Справа №461/1480/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

02 травня 2018 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Збожної О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 27177,28 грн., покликаючись на те, що 10.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №V01.235.70920, згідно якого останній отримав кредит в сумі 25650,00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних. Однак, відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 22.02.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 27177,28 грн. Крім того, 29.12.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого клієнт відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Також, 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №V01.235.70920 від 10.12.2015р.

Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності відповідача з винесенням заочного рішення, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 10.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №V01.235.70920, згідно якого останній отримав кредит в сумі 25650,00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних /а.с.7-10/.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1. ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку Відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобовязання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість по договору №V01.235.70920 від 10.12.2015р., яка згідно розрахунку заборгованості /а.с.16/ станом на 22.02.2018 року становить 27177,28 грн., що включає в себе:

-24504,32 гривень заборгованість за тілом кредиту;

-2672,96 гривень - заборгованість нарахованими процентами.

Крім того, 29.12.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/12-1, згідно якого клієнт відступив факторові, а останній набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором /а.с.18-20/.

В подальшому, 28.02.2017 року між ТзОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТзОВ «Фінансова компанія «Секрет», яке змінило найменування на ТзОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» укладено договір факторингу №28/02-1, згідно умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №V01.235.70920 від 10.12.2015р. /а.с.22-34/.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Також, з матеріалів справи видно, що позивач 04.01.2018 року направляв відповідачу вимогу про усунення допущених порушень /а.с.40/, однак остання належним чином не відреагувала та зобовязань за вищезгаданим договором кредиту не виконала.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки встановлено, що дійсно у ОСОБА_1 наявна заборгованість по договору №V01.235.70920 від 10.12.2015р., відповідач в судове засідання не зявився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задоволити.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено 1762,00 грн. судового збору, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 24.08.1974р.н.) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (Ідентифікаційний код в ) заборгованість за договором №V01.235.70920 від 10.12.2015р. в сумі 27177 (двадцять сім тисяч сто сімдесят сім) гривень 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 24.08.1974р.н.)в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (Ідентифікаційний код в ) 1762,00 гривень судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.