Ухвала

15 березня 2018 року

м. Київ

справа № 308/580/16-ц

провадження № 61-10612ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2016 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ужгородська міська рада Закарпатської області як орган опіки та піклування та приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула Ганна Денисівна, про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2018 року ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 подано касаційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2016 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 5 березня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору у розмірі 1 102 грн 40 коп.

21 лютого 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_5 не отримують доходу та на їх утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей, через що сплата судового збору для них є непосильним тягарем. На підтвердження зазначених обставин суду надано: копію посвідчення багатодітної сім'ї та відомості з державного реєстру платників податків про доходи заявника та його дружини.

Вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд виходить із того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», згідно із якими, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд його касаційної скарги, оскільки розмір такого судового збору є надмірним тягарем для заявника.

З огляду на вищевикладене, клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Згідно із частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись частиною сьомою статті 394 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд касаційної скарги.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ужгородська міська рада Закарпатської області як орган опіки та піклування та приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Капітула ГаннаДенисівна, про визнання договору іпотеки недійсним.

Витребувати з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу № 308/580/16-ц.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 2 квітня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак