Справа № 347/1877/17
Провадження № 22-ц/779/589/2018
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Возняк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Косівського районного суду від 21 грудня 2017 року в складі судді Крилюк М.І., ухвалене в Косів, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_8, після смерті якої відкрилася спадщина за законом на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по АДРЕСА_1.

На момент смерті матері він був зареєстрований та проживав у спадковому домоволодінні, а тому вступив у фактичне володіння цим майном.

11 квітня 2017 року постановою приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, оскільки ,були відсутні документи про право власності на житловий будинок.

Посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове будинковолодіння, які позбавляють його реалізувати право на спадщину за законом, просив визнати за ним право власності в цілому на спадкове нерухоме майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_8 - житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по АДРЕСА_1.

Ухвалою Косівського районного суду від 14 листопада 2017 року ОСОБА_7 залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням Косівського районного суду від 21 грудня 2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в цілому на спадкове нерухоме майно, яке залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_8, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за адресою АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції залучив його до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, проте позивач є його рідним братом та між ними існує спір щодо господарської споруди - стайні, крім того, в судове засідання ні його, ні його представника не викликали, а рішення ухвалено без заслухання його думки.

Вказує, що місцевий суд не визначив які саме господарські споруди входять до спадкового майна, яке належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, не зазначив загальну та житлову площу житлового будинку.

Крім того, суд не встановив на якій земельній ділянці розташоване спадкове майно, а саме житловий будинок та господарські будівлі і споруди, оскільки частина спадкового майна на яке суд визнав право власності знаходиться на його земельній ділянці, серед яких літня кухня, стайня та стодола.

У зв'язку з наведеним, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити частково, виключивши з кола спадкового майна господарські споруди, які не належали матері та не зазначені в технічному паспорті, виданому Коломийським МБТІ на ім'я ОСОБА_8

Відповідно до п. 8 розд. XII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримали з вищенаведених підстав.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10 апеляційну скаргу заперечив, посилаючись на її безпідставність.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового розгляду належним чином були повідомлені, а тому враховуючи належне повідомлення відповідачів про час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутності на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_8, який прийняв спадщині в порядку ст. 1268 ЦК України, на спадкове булинковолодіння правовстановлюючі документи спадкодавцем не виготовлені, інші спадкоємці на спадщину не претендують, а тому слід визнати право власності на спадковий будинок з господарським будівлями і спорудами за позивачем.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є рідним братом відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_8, згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 листопада 2005 року.

Згідно довідки №1/04-07 від 14 квітня 2017 року, виданої Космацькою сільською радою з 1967 року ОСОБА_8 постійно проживала у спадковому будинку 1965 року побудови, який знаходиться по АДРЕСА_1 та з 1967 року там зареєстрований та проживає син померлої ОСОБА_2 Заповіт від імені померлої ОСОБА_8 у виконкомі Космацької сільської ради не посвідчувався.

Оскільки ОСОБА_8 заповіту не залишила, то в даному випадку спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

24 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Григорчук З.Р. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 після смерті матері - ОСОБА_8

23 лютого 2017 року ОСОБА_2 подав до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Григорчук З.Р. заяву про включення до кола спадкоємців ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які подали заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 квітня 2017 року приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук З.Р. відмовлено ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правовста-новлюючого документа на спадковий будинок.

З виписки з інвентаризаційних матеріалів від 26 січня 2017 року вбачається, що згідно архівних даних станом на 31 грудня 2012 року в Коломийському МБТІ право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 лютого 2017 року відомості щодо житлового будинку по АДРЕСА_1 відсутні.

З наявної у справі копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_2 від 16.02.2017 року вбачається, що на земельній ділянці розташовані під літерою «А» - житловий будинок, «Б» - літня кухня, «В» - майстерня, «Г» - оборіг, «Д» - стайня, «Е» - стайня, «Є» - навіс, «Ж» - вбиральня, «З» - стодола, «К» - сарай з підвалом, «Л» - літня кухня, «М» - навіс (а.с.34-39).

Як вбачається із нотаріально посвідчених заяв відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вони будь-яких претензій до спадкового майна не мають та добровільно відмовляються від своєї частки в спадковому майні на користь ОСОБА_2

Рішенням Косівського районного суду від 12 червня 2017 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2017 року ОСОБА_7 відмовлено у продовженні терміну на прийняття спадщини.

Установивши, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_2 проживав спільно зі спадкодавцем та був зареєстрований у спірному будинку, суд першої інстанції, дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_8 шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном та визнав за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доводи апелянта зводяться до того, що суд включив до складу спадщини частину його господарських споруд, які ним будувалися і якими він користується, а частина спадкового майна знаходиться на його земельній ділянці. Це на думку апелянта підтверджується тим, що згідно технічного паспорта ОСОБА_2 оформленого у 2017 році на спірне будинковолодіння, кількість споруд більша ніж у технічному паспорті ОСОБА_8 станом на 1991 рік , тобто включено об»єкти, які спадкодавцю не належали. Тому в цій частині рішення слід змінити.

Однак такі доводи апелянтом жодним чином не доведено, доказів, які підтверджують право власності на такі споруди останнім не представлено.

Дійсно з копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_8 представленої стороною апелянта вбачається, що на земельній ділянці були розташовані під літерою «А» - житловий будинок, «Б» - літня кухня, «В» - майстерня, «Г» - стодола, «Д» - стайня, «Е» - стайня, «Є» - навіс, «Ж» - вбиральня. Копія паспорта датована 1991 роком.

Тоді як з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1, виданий ОСОБА_2 у 2017 році вбачається, що на земельній ділянці розташовані під літерою «А» - житловий будинок, «Б» - літня кухня, «В» - майстерня, «Г» - оборіг, «Д» - стайня, «Е» - стайня, «Є» - навіс, «Ж» - вбиральня, «З» - стодола, «К» - сарай з підвалом, «Л» - літня кухня, «М» - навіс.

Апелянт зокрема доводить, що йому належать стайня - позначена в технічному паспорті літерою Е та стодола - літерою З, які він збудував. А літня кухня, яка визнана за позивачем, знаходиться на його земельній ділянці.

Тоді як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, апелянтом оформлено право власності на житловий будинок , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.157). А згідно технічного паспорта, оформленого 28.11.2016 року, до нього входить житловий будинок та оборіг. Що спростовує твердження щодо власності на наведені вище об»єкти. Будь-яких інших доказів, що підтверджують наявність у апелянта права та спірні споруди не представлено.

Відсутні і докази щодо знаходження на його земельній ділянці об»єктів, що належали його матері. Стороною долучено до скарги копію виписки з рішення Космацької сільської ради від 13.12.1993 року щодо передачі йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,40 га., однак наведений вище факт таке рішення не підтверджує.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 залучений до участі у справі як третя особа, а не відповідач на увагу не заслуговують, оскільки рішенням Косівського районного суду від 12 червня 2017 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2017 року ОСОБА_7 відмовлено у продовженні терміну на прийняття спадщини.

Таким чином в порядку статтей 12, 13, 80, 81 ЦПК України ОСОБА_7 не довів належними та допустимими доказами, що спірні господарські споруди належать йому і оскаржуваним рішенням порушено його право.

Тому рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Косівського районного суду від 21 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 червня 2018 року.

Головуюча Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта