Провадження № 2/742/212/18
Єдиний унікальний № 742/171/18
29 березня 2018 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_4, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Аргументує свої вимоги тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2012 року з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , починаючи з 19 липня 2012 року і до досягнення сином повноліття. На той час син проживав з матір»ю. Відповідно до рішення суду він сплачує аліменти на утримання сина. З листопада 2017 року і на даний час син проживає разом з ним, знаходяться повністю на його утриманні, відповідач допомоги на утримання сина не надає, хоча продовжує отримувати аліменти за вищевказаним рішенням суду.
На даний час змінилися обставини за яких було ухвалено вищевказане судове рішення про покладення на нього обовязку по сплаті аліментів, тому позивач звернувся до суду з позовом в якому просить звільнити його від сплати аліментів присуджених за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2012 року та стягнути на його користь з відповідача аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дня подачі даного позову і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, у разі неявки відповідача в судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суду не повідомила.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що він з грудня 2017 року проживає та знаходиться на утриманні батька позивача у справі, та в подальшому буде проживати з батьком.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків виходячи з наступного.
04 січня 2002 року народився ОСОБА_5, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області зроблений відповідний актовий запис(а.с.9).
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №1442
виданої відділом адміністративних послуг Прилуцької міської ради та картки реєстрації особи, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 29 грудня 2017 року по теперішній час(а.с.11).
згідно довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб виданої ОСББ «Хуторок -132», до складу сім»ї ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 входять ОСОБА_5, ОСОБА_6(а.с.8)
27 липня 2012 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області видано виконавчий лист №2/2517/1103/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 / 4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 липня 2012 року до досягнення дитиною повноліття(а.с.10)
Відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного Кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до ч. ч. 2 і 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
У розумінні положень ст.181 СК України аліменти стягуються на користь того з батьків, з котрим проживає дитина.
Способами захисту сімейних справ та інтересів є припинення правовідношення. Припинення сімейного правовідношення включає і припинення права на аліменти.
У сімейному законодавстві України аліменти визначаються як кошти на утримання дитини і мають сплачуватись особі, на утриманні якої фактично перебуває дитина.
Згідно ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред»явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком та перебуває його утриманні.
За таких обставин, суд вважає, що саме в такий передбачений законом спосіб, а саме припинення права відповідачки на отримання аліментів на дитину, може бути захищене право позивача самостійно розпоряджатись своїми доходами і витрачати їх, в тому числі, і на утримання дітей. Такий спосіб захисту не виходить за межі заявлених позовних вимог, оскільки фактично врегульовує виниклі правовідносини між сторонами щодо утримання спільної дитини. Тому позовні вимоги про звільнення позивача від сплати аліментів за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2012 року підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Водночас, у законодавстві не передбачено випадків, у яких батько чи матір дитини може бути звільнено від обов'язку щодо її утримання.
За таких обставин, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку щомісячно з дня подачі позовної заяви і до їх повноліття.
Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача.
На підставі керуючись ст.ст.263-265,273,280-281,354 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Звільнити ОСОБА_2 від сплати аліментів за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 липня 2012 року стягнутих на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 січня 2018 року, тобто з дня подачі позовної заяви, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заяв. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.В.Коваленко