Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 695/1222/18

номер провадження 2/695/825/18

08 серпня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Бреуса В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової заборгованості за борговою розпискою.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що між сторонами по справі 01.09.2016 року був укладений договір позики у вигляді розписки. Відповідно до змісту розписки від 01.09.2016 року відповідач отримав від позивача в борг 26000 (двадцять шість тисяч) дол. США із зобовязанням повернути отримані грошові кошти до 01.11.2016 року. Однак відповідач отримавши кошти свої зобовязання стосовно їх належного повернення не виконав, кошти позивачу не повернув та ухиляється від їх повернення. Позивач направив на адресу відповідача відповідного листа із вимогою виконання свого зобовязання та сплати боргу, який залишився без відповіді та без задоволення. За вказаних обставин, позивач вважаючи свої права порушеними звернувся до суду із вказаним позовом.

Позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, однак останній звернулася до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти прийняття заочного рішення по даній справі.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився із невідомих для суду причин, що ставало підставою для його перенесення, не повідомив про причини неявки та не надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив не подав.

За таких обставин, керуючись ч. 4 ст. 233 ЦПК України, та враховуючи, що відповідач не зявився в судове засідання повторно, а матеріали справи містять достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи також письмову заяву представника позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи заочно, на підставі ухвали суду від 08.08.2018 року.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У матеріалах справи знаходиться розписка ОСОБА_2 від 01.09.2016 року, відповідно до якої відповідач стверджує, що він отримав від позивача 26000 дол. США та зобовязується повернути їх до 01.11.2016 року.

Позивач стверджує, що відповідач свої зобовязання не виконав та грошові кошти в обумовлений сторонами строк не повернув, а тому він змушений був звернутися до відповідача із відповідною вимогою про повернення грошових коштів, що стверджується відповідним листом, копія якого додана до матеріалів справи із відповідним описом цінного листа та чеком оплати за відправлення вказаного листа на адресу відповідача.

Нормами ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормами ч. 2 та ч. 3 ст. 545 УК України передбачено, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

Таким чином суд приходить до висновку, що в даному випадку розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видавався боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідач свої зобовязання не виконав, а тому має повернути суму боргу.

Отже суд приходить до обґрунтованого висновку, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість за договором позики у сумі 26000.0 дол. США, що є еквівалентом 680680 грн., за офіційним курсом НБУ, який станом на дату подання позовної заяви становив: 1 дол. США = 26.18 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач був повідомлений про необхідність повернення коштів у повному обсязі, про те свої зобовязання не виконав.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши розрахунок нарахування трьох процентів річних, наданих позивачем суд погоджується, що із відповідача по справі необхідно стягнути три проценти річних від простроченої суми, що становить 30043.0 грн.

Розрахунок позивача по сплаті вказаної суми судом перевірений та сумнівів у собі не викликає.

Жодних доказів, які спростовують доводи позивача матеріали справи не містять та відповідачем суду не надавалися.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення, а загальна сума заборгованості ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 становить 710723.0 грн.

Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються квитанцією банку від 23.04.2018 року.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 526,

ст., ст. 611, 625 ЦК України ст. 10, 141,

ст., ст. 264, 265, 274, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, кошти в сумі 710723,0 (сімсот десять тисяч сімсот двадцять три) гривні.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 7107 (сім тисяч сто сім) гривень 23 коп. в порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.

Рішення може бути переглянуте Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в порядку визначеному ч. 4 ст. 287 та ст. 288 ЦПК України до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Середа Л.В.