РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2140/17

Провадження № 2/643/469/18

18.07.2018 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19.01.2016 року близько 09 год. 00 хвил. на 509 км + 101 автошляху Київ - Харків - Довжанський в місті Харкові сталося зіткнення автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «ВАЗ 21102», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в наслідок якого останній отримав тілесні ушкодження. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 р. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, у вищевказаній дорожньо- транспортній події. Відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи величина матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», державний номер НОМЕР_1, складає 579 024,02 грн. 30.05.2016 р. ТДВ «МСК» сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою склала 579 024,02 - 50 000 = 529 024,02 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив її задовольнити у повному обсязі та надав пояснення відповідно до позову.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, так як є підстави вважати, що сума матеріальних збитків завищена.

Суд, заслухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 19.01.2016 року близько 09 год. 00 хвил. на 509 км + 101 автошляху Київ - Харків - Довжанський в місті Харкові сталося зіткнення автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «ВАЗ 21102», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 (справа №643/1709/16-п) ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, у вищевказаній дорожньо-транспортній події, та закрито провадження по справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. (а.с.8,9)

Автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», державний номер НОМЕР_1, належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с.11)

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи ХНДІСЕ ім. Бокаріуса величина матеріальних збитків, завданих внаслідок пошкодження автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», державний номер НОМЕР_1, приймається у розмірі його ринкової вартості на момент ДТП (19.01.2016 р.), становить 579 024,02 грн. (а.с.12-24)

Представником відповідача в судовому засіданні зроблено заяву, що даний доказ є недопуститим, оскільки, оригінал даного доказу, який наданий суду для дослідження, не міг бути отрманий законним шляхом, так як він повинен зберігатися в матеріалах справи, в ході якої проводилося дізнання слідчим органом. Крім того, представник відповідача посилався, що при проведені експертизи були порушені норми законодавства, що робить висновок недостовірним, а саме: в порушення п.2.3, п.4.14 розділу IV науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та проведення судових експертиз , затверджених Наказом МЮУ № 53/3 від 08.10.1998 р. на дослідження експерту не було надано матеріалів розслідування події, що призвела до матеріальної шкоди, і у вступній частині висновку експерт не зазначає відомості про надані матеріали справи; в порушення вимог п.2.3 розділу II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затв. Наказом МЮУ № 53/3 від 08.10.1998 р., експерт самостійно встановив офіційний курс НБУ на 19.01.2016 р. (1 долар США - 26,218214 грн. на арк. 2, а на арк. 11 експертного дослідження в формулі визначення ринкової вартості автомобіля використосує інший курс (1 долар США - 24,637118 грн.); в порушення вимог ч.2 ст. 10 та ч.1 ст. 31 ЦПК України, права відповідача на рівність прав щодо подання доказів було обмежено, так як він не був як зацікавлена особа повідомлений про час та місце проведення експертного огляду транспортного засобу.

Суд вважає, що дані доводи не свідчать, що такий доказ, як висновок судової автотоварознавчої експертизи є недопустимим у розумінні полоджень ст. 78 ЦПК України, і відсутні підстави вважати, що він одержаний з порушенням встановленого законом порядку, так як доказів на підтвердження даного факту відповідачем не надано.

Щодо інших доводів, суд вважає їх також необгрунтованими, так як на експертне дослідження представлявся сам автомобіль та додаткові матеріали на вимогу експерта, на арк. 11 експертного висновку цифра 24,637118 визначає не курс долару, а коефіцієнт коригування ринкової вартості, а сама ринкова вартість автомобіля визначена як величина матеріальних збитків, за формулою середня ринкова вартість (Сср) з урахуванням додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ.

Неповідомлення відповідачу як зацікавленій особі про час та місце експертного огляду КТЗ не робить даний доказ недопустимим, недостовірним або неналежим.

При оцінці доводів представника відповідача, суд звертає увагу на ту обставину, що представник відповідача у своїх запереченнях посилається на норми ЦПК України, в старій редакції, яка не є чинною на момент розгляду справи у суді.

Також представник відповідача в своїх запереченнях зазначає, що експертний висновок не можна вважати достовірним, так як відповідно до вимог ст. 66 ЦПК україни висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результаті них висновки та обгрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, задані судом, але судом не було ініційоване питання про отримання такого доказу; при проведені експертизи не перевірялися показання одонометра транспотрного засобу та не досліджувалися показання власника транспотного засобу в частині умов його експлуатації; в калькуляції вказані одні і ті ж роботи які проводяться двічі; існують протиріччя між даними, які містяться в таблиці № 1 висновку та даними, які містяться в Додатку № 1 "Ремонтна калькуляція", а саме, в одному додатку фарбуванню підлягає 10 одиниць ремонтного впливу, а в іншому додатку вже 16 одиниць.

Дані доводи суд також вважає необгрунтованими, так як, відповідно до положень ст. 102 ЦПК України, якою передбачені вимоги до висновку експерта, не передбачено, що висновок має містити відповіді лише на запитання, задані судом; розмір матеріальних збитків, які просить стягнути позивач, визначався ринковою вартістю КТЗ на момент ДТП, внасліок чого не має потреби визначати показання одонометра транспотрного засобу та досліджувати показання власника транспотного засобу в частині умов його експлуатації; протиріч та невідповідностей висновкам експерта в таблиці № 1 та Додатку № 1 до висновку також не встановлено.

Враховуючи той факт, що висновок експертизи, наданий в якості доказу позивачем, не викликає сумнівів у його правильності, суд відмовив у клопотанні представника відповідача про призначення по справі комплексної інженерно транспортної, автотоварознавчої експертизи, відповідно до вимог ст. 103 ЦПК україни.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована ТДВ «Міжнародна страхова компанія»

30.05.2016 р. ТДВ «Міжнародна страхова компанія» сплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк». (а.с.10)

Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає 529 024,02 грн. (579 024,02 - 50 000 = 529 024,02 грн.)

Докази представлені позивачем та його представником на підтвердження розміру шкоди відповідачем не спростовані.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку - ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, позов є доведеним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суму у розмірі 529 024 (п'ятсот двадцять дев'ять тисяч двадцять чотири) гривень 02 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5 290 грн. 24 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_4, ідентифікаційний код НОМЕР_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код не відомий, номер і серія паспорта НОМЕР_5.

Суддя: Я.М.Горбунова