ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ =====================================================================
Справа № 516/247/17
Провадження № 2/516/42/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді Мисливої Л.М.,

при секретарі Саратовській Я.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Теплодарі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що у неї з відповідачем ОСОБА_4 є неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини подружжя припинені, тому на даний час вони проживають окремо один від одного, позивач разом з дочкою проживає в м. Теплодарі. Як зазначає позивач, відповідач на теперішній час ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона самостійно виховує та забезпечує доньку, на утримання якої щомісяця витрачає відповідні кошти на харчування, ліки, одяг та багато інших речей, необхідних для нормального та повноцінного життя дитини, хоча її матеріальне становище цього не дозволяє. Позивач звертає увагу суду на наступні факти підтверджуючі утримання дочки щомісяця, а саме: школа (харчування, збори, свята, дні народження однокласників, тощо) 400 грн.; захоплення (танці, змагання, тренування, одяг для танців, дорога, іграшки, інше) 800 грн.; додаткові заняття з репетиторами математики та англійської мови 2240 грн.; харчування 2000 грн.; сплата комунальних послуг 2500 грн.; лікарські засоби в середньому 600 грн.; одяг 1500 грн., таким чином загальна сума щомісячного утримання дитини складає 10040 грн. Також вказує, що відповідач є працездатною особою, зобовязань по утриманню інших осіб немає, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання їхньої дитини. В звязку з чим, з врахуванням уточнень від 10.04.2018р., просить стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26.06.2024р., також просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

За ухвалою суду від 28.12.2017р. розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам були надіслані копії ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. Відповідачу судом був встановлений пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов, що мав би відповідати ст. 178 ЦПК України, та доказів на підтвердження обставин, що обґрунтовують заперечення проти позову; можливість предявлення зустрічного позову. Крім того, розяснено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

16.01.2018р., 13.02.2018р. та 02.05.2018р. на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2, надійшли відзиви на позов, в тому числі й уточнений, із зазначенням наступного. Представник ОСОБА_4 зазначила, що відповідач частково погоджується із позовними вимогами ОСОБА_3, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 2000 грн. на місяць, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, починаючи від дня предявлення нею позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 26.06.2024р. Крім того, просить залишити без розгляду заяву (уточнену) ОСОБА_3 від 10.04.2018р., оскільки дана заява фактично є зміною предмету позову, а не уточненням позовних вимог. Що стосується щомісячних витрат позивача на дочку, а саме: витрат на школу в розмірі 400 грн., захоплення 800 грн., додаткові заняття 2240 грн., оплату комунальних послуг 2500 грн., відповідач не визнає, оскільки вони не підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, як того вимагає процесуальне законодавство. Стосовно зазначеної суми щомісячних витрат на харчування в розмірі 2000 грн., одягу 1500 грн., дані суми є завищеними та не підтверджуються відповідними доказами. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивач не надала докази того, що перелічені в наданих нею квитанціях медичні препарати, були призначені лікарем для лікування ОСОБА_5. Отже, надавши відповідні чеки, вона має на меті ввести в оману відповідача та суд з метою отримання більшої суми аліментів, до того ж, витрати на лікування у відповідності до ст. 185 СК України є додатковими витратами, що можуть бути стягнуті за окремим позовом. Відповідач не має можливості сплачувати позивачу аліменти в тому розмірі, про який вона просить, оскільки в нього періодична робота, він працює слюсарем на суднах іноземних судновласників та має нерегулярний дохід. Крім того, у ОСОБА_4 є непрацездатні батьки: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яким встановлена інвалідність третьої групи, їх непрацездатність підтверджується відповідними пенсійними посвідченнями. Погоджуючись із сумою аліментів у розмірі 2000 грн. на місяць, відповідач розуміє свій обовязок щодо його участі у додаткових витратах на дитину. Також ОСОБА_4 спростовує твердження позивача стосовно того, що він зовсім не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, що підтверджує відповідними квитанціями від 05.01.2018р. на суму 2000 грн., від 05.02.2018р. на суму 2000 грн., від 11.04.2018р. на суму 1500 грн.

За ухвалою суду від 05.03.2018р. розгляд даної справи призначено у судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не зявилась, яка була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_3, з врахуванням їх уточнень, які просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила про часткове визнання відповідачем позовних вимог з врахуванням відзиву від 02.05.2018р.

Відповідач в судове засідання не зявився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Як встановлено судом, 18.06.2005р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб (свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №007191, видане 18 червня 2005р. відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області), в якому у сторін народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ЖД №043382, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області від 20.07.2006р.). Малолітня ОСОБА_5 проживає з матірю за адресою: АДРЕСА_1, остання придбаває для неї одяг, продукти харчування, господарські товари, відповідне шкільне приладдя, про що свідчать відповідні товарні та фіскальні чеки, наявні в матеріалах справи.

За ухвалою суду від 04.01.2018р. постановлено витребувати з крюінгової компанії «Марлоу Навігейшн Україна» відомості (інформацію) про розмір заробітної плати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як вбачається з довідки ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» від 09.01.2018р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в трудових відносинах з даною компанією не перебуває, однак, при цьому, ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» неодноразово надавала йому посередницькі послуги з працевлаштування на судна іноземних судновласників. В 2017р. ОСОБА_4 був двічі працевлаштований на посаду слюсаря у періоди: з 23.01.2017р. по 25.07.2017р., з 20.11.2017р. на теперішній час. Базова ставка слюсаря на суднах іноземних судновласників компанії «Марлоу Навігейшн» (Кіпр), на посаді, якій він був працевлаштований в зазначені періоди склала 820 доларів США на місяць. Також зазначено, що ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна», не являючись судновласником, надає лише посередницькі послуги з працевлаштування моряків, та при цьому не має інформації про їх фактичні доходи.

З пенсійних посвідчень на імя: ОСОБА_6 серії ААА №549465 від 07.02.2001р., ОСОБА_7 № від 11.07.2012р., які є батьками відповідача ОСОБА_4, вбачається про те, що вони є пенсіонерами та мають третю групу інвалідності.

Згідно повідомлення Роздільнянської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області від 06.04.2018р., що надійшло в порядку виконання ухвали Теплодарського міського суду Одеської області від 27.03.2018р., відповідно до Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України ОСОБА_3 прийнята на роботу до ТОВ «Аптека низьких цін ОСОБА_7» 02.09.2017р.; дохід останньої за 3 квартал 2017р. становив 3095 грн. 24 коп., за 4 квартал 2017р. 9753 грн. Станом на 05.04.2018р. інформація про доходи ОСОБА_3 за 1 квартал 2018р. відсутня.

Крім того, з квитанцій Приватбанку від 05.01.2018р. на загальну суму 2000 грн., від 05.02.2018р. на загальну суму 2000 грн., від 11.04.2018р. на суму 1500 грн., вбачається про перерахування відповідачем ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 коштів на утримання доньки.

Як зазначено у ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України).

Частина 1 ст. 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017р. № 2246-VIII прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

На підставі наведеного, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, проживання батьків окремо від дітей не звільняє їх від обовязків щодо них, суд вважає за можливе стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.12.2017р. і до повноліття дитини, тобто до 26.06.2024р., оскільки вимоги позивача в цій частині є законними та обґрунтованими. В іншій частині позовних вимог позивачу суд відмовляє в задоволенні за недоведеністю.

В звязку з викладеним, суд відхиляє аргументи представника відповідача від 02.05.2018р. стосовно часткового погодження із позовними вимогами ОСОБА_3, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 2000 грн. на місяць, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки судом в даному випадку, при визначенні розміру аліментів, враховується матеріальне становище платника аліментів та його доходи згідно довідки ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» від 09.01.2018р., які він отримує на теперішній час. Наявність перебування на утриманні відповідача його батьків, не перешкоджає обовязку сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у визначеному судом розмірі.

Крім того, суд зазначає, що перераховані відповідачем згідно квитанцій Приватбанку від 05.01.2018р., 05.02.2018р., 11.04.2018р., на рахунок позивача кошти на утримання їхньої спільної доньки ОСОБА_5, можуть бути враховані при сплаті ним аліментів за спірний період (так як позовна заява надійшла до суду 20.12.2017р.), оскільки зазначені кошти сплачені ним під час розгляду справи із заявленими позовними вимогами.

Суд також відхиляє аргументи представника відповідача щодо заперечень по остаточним позовним вимогам позивача про стягнення аліментів у частці від доходу, зазначаючи, при цьому, що це є зміною предмету позову. Однак, суд вважає, що предметом позову у справі є стягнення аліментів на утримання дитини, а в якому розмірі в цій частині уточнення позовних вимог позивача у частці від доходу або у твердій грошовій сумі це є його процесуальним правом, у відповідності до ч.2 ст. 49 ЦПК України.

За ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Таким чином, враховуючи те, що позовні вимоги позивача, звільненого від сплати судового збору за подання відповідної позовної заяви, задоволені частково, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення доказів в сумі 320 грн., та 640 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. №2402-III, ст.ст. ст.ст. 10, 12, 13, 18, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 275, 279, 354, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7 (місце проживання: 65490, АДРЕСА_2; ІН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 (місце проживання: 65490, АДРЕСА_3; ІН НОМЕР_2), аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.12.2017р. і до повноліття дитини, тобто до 26.06.2024р.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення доказів в сумі 320 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 640 грн. судового збору в дохід держави.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити в задоволенні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Інформація про дане судове рішення розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/) за номером справи 516/247/17.

Повне рішення суду складено 07.06.2018р.

У відповідності до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя