Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 318/1752/15-ц

Провадження № 22-ц/778/2253/18

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ»,

представник ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3,

третя особа - ОСОБА_4,

третя особа - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК»,

розглянувши в порядку спрощенного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» на рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2018 року в складі судді Васильченка В.В. в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК», про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регрессу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.06.2013 року між ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір страхування №ZPA0CPS-135R1J8, згідно якого позивач зобов'язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Об'єктом страхування за договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Daewoo Nexia, реєстраційний номер: АЕ7054НЕ.

11.08.2013 року на автодорозі Енергодарське шосе №2 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобілю Daewoo Nexia реєстраційний номер: АЕ7054НЕ під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер: АР5333СВ під керуванням ОСОБА_2, в результаті вказаної пригоди ОСОБА_6 загинув. Виконуючи свої обовязки за договором виплатили страхувальнику 57729,19 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» у рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування 57 729, 19 грн., судовий збір в розмірі 577 грн.

Заочним рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду від 25.11.2015 року позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.11.2017 року, заяву ОСОБА_2В, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення суду від 25.11.2015 року.

Ухвалою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20.11.2017 року залучено до участі у справі ОСОБА_4, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04.04.2018 року позов ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» залишено без задоволення.

24 квітня 2018 року ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» не погоджуючись із зазначеним рішенням судуподало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суперечить ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 25, ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. ст. 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, що, на думку скаржника, є визначальними для правильного вирішення спору, і яким суд не надав оцінки, порушено також ст. ст. 76, 81,89, ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

08 травня 2018 року справа разом із апеляційною скаргою ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» надійшла до Апеляційного суду Запорізької області.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11 травня 2017 року в справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року справу з апеляційною скаргою ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (страховик) та ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №ZPA0CPS-135R1J8 від 27.06.2013 року (далі Договір) (т.1, а.с. 4-5).

Відповідно до п. 3 Договору вигодонабувачем за цим договором є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до п. 4 Договору предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, що належать йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах, а саме, автомобілем Daewoo Nexia, реєстраційний номер: АЕ7054НЕ.

11.08.2013 року на автодорозі Енергодарське шосе №2 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Daewoo Nexia реєстраційний номер: АЕ7054НЕ під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер: АР5333СВ під керуванням ОСОБА_2, в результаті вказаної пригоди ОСОБА_6 загинув.

Згідно вироку Енергодарського міського суду Запорізької області від 27.02.2015 року, ОСОБА_2 було визнано винним у злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (т.1, а.с. 70-81).

03.02.2014 р. складено страховий акт № И-270, в якому вищезазначені обставини визнано страховим випадком.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

В той же час, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що в даній справі виникло право вимоги страхового відшкодування саме в порядку суброгації. Враховуючи обставини, якими ПрАТ «СК «ІНГОССТРАХ» обґрунтовує свої вимоги, посилання на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", некоректне формулювання позовної вимоги з посиланням на виникнення права вимоги у порядку регресу, не повинно бути визначальним для суду. Проте, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 983 ЦК України, а також ч. 4 ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до п. 9 Договору строк дії договору 12 місяців з 28.06.2013 по 27.06.2014 включно (але не більше ніж сплачуємий період).

Відповідно до п. 11 Договору у разі несплати або неповної сплати відповідної частки страхового платежу цей Договір не набуває сили (або призупиняє свою дію) і виплати страхового відшкодування за ним не здійснюються.

Пункт 10 Договору «Графік оплати страхових платежів» не містить даних щодо розміру платежу та дати оплати.

В матеріалах справи відсутні докази перерахування страхових платежів за Договором.

В страховому акті № И-270 від 03.02.2014 р. зазначено про відсутність страхового платежу в розмірі 1770, 81.

Судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що через відсутність доказів внесення страхових платежів неможливо дати належну оцінку набрання чинності договором добровільного страхування №ZPA0CPS-135R1J8 від 27.06.2013 року, укладеним між ПрАТ «СК «Інгосстрах» та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Доводи апелянта, що суд повинен був витребувати зазначені документи за власною ініціативою є необгрнутованими.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Апелянт також не надав вищезазначені документи до суду апеляційної інстанції.

Зазначення апелянтом того, що сторонами не оспорюється, що настав страховий випадок, не є достатньою підставою для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що копія платіжного доручення №449 від 04.02.2014 року, про перерахунок на імя одержувача страхові відшкодування Інгосстрах ЗАТ суми 57 729.19, з призначенням платежу: виплата страхового відшкодування КБ «Приватбанк» за договором №ZPA0CPS-135R1J8 від 28.06.2013 (а.с. 19); та копія платіжного доручення №1 від 05.02.2014 року, про перерахунок на імя одержувача ОСОБА_6 суми 57 729.19, з призначенням платежу: виплата страхового відшкодування КБ «Приватбанк» за договором №ZPA0CPS-135R1J8 від 28.06.2013 (а.с. 18), не підтверджують факту виплати страхового відшкодування страхувальнику за договором - №ZPA0CPS-135R1J8 від 27.06.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки одержувачем коштів є третя особа ОСОБА_6 та дата укладення договору за яким провадиться виплата не співпадає з датою укладення спірного договору.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду.

Відповідно до Договору №ZPA0CPS-135R1J8 від 27.06.2013 року вигодонабувачем є ПАТ КБ «Приватбанк», а не ОСОБА_6

В п. 3.1 Договору зазначено, що цей договір укладено на виконання умов договору застави з метою виконання зобовязань за кредитним (лізинговим) договором ZP00A+28427628.

Проте, в матеріалах справи зазначений кредитний договір відсутній та апелянтом не надано таких письмових доказів до суду апеляційної інстанції.

Твердження апелянта, що позивач не зобовязаний вносити до страхового акту дані про уповноважену особу, що його склала чи додатки до акту, що стали підставами його складання, не спростовує правильність висновків суду.

Доводи щодо фактичного спотворення судом першої інстанції наявних доказів не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позовних вимог.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» залишити без задоволення.

Рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 квітня 2018 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 липня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_7