Справа № 303/3271/18
2/303/1578/18
ряд. стат. звіту - 38
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 серпня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Довжанина В.М.

при при секретарі Фозекош І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району, треті особи: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивує тим, що він (ОСОБА_5І.) народився 21.05.1981 року у родині ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Батько позивача ОСОБА_5 помер 24.02.2017 року. Згідно Довідки видної виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району забудовником домоволодіння, яке знаходиться за адресою: с.Новоселиця, вул.Шевченка, буд.38, Мукачівського району Закарпатської області був ОСОБА_5. В даному будинку ОСОБА_1 народився і проживав до смерті батька разом з своєю матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті батька позивач звернувся до Мукачівської районної державної нотаріальної контори Закарпатської області з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки в нього відсутні документи, які посвідчують право власності батька на житловий будинок. Мати позивача - дружина померлого ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини. Таким чином, в позасудовому порядку належно оформити право власності на вищевказаний будинок позивач не має можливості в звязку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вирішення заяви по суті залишає на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується копією Свідоцтва про народження ІІ-ФМ №397755 (а.с. 11).

Батько позивача ОСОБА_5 помер 24.02.2017 року, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії І-ФМ №227073 від 25.02.2017 року (а.с. 12).

Як вбачається із Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №183/02-31 від 28.12.2017 року до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 було подано заяву ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5, яка була зареєстрована у книзі обліку і реєстрації спадкових справ приватного нотаріуса за №77 від 16.08.2017 року. Також даною постановою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.Новоселиця, вул..Шевченка, 38, Мукачівського району Закарпатської області України, після смерті 24.02.2017 року ОСОБА_9, ОСОБА_1 (а.с.27).

Поряд з цим, як вбачається з Довідки №465 від 21.12.2017 року, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради забудовником будинку, що знаходиться за адресою с.Новоселиця, вул..Шевченка, 38, Мукачівського району був ОСОБА_5, який помер 24.02.2017 року згідно актового запису про смерть №04 від 25.02.2017 року (а.с. 13).

Правовідносини регулюються цивільним кодексом України.

Вимогами статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормою статті 1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування за відсутності заповіту, визнання його недійсним повністю або у частині, у разі не охоплення заповітом усієї частини спадщини та в інших випадках. Законодавчі винятки з принципу черговості закликання спадкоємців за законом до спадкування встановлені статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а приписами частини 5 цієї ж статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно частини 2 статті 1274 Цивільного кодексу України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

З приписів частини 1 та частини 3 статті 1296 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, але відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Крім того, відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинний на час завершення його будівництва, відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18 грудня 2013 року у справі №6-137цс13, предметом якої був спір про встановлення юридичних фактів і визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Крім того, відповідно до пункту 43 Постанови Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані 2) виписка з по господарської книги, надана виконавчим органом селищної ради (якщо такий орган не створений сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Таким чином, оскільки позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, інші спадкоємці подали заяву про відмову у прийнятті спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину отримати не може, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії №183/02-31 від 28.12.2017 року, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268, 1274, 1275, 1296 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, треті особи ОСОБА_3 та приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с.Новоселиця, вул.Шевченка, буд.№38, Мукачівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_5, який помер 24 лютого 2017 року.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий В.М. Довжанин