Справа №: 272/1129/17
Провадження № 2/272/48/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді - Чуб І.А.,

секретаря судового засідання Яцюк В.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до селищного голови Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області ОСОБА_4, Комунальної організації "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області про скасування розпоряджень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, суд

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що розпорядженням № 96-К від 01.08.2016 року селищного голови Червоненської селищної ради, Андрушівського району, Житомирської області ОСОБА_4 вона була призначена на посаду головного лікаря КО "Центр ПМСД" Червоненської селищної ради з 01.08.2016 року, про що було укладено контракт 01.08.2016 року. У відповідності з п.10 вказаного контракту, селищний голова як орган управління майном зобов"язаний сприяти створенню умов для функціонування закладу, забезпечувати заклад матеріально-технічними та фінансовими ресурсами для його функціонування, інформувати позивача про галузеву науково-технічну політику. У зв"язку з невиконанням селищним головою ОСОБА_4 визначених контрактом зобов`язань, що утруднювало виконання покладених на позивача як головного лікаря обов"язків та в цілому функціонування КО "Центр ПМСД" 14.09.2017 року позивачем ОСОБА_1 за вх. № 96 було подано заяву про розірвання контракту у зв"язку з тим, що йде повне ігнорування потреб та пропозицій зі сторони селищного голови по покращенню медичного обслуговування ОТГ. При цьму ні дата, ні підстава для звільнення в заяві позивачем не були вказані, а були лише зазначені обставини, які спонукали позивача до написання цієї заяви. 15.09.2017 року о 17.12 год. на адресу електронної пошти позивача з електронної пошти Червоненської селищної ради позивачу надійшло розпорядження селищного голови № 85-К від 14.09.2017 року, яким позивача було звільнено з займаної посади з 14.09.2017 року за угодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України та прохання з"явитись та підписати оригінал документу. Своє звільнення позивач вважає незаконним та проведеним відповідачем з грубим порушенням норм чинного трудового законодавства з огляду на наступне. Згідно п.1 ст.36 КЗпП України умовою звільнення з роботи за угодою сторін є домовленість між працівником і роботодавцем, зафіксована відповідною заявою, яка є доказом того, що сторони однозначно узгодили це питання між собою. Оскільки, ні дату звільнення, ні угоду сторін як підставу для звільнення в заяві позивачем вказано не було, і наміру звільнятися саме за угодою сторін позивач не мала, оскільки вважала, що звільнення має відбутись у зв"язку з порушенням відповідачем умов контракту, то й не було досягнуто угоди про розірвання трудового договору між позивачем та відповідачем. Також внаслідок незаконного звільнення позивачу було завдано моральну шкоду, оскільки вищевказані обставини призвели до погіршення стану здоров"я, сильних душевних хвилювань, порушило нормальні життєві зв"язки, змушує позивача витрачати час на захист своїх законних прав в суді. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 10000,00 грн, що орієнтовно дорівнює лікуванню та відпочинку у м.Трускавець, який позивач має намір відвідати для покращення стану здоров"я. До початку судового розгляду позивачем було збільшено позовні вимоги, оскільки відповідачем було змінено дату звільнення з 14.09.2017 року на 25.09.2017 року, про що видано розпорядження № 87-к від 19.09.2017 року, яке також підтверджує, що згоди на розірвання трудового договору за угодою сторін між сторонами не було, що є підставою для його скасування. Враховуючи викладене, позивач просить скасувати розпорядження селищного голови Червоненської селищної ради, Андрушівського району, Житомирської області ОСОБА_4 № 85-к від 14.09.2017 року, № 87-к від 19.09.2017 року, поновити її на посаді головного лікаря КО "Центр ПМСД" Червоненської селищної ради, Андрушівського району, Житомирської області, стягнути з відповідача КО "Центр ПМСД" Червоненської селищної ради середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.09.2017 року по дату ухвалення рішення по справі та стягнути з відповідача ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 10000,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з вищевикладених підстав та пояснила, що 14.03.2017 року нею особисто добровільно було написано заяву про розірвання контракту, оскільки селищним головою ігноруються пропозиції на покращення медичного обслуговування, розвитку медицини, однак подавши таку заяву вона не зазначала дакту звільнення і вважала, що в неї є 14 днів для можливості врегулювання спірних питань. Однак 15.09.2017 року на електронну пошту Центру ПМСД з електронної пошти Червоненської селищної ради було отримано розпорядження селищного голови № 85-к від 14.09.2017 року, яким її було звільнено за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. Оскільки то була п`ятниця, то ознайомилась вона із розпорядженням № 85-к від14.09.2017 року в понеділок 18.09.2017 року. 19.09.2017 року розпорядженням №87-к було змінено дату звільнення на 25.09.2017 року, що свідчить про те, що вона не давала згоди на звільнення за угодою сторін та не погоджувала дату звільнення із відповідачем, на її думку контракт мав би бути розірваний за порушення відповідачем п.10 Контракту. Вважала її звільнення за угодою сторін незаконним, вказаними діями відповідача ОСОБА_4 їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000 грн.. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, зазначивши, що отримавши заяву позивача про розірвання котракту відповідач ОСОБА_4 міг відмовити в її задоволенні. Позивач вважала, що порушення п.10 Контракту були зі сторони відповідача , тому подала заяву про розірвання котракту з вказаної підстави. Однак згоди на розірвання контракту за угодою сторін між сторонами не було, дата звільнення не була погоджена сторонами. Вважала звільнення позивача незаконним, тому просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач селищний голова Червоненської селищної ради, Андрушівського району, Житомирської області ОСОБА_4 та його представник позовні вимоги не визнали та вважали, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з підстав викладених в письмових запереченнях (а.с.63-65) , зазначивши, що відповідно до поданої позивачем заяви з проханням розірвати контракт, було видано розпорядження відповідно до п. 22 п.2 Контракту та ст. 36 п.1 КЗпПУ про розірвання контракту за згодою сторін, так як обставини зазначені в заяві про розірвання контракту є безпідставними, тому контракт було розірвано за згодою сторін. Першочергово датою звільнення було зазначено 14.09.2017 року, згідно заяви від 14.09.2017 року, однак враховуючи, що особа, яка мала виконувати обов`язки головного лікаря КО Центру ПМСД Червоненської селищної ради була у відрядженні, було внесено зміни до розпорядження та змінено дату звільнення на 25.09.2017 року. Вважали свої дії правомірними, так як позивачем добровільно було подано заяву про розірвання контракту, вона висловила бажання звільнитися, з чим вони погодилися, тому було винесено розпорядження про звільнення позивача та розірвання контракту за угодою сторін згідно поданої заяви. Просили відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі.

Представник відповідача КО "Центр ПМСД" Червоненської селищної ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав вимоги позивача безпідставними та просив відмовити в позові повністю з підстав викладених в письмових запереченнях (а.с. 66-67).

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Положення про Центр первинної медико-санітарної допомоги Червоненської селищної ради засновником КО Центр ПМСД є Червоненська селищна рада, КО Центр ПМСД підпорядковується Червоненській селищній раді, виконавчому комітету Червоненської селищної ради, селищному голові, заступнику селищного голови, очолює Центр ПМСД головний лікар, за рішенням Засновника шляхом укладення контракту (п. 1.2, п.4.1 Положення) (а.с.72-78).

Рішенням Червоненської селищної ради, Андрушівського району від 22.07.2016 року "Про призначення головного лікаря КО "Центру ПМСД" Червоненська селищна рада вирішила призначити ОСОБА_1 на посаду головного лікаря КО "Центру ПМСД" Червоненської селищної ради за контрактом. 01.08.2016 року між селищним головою ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено контракт на строк з 01.08.2016 року до 31.07.2019 року (а.с. 9-14). Розпорядженням селищного голови від 01.08.2016 року № 96-к на посаду головного лікаря КО "Центр ПМСД" Червоненської селищної ради по контракту за переведенням із посади завідуючої Червоненської амбулаторії загальної практики сімейної медицини було призначено ОСОБА_1 (а.с. 15).

14.09.2017 року позивач ОСОБА_1 подала селищному голові заяву про розірвання контракту, зазначивши у ній, що просить розірвати з нею контракт від 01.08.2017 року в зв`язку з тим, що іде ігнорування потреб та пропозиції зі сторони селищного голови по покращенню медичного обслуговування та інфраструктури ОТГ та вона не знаходить спільного вирішення питання розвитку медицини (а.с. 16, 119).

Розпорядженням селищного голови від 14.09.2017 року № 85-к ОСОБА_1 головного лікаря КО "Центр ПМСД" було звільнено із займаної посади з 14.09.2017 року розірвавши контракт із головним лікарем комунальної організації "Центр ПМСД" Червоненської селищної ради від 01.08.2016 року відповідно до п.п. 2 п.8, п.п.2 п.22 Контракту, п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін згідно поданої заяви (а.с. 17).

Розпорядження селищного голови від 19.09.2017 року № 87-к було внесено зміни до вищевказаного розпорядження у п.1 замінено дату звільнення ОСОБА_1 з 14.09.2017 р. на 25.09.2017 р. (а.с. 50).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України).

Відповідно до п.7 "Порядку укладення контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров"я", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 642 - контракт може бути розірваний на підставах установлених законом або контрактом.

Відповідно до п. 22 р.5 Контракту дія цього контракту припиняється :

1. Із закінченням строку, на який його укладено.

2. За згодою сторін.

3. З ініціативи Органу управління майном до закінчення строку дії цього контракту у випадках, передбачених ст.ст. 40, 41 КЗпП України та цим контрактом.

4. З інших підстав, передбаченим законодавством та цим контрактом.

П.23 р.5 Контракту передбачені додаткові підстави розірвання контракту та звільнення керівника з ініціативи Органу управління майном.

Згідно п.4 п.22 Контракту - його дія припиняється з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом.

Підстави розірвання контракту з ініціативи керівника контрактом не визначені.

Однак ст. 39 КЗпП України визначено підстави розірвання строкового договору з ініціативи працівника, серед яких відсутні підстави зазначені позивачем у заяві про розірвання контракту.

Відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін, а також п.п.2 п.22 Контракту передбачено, що дія контракту припинається за згодою сторін.

Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови від 6 листопада 1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» звернув увагу судів на те, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП України застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору, але пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника так і від власника або уповноваженого ним органу. За угодою сторін може бути припинено як трудовий договір, укладений на невизначений строк так і строковий трудовий договір. Припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП України не передбачає попередження про звільнення ні від працівника ні від власника або уповноваженого ним органу. День закінчення роботи визначається сторонами за взаємною згодою. Пропозиція (ініціатива) і сама угода сторін про припинення трудового договору за п.1 ст.36 КЗпП України можуть бути в письмовій або в усній формі. Саме ж оформлення припинення трудового договору за угодою сторін має здійснюватися лише в письмовій формі. У наказі (розпорядженні) і трудовій книжці зазначаються підстава звільнення за угодою сторін з посиланням на п.1 ст.36 КЗпП України і раніше домовлена дата звільнення.

В ході судового розгляду встановлено та підтверджено позивачем, що волевиявлення позивача на розірвання контракту та звільнення було виражене у формі власноручно написаної нею 14.09.2017 року заяви про звільнення, відповідач погодився із поданою заявою, тобто сторони дійшли згоди на звільнення. Анулювання такої домовленості могло мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Сторонами не було вчинено жодних дій щодо анулювання домовленості про звільнення. Зміна дати звільнення розпорядженням № 87-к в даному випадку на правомірність підстав звільнення не впливає.

Позивач заперечила звільнення за згодою сторін, зазначивши, що в заяві вказувала обставини, що спонукали її написати вказану заяву і вважала, що підставою звільнення мало бути порушення відповідачем селищним головою ОСОБА_4 п.10 Контракту, також пояснила, що подавши дану заяву, вона вважала, що у неї є 14 днів для врегулювання з відповідачем спірного питання.

Обов`язок доказування обставин, на які посилається особа як на підставу своїх вимог, покладений саме на цю особу (ч.1 ст.81 ЦПК).

При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2 ст. 89 ЦПК України).

Позивачем в ході судового розгляду не було надано суду доказів обставин викладених у заяві про розірвання контракту, вона лише посилалася на їх наявність та припустила наявність 14 днів для врегулювання вказаного питання.

За правилами ч.6 ст. 80 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідачами надано письмові докази на спростування тверджень позивача, а саме: рішення сесій Червоненської селищної ради, якими вирішувалися потреби КО Центр ПМСД Червоненської селищної ради, в тому числі, згідно листів головного лікаря ОСОБА_1 (а.с. 79-91). Позивачем вказані докази спростовані не були.

Крім того, суд враховує також, що контракт між сторонами 01.08.2016 року був укладений у відповідності до вимог трудового законодавства, за наявності волевиявлення позивача та його погодження з такою формою працевлаштування, а також обізнаністю про його умови та підстави припинення його дії.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що звільнення ОСОБА_1 проведено правомірно з дотриманням вимог контракту та чинного трудового законодавства за згодою сторін, тому підстави для задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування розпоряджень селищного голови Червоненської селищної ради, Андрушівського району, Житомирської області № 85-к від 14.09.2017 року, № 87-к від 19.09.2017 року та поновлення ОСОБА_1 на посаді головного лікаря комунальної організації "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Червоненської селищної ради, Андрушівського району, Житомирської області та стягнення середнього заробітку, відсутні.

Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що моральні страждання працівника або втрата ним нормальних життєвих зв'язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника.

За відсутності порушення трудових прав ОСОБА_1 немає правових підстав щодо стягнення моральної шкоди у сумі 10000,00 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до селищного голови Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області ОСОБА_4, Комунальної організації "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області про скасування розпоряджень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.03.2018 року

Суддя:ОСОБА_6