Справа № 683/3293/16-ц
У Х В А Л А

07 травня 2018 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: стягувача ОСОБА_1 та його представника

адвоката ОСОБА_2

головного державного виконавця Вовк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу №683/3293/16-ц, 4-с/683/3/2018 за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанову головного державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_3 від 27 грудня 2017 року про закінчення виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 в порядку розділу VII ЦПК України звернувся до суду зі скаргою і просить визнати дії головного державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_3 щодо невиконання рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року незаконними та скасувати винесену державним виконавцем постанову від 27 грудня 2017 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листу №2/683/255/2017, виданому Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області 26 липня 2017 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року зобов»язано ОСОБА_4 усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою та будинковолодінням шляхом зобов»язання за власний рахунок привести огорожу, що розташована по вул. Українки,14/1 в м. Старокостянтинів та межує з його земельною ділянкою, до висоти не більше 2 м від поверхні, нижню частину огорожі висотою 0,70 м залишити глухою, а у верхній частині кам»яної огорожі влаштувати прозорі частини у співвідношенні глухих та прозорих частин, що не повинно перевищувати 50% для функціонування природної вентиляції до стін належного йому житлового будинку.

Зазначене рішення суду звернуто ним до примусового виконання, однак через бездіяльність виконавчої служби судове рішення не виконано. Крім того, 27 грудня 2017 року головним державним виконавцем Вовк Н.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку із неможливістю виконати рішення суду без участі боржника.

Вважаючи таку постанову незаконною, ОСОБА_1 вказує, що рішення суду від 16 травня 2017 року може бути виконано без участі боржника, оскільки у рішенні суду не зазначено, що ОСОБА_4 повинна особисто привести огорожу до встановлених судом норм, а тільки вказано, що такі дії мають бути проведені за її власні кошти. Зазначає, що якщо ОСОБА_4 відмовляється виконати рішення за власний рахунок, то він сам може авансувати усі необхідні витрати, про що неодноразово повідомляв державного виконавця.

Ухвалою судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2018 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду із вищезазначеною скаргою.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 підтримали скаргу у повному обсязі, просять її задоволити з підстав, викладених у скарзі.

Головний державний виконавець Вовк Н.В. проти скарги заперечила, посилаючись на те, що нею вжито усіх можливих та передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо виконання рішення суду від 16 травня 2017 року. Вказує, що державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом. Оскільки в добровільному порядку боржник ОСОБА_4 рішення суду не виконує, а його виконання без участі ОСОБА_4 здійснити не можливо через зазначення у виконавчому листі, що боржник зобов»язаний за власний рахунок привести огорожу у відповідний стан, тому на підставі п.11 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» нею 27 грудня 2017 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім того, вказує, що нею двічі направлялись на адресу стягувача листи з пропозицією звернутись до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, однак вони залишилась без уваги. При цьому, державний виконавець пояснила, що якби у виконавчому документі на було зазначено, що ОСОБА_4 за власний рахунок має вчинити дії, тоді рішення суду можливо було б виконати примусово, а витрачені на виконання кошти стягнути в подальшому з боржника.

Боржник ОСОБА_4, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду скарги, до суду не з»явилась, причини неявки не повідомила. Згідно ч.2 ст.450 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року ОСОБА_4 зобов»язано усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою та будинковолодінням по вул. Українки,12/2 в м. Старокостянтинів Хмельницької області шляхом зобов»язання ОСОБА_4 за власний рахунок привести огорожу, що розташована по вул. Українки,14/1 в м. Старокостянтинів та межує із земельною ділянкою ОСОБА_1, до висоти не більше 2 м від поверхні, нижню частину огорожі висотою 0,70 м залишити глухою, а у верхній частині кам»яної огорожі влаштувати прозорі частини у співвідношенні глухих та прозорих частин, що не повинно перевищувати 50% для функціонування природної вентиляції до стін житлового будинку №12/2 по вул. Українки в м. Старокостянтинів Хмельницької області, належного ОСОБА_1

На виконання вищезазначеного рішення суду 26 липня 2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області видано виконавчий лист №683/3293/16-ц, 2/683/255/2017, який звернуто до примусового виконання.

04 серпня 2017 року головним державним виконавцем Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з приводу примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа та надано боржнику ОСОБА_4 строк 10 робочих днів для добровільного виконання рішення суду.

27 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до державного виконавця із заявою, у якій повідомила, що має намір добровільно виконати рішення суду. Однак, станом на 09 жовтня 2017 року боржник рішення суду не виконала, через що того ж дня державним виконавцем винесено постанову про накладення на ОСОБА_4 штрафу в розмірі 1700 грн. та надано їй строк 10 робочих днів для добровільного виконання рішення суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

Оскільки протягом визначеного строку ОСОБА_4 не виконала рішення суду, 22 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на неї штрафу у розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення суду, а 30 листопада 2017 року до органу досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

27 грудня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку з неможливістю виконати рішення суду без участі боржника, а виконавчий лист надіслано на адресу суду, що його видав.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов»язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначено статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно положень якої за рішеннями, за якими боржник зобов»язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець, наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно п.11 ч.1 ст.39 Закону України про виконавче провадження, виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Підставою для закінчення виконавчого провадження та винесення державним виконавцем 27 грудня 2017 року відповідної постанови стала та обставина, що, на думку державного виконавця, рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року не можливо виконати без участі боржника ОСОБА_4, оскільки у рішенні суду зазначено, що дії по переобладнанню огорожі ОСОБА_4 має виконати за власний рахунок.

Зважаючи на те, що у рішенні суду від 16 травня 2017 року не зазначено, що ОСОБА_4 зобов»язана особисто своєю власною працею привести огорожу до зазначених у рішенні норм, а лише визначено, що ці роботи мають бути проведені за її кошти, тому рішення суду від 16 травня 2017 року є таким, що може бути виконано без участі боржника, а тому державний виконавець мав організувати його виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, із подальшим стягненням понесених витрат з боржника ОСОБА_4

Крім того, ОСОБА_1 погоджується авансувати усі необхідні витрати на переобладнання огорожі, про що особисто зазначив у судовому засіданні.

З огляду на викладене, державний виконавець, у разі встановлення факту повторного невиконання ОСОБА_4 рішення суду від 16 травня 2017 року без поважних причин, повинен був надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, що ним і було зроблено, та вживати заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом, а не виносити постанову про закінчення виконавчого провадження.

Наведене свідчить про те, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою, а тому дії головного державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_3 щодо невиконання рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року слід визнати неправомірними, а винесену 27 грудня 2017 року державним виконавцем постанову про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2/683/255/2017, виданого 26 липня 2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, слід скасувати.

Керуючись ст.ст.450, 451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Визнати дії головного державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_3 щодо невиконання рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року неправомірними.

Постанову головного державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2/683/255/2017, виданого 26 липня 2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Повну ухвалу складено 14 травня 2018 року.

Суддя: