Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"31" липня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченка Ю. М., за участю секретаря судового засідання Конівченко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником житлового будинку № 92, який розташований по вул. Шопена в м. Маріуполі Донецької області, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.09.1986 року та договору дарування від 17.02.2012 року. У вказаному будинку також зареєстрований її син відповідач по справі, який за вказаною вище адресою з вересня 2004 року не проживає, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні будинку. В будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Просила визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Шопена, буд. 92.

Позивачка та її представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримали вимоги, просили позов задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31.07.2018 року прийнято рішення проводити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» № 33354830 від 01.03.2012 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 92 по вул. Шопена в м. Маріуполі, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном.

З копії домової книги для реєстрації осіб мешкаючи в будинку № 92 по вул. Шопена в м. Маріуполі Донецької області, вбачається що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у вказаному домоволодінні.

Відповідно до інформації Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради за адресою: м. Маріуполь, вул. Шопена, буд. 92, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із актом № 6, складеним головою КСН «с. Україна» 29.05.2018 року, відповідач по справі зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, однак не проживає за вказаною адресою з вересня 2004 року по теперішній час.

З довідки № 64, наданої головою КСН «с. Україна» 29.05.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, однак не проживає тривалий час.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких зазначено, що відповідач з вересня 2004 року у будинку № 92 по вул. Шопена в м. Маріуполі не проживає.

Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї.

Суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

За змістом ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.

Позивачкою доведено, що відповідач не мешкає за адресою: м. Маріуполь, вул. Шопена, буд. 92, понад рік, але на теперішній час він залишається зареєстрованим за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та спонукає позивачку на зайві витрати, повязані з утриманням майна.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК Української РСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Шопена, буд. № 92.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко