Справа № 172/76/18
Провадження № 2/172/188/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі:

секретаря судового засідання Глушко О.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Васильківка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.03.2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору кредитор зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 300,00 грн. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Кредитор свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу, кредит у сумі визначеній у договорі. Однак останній, в порушення умов договору, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31.10.2017 року утворилася загальна заборгованість за кредитом з урахуванням штрафних санкцій у сумі 10 857,99 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав докази отримання відповідачем перевипущених пластикових кредитних карток.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти позову. Підтвердила отримання пластикової кредитної картки у 2008 році під час укладення договору кредиту, але зазначила, що не памятає обставин отримання перевипущених карток. При цьому підтвердила, що на фото, роздрукованих з електронної бази даних позивача відображена вона з кредитними картками в руках, тому не заперечує можливість їх отримання та користування. Просила відмовити у задоволенні позову у звязку зі закінченням строків позовної давності.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

У ході судового розгляду встановлено, що 05.03.2008 року публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 «ПриватБанк» укладено договір б/н з ОСОБА_2 Відповідно до умов договору кредитор зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 300,00 грн. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання та здійснювати інші платежі відповідно до умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Кредитором у повному обсязі та належним чином виконано свої зобовязання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 549 Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору визначено, що у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).

Згідно із розрахунком заборгованості у відповідача перед кредитором наявна заборгованість в сумі 10 857 грн. 99 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 2 875,82 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 5 427,03 грн., заборгованості за пенею та комісією 1 800,00 грн., а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 250,00 грн. (фіксована частина), 505,14 грн. (процентна складова).

За правилами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору суд враховує, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Як зазначено у ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим статтею 258 ЦК України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому за правилами ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У даній цивільній справі встановлено, що останній платіж на погашення боргу за кредитом відповідачем здійснено 26.10.2012 року у сумі 9 гривень. Вказана обставина підтверджена відповідачем та розрахунком заборгованості, який надано позивачем. Відповідно до умов кредитування боржник повинен вносити щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості. Тобто вже 26.11.12 умови повернення кредиту було порушено. Відповідно до умов кредитування через 5 днів у банку виникло право нарахування пені та через 120 днів з вказаної дати право нарахування штрафів (фіксованої частини та процентної складової). Таким чином, банк звернувшись до суду 24.01.18 пропустив річний строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені та комісії в сумі 1800 гривень, а також штрафів у сумі 250 гривень (фіксована частина) та 505,14 гривень (процентна складова) задоволенню не підлягають.

Разом з тим суд не погоджується з доводами відповідача про звернення позивача до суду поза межами позовної давності щодо стягнення основної суми боргу та відсотків за користування грошовими коштами, оскільки кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто кредитом, що надається клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частково і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитом, може знову користуватись грошовими коштами у межах строку дії картки.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачка 21.03.12 отримала пластикову кредитну картку зі строком дії до січня 2016 року, то перебіг строків позовної давності щодо виконання зобовязання у повному обсязі розпочався 1 лютого 2016 року, а тому банк звернувся до суду у межах трирічного строку позовної давності. Отже у суду немає правових підстав для відмови у позові у звязку зі закінченням строків позовної давності.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» слід стягнути суму заборгованості в розмірі 8 302 грн. 85 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1 762 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 141, 211, 247, 259, 263, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 525, 526, 549, 610, 611, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором в розмірі 8302 (вісім тисяч триста дві) гривні 85 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» () понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 травня 2018року.

Суддя І.Г. Битяк