Справа № 369/6220/17 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/1858/18 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 26 20.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Кулішенка Ю.М., суддів: Ігнатченко Н.В., Сержанюка А.С. розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 08 листопада 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувало тим, що 06 листопада 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, за умовами якого відповідачем отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв'язку з чим ОСОБА_2 станом на 28 лютого 2017 року має заборгованість 23 118,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 132,78 грн., заборгованості по процентам за користування кредиту - 17 396,53 грн., заборгованості по комісії та пенею - 4250 грн., а також штрафи відповідно Умов та правил надання банківських послуг 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1088,97 грн. - штраф (процента складова).

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 118,28 грн.; судові витрати стягнути з відповідача.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 08 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу та просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування скарги зазначає, що відповідно норм цивільного законодавства та умов укладеного між сторонами кредитного договору, закінчення строку дії картки не припиняє правовідносин сторін за договором та не зупиняє нарахування процентів на суму коштів отриманих у кредит та комісії. Зазначає, що відповідачем не спростовано факт отримання і повернення суми отриманого кредиту в розмірі 132,78 грн., тому заборгованість за процентами, комісії пені та штрафам підлягала стягненню на користь банку в межах позовної давності, що узгоджується приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Відповідач у справі ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК Українисправа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою Ірозділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК Україниапеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 06 листопада 2008 року між ВАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, за умовами якого відповідачем отримано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України між сторонами було укладено договір приєднання. Відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на відповідному банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» за вказаним договором виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кредит на суму обумовлену кредитним договором, відповідач умов договору в повному обсязі не виконав і сума заборгованості станом на 28 лютого 2017 року становить 23118,28 грн., яка складається з наступного: 137,78 грн. - заборгованість за кредитом; 17396,53 грн. - заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість; 4250,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 1333,97 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за договором.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої виходив із того, що позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного:

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання всіма сторонами.

Вiдповiдно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

ст. 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед банком.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 подав заяву про застосування строку позовної давності до пред'явлених банком вимог.

Станом на лютий 2017 року заборгованість ОСОБА_2 становить 23 118,28 грн. з жовтня 2012 року жодних платежів не вносив.

З матеріалів справи вбачається, що кінцевий термін повернення коштів відповідає строку дії картки - жовтень 2012 року, останній раз здійснив проплату по кредиту в жовтні 2012 року. Позовна заява подана до суду лише 12 червня 2017 року, з пропуском строку позовної давності.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності, не заявлено клопотання про його поновлення, відповідач подав суду заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Посилання апелянта на те, що незважаючи на пропуск строку позовної давності до основних вимог зобов»язання, підлягають стягненню ще пеня, штрафи за три роки безпідставні.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин, нарахування відсотків, штрафу та пені за прострочення сплати платежів за тілом кредиту, яке мало місце поза межами строку позовної давності щодо зазначених вимог, не ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для стягнення відсотків, штрафу та пені, оскільки ПАТ КБ «Приват Банк» пропустив строк до основної вимоги, а, отже, сплив строк позовної давності до додаткових вимог.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 08 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий:

Судді: