Справа №333/3004/18
Провадження №2/333/1819/18
Ухвала

Іменем України

14 червня 2018 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в:

12 червня 2018 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дітей.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.175-177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з абз.2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення до суду) у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При пред'явленні позову були заявлені дві вимоги немайнового характеру про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дітей.

У звязку з викладеним, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за кожну вимогу немайнового характеру, що разом становить 1409,60 гривень. Однак, позивачем надана суду квитанція про сплату судового збору лише у розмірі 704,80 гривень.

Також однією з обовязкових вимог до позовної заяви, передбачених ч.3 ст.175 ЦПК України, є зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви, доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), а також зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, на підставі ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч.2 і 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Однак, позивач ніяких доказів на підтвердження того, що діти на даний час проживають разом з ним, не додає, чим можуть бути підтверджені зазначені обставини в позовній заяві не зазначає, клопотання про витребування доказів відповідно до ст.84 ЦПК України не заявляє.

Крім того, відповідно до частин 2 і 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено ЦПК України. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, а надані їх копії належним чином не засвідчені.

Крім того, належний захист державою прав дитини має особливий статус в загальному контексті захисту прав людини. Держава в особі спеціально уповноваженого органу служби у справах дітей, органу опіки та піклування, здійснює захист як існуючих прав дитини, так і таких на які дитини мала б розраховувати (мати законні сподівання) при належному захисті її прав та інтересів з боку держави. Це твердження відповідає принципу правової певності, що є одним із елементів верховенства права згідно з практикою Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з позовної заяви, в ній не зазначено як третю особу орган опіки та піклування.

Також позовна заява у порушення вимог ч.3 ст.175 ЦПК України не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Таким чином, позивачу необхідно усунути зазначені вище недоліки позовної заяви у такий спосіб:

доплатити судовий збір за другу вимогу немайнового характеру у розмірі 704,80 гривень і надати суду документи, що підтверджують сплату зазначеного судового збору у встановлених порядку і розмірі;

надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

додати до позовної заяви всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, про те, що діти на даний час проживають разом з ним, або належним чином засвідчені їх копії;

зазначити у якості третьої особи орган опіки та піклування;

належним чином засвідчити копії доданих до позовної заяви письмових доказів і зазначити про наявність у нього або іншої особи їх оригіналів.

Відповідно до частин 1 і 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175-177, 185, 260-261 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя -

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дітей залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки, то позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська