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя, постановлену в м. Запоріжжі 02 лютого 2018 року (повний текст ухвали складено 5 лютого 2018 року) у справі за скаргою представника Тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 та на її постанову про повернення виконавчого документу стягувачу,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся з даною скаргою, посилаючись на те, що 22.08.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по цивільній справі № 812/4297/2012 за позовом АТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_7 про стягнення кредитної заборгованості, яким позовні вимоги Банку задоволено. 14.12.2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист по зазначеній справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_7. 18.09.2017 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.06.2017 року по ВП № 50695237, яка винесена заступником начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу є те, що згідно відповіді ДПС України за боржником не обліковуються розрахункові рахунки. Відповідно до даних Пенсійного фонду України у боржника відсутні джерела отримання доходів. Відповідно повідомлення бази даних АІС «Автомобіль», відсутня інформація про зареєстровану транспортну техніку за боржником. Згідно даних Адресно-довідкового відділу УДМС України в Запорізькій області боржник зареєстрований за адресою зазначеною у виконавчому документі. Згідно акту державного виконавця рухомого майна боржника на яке можна звернути стягнення за місцем реєстрації не виявлено. Згідно Інформаційної довідки з реєстру прав на нерухоме майно, за боржником не зареєстровано право власності на нерухоме майно. Суму боргу, виконавчого збору та витрат не стягнуто. Заявниця зазначає, що державний виконавець не виконала всі необхідні дії по виконанню вищевказаного документу, які зобовязана була вчинити у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в звязку з чим просить визнати бездіяльність заступника начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 по вищезазначеному виконавчому провадженню незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу винесену нею 21.06.2017 р. та вирішити питання про продовження виконавчих дій в даному виконавчому провадженні.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2018 року скаргу задоволено. Визнано бездіяльність заступника начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 по виконавчому провадженню №50695237 незаконною. Скасовано постанову заступника начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 по виконавчому провадженню №50695237 від 21.06.2017 р. про повернення виконавчого документу №812/4297/2012 стягувачу. Зобовязано начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 продовжити виконавчі дії у виконавчому провадженні №50695237 по виконанню виконавчого листа №812/4297/2012, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 14.12.2012 р.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду заступник начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2012 р. були повністю задоволені позовні вимоги АТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_7 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 1638303,29 грн. та судового збору у розмірі 1700 грн.

На підставі даного рішення суду 14.12.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист №812/4297/2012.

05.04.2016 р. постановою старшого державного виконавця Комунарського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження ВП № 50695237 з виконання даного виконавчого листа.

З матеріалів копії виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем здійснені певні дії щодо примусового виконання даного виконавчого листа: винесено 27.05.2016 р. постанову про арешт майна боржника, здійсненні заходи щодо встановлення інформації про наявність чи відсутність нерухомого майно у боржника, транспортних засобів, зроблені запити про доходи боржника.

Відповідно до даних Пенсійного фонду України у боржника ОСОБА_7 відсутні джерела отримання доходів станом на 24.05.2017 р., 26.06.2017 р. (а.с. 64-65, 68-69).

Згідно відповіді ДПС України за боржником ОСОБА_7І не обліковуються розрахункові рахунки (а.с. 63).

Згідно повідомлення бази даних АІС «Автомобіль» від 24.05.2017 р., відсутня інформація про зареєстровану транспортну техніку за боржником ОСОБА_7 (а.с. 66).

Згідно Інформаційної довідки з реєстру прав на нерухоме майно від 24.05.2017, за боржником не зареєстровано право власності на нерухоме майно (а.с. 50-52).

Згідно акту державного виконавця від 29.05.2017 р. рухомого майна боржника на яке можна звернути стягнення за місцем реєстрації не виявлено.

В судовому засіданні державний виконавець пояснила, що даний Акт складений нею в присутності боржника ОСОБА_7, під час виходу за адресою місця його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 22-а (гуртожиток), при цьому в Акті в графі «..у присутності:…» не відображено, що боржник був присутній під час здійснення даної виконавчої дії, також відсутній підпис боржника в графі для підписів навпроти вказівки «..Боржник:..». Також в даному Акті відсутнє зазначення номеру кімнати в гуртожитку, в якій мешкає Боржник ОСОБА_7 та де проводився огляд державним виконавцем, а лише вказана адреса: «..м. Запоріжжя, вул. Північкольцева, б. 22-а..».

Враховуючи вищезазначене, суд попередньої інстанції прийшов до висновку, що даний Акт складений державним виконавцем формально та він не відображає належне проведення державним виконавцем виконавчої дії щодо огляду помешкання Боржника з метою встановлення рухомого майна боржника на яке можна звернути стягнення.

21.06.2017 р. заступником начальника Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_5 винесено постанову про повернення вищевказаного виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції задовольняючи скаргу виходив з того, що державний виконавець безпідставно повернув виконавчий документ стягувачу, чим порушив вимоги ст.ст. 18, 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Апеляційний суд в складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи вищевикладене судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те що державним виконавцем Тимофєєвою О.Г. в порушення вимог ч. 1 ст. 18 Закону України не належним чином та не в повному обсязі проведено виконавчу дію щодо встановлення рухомого майна Боржника за місцем його мешкання. В звязку з чим наявні обґрунтовані підстави для задоволення даної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду попередньої інстанції, що з Акту державного виконавця від 29.05.2017 р. (копія а.с. 67) не можливо встановити, що державний виконавець дійсно оглядав майно за місцем проживання боржника, акт не містить ні підпису боржника, в акті не зазначено опис помешкання яке оглядалось (якщо воно оглядалось взагалі), кількість кімнат які оглядались, не вказані не лише паспортні дані понятих, а і місто в якому вони проживають. В акті взагалі не зазначено, де його складено, і за якою адресою проводився огляд, враховуючи також ту обставину, що не було примусово виконано рішення суду на суму - 1 638 303 грн.

Доводи апеляційної скарги про дотримання вимог інструкції, про дотримання зазначення реквізитів акту, про не оскарження акту стягувачем, про вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення суду зводяться лише до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався апелянт в суді першої інстанції, як на підстави своїх заперечень проти скарги, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні і його висновків не спростовують. Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають дійсним обставинам справи та письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 14 червня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: