Справа № 127/6069/18
Провадження № 2-о/127/182/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого суддіАнтонюка В.В.,

за участі секретаря Гончарука І.О.,

представника заявника ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 та Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3, звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи тим, що в 1994-1995 роках, в неї були близькі стосунки із ОСОБА_4 На початку 1995 року, заявник завагітніла від нього та 13.10.1995 року народила сина ОСОБА_2.

Заявник зазначає, що враховуючи її молодий вік (на момент народження сина їй було лише 15 років) та з огляду на погіршення стосунків із ОСОБА_4, який на той час не хотів надавати свою згоду на те, щоб офіційно бути записаним батьком ОСОБА_5, відповідної заяви до відділу РАЦС не подав, у свідоцтві про народження ОСОБА_2 прізвище батька записане заявника (ОСОБА_2), а імя та по-батькові батька, записано за її вказівкою (ОСОБА_6), відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Невдовзі після народження сина, стосунки із його батьком покращились і не зважаючи на те, що шлюб вони не реєстрували та разом постійно не проживали, вони багато часу проводили разом. ОСОБА_4, дбав про свого сина, займався його вихованням, надавав матеріальну допомогу та взагалі любив його і ставився до нього як до сина. ОСОБА_4 познайомив заявника із своєю ріднею: рідним братом ОСОБА_7, своєю матірю ОСОБА_8 та з іншими своїми родичами, мав намір у встановленому чинним законодавством порядку офіційно записати себе батьком ОСОБА_5, але через свою передчасну смерть 04.02.2007 року у віці 32 роки, не встиг цього зробити.

Після смерті ОСОБА_4, стосунки між заявником та його родиною не припинились, вони й до даного часу спілкуються та підтримують звязки.

В судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_1, заяву про встановлення факту батьківства підтримав з підстав, зазначених в заяві та просив її задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив суду, що заявник ОСОБА_3 є його матірю, а ОСОБА_4, який трагічно помер 04.02.2007 року є його батьком. Батько за життя визнавав його як сина, цікавився ним, займався його вихованням, матеріально забезпечував.

Представник заінтересованої особи Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, при вирішенні питання покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в 1994-1995 роках, в заявника ОСОБА_3 були близькі стосунки із ОСОБА_4 На початку 1995 року, заявник завагітніла від нього та 13.10.1995 року народила сина ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 177055 від 22.10.2002 р. (а.с.5).

Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, офіційно не зареєстрували шлюб, державна реєстрація народження їх сина була проведена відповідно до ч.1.ст. 135 СК України, та відповідно в свідоцтві про народження прізвище було записано за прізвищем матері «Пинчук» та за її вказівкою по батькові «Володимирович».

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком ОСОБА_2, однак документально оформити батьківство відносно нього не встиг, тому що 04.02.2007 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8).

Факт того, що ОСОБА_4 був рідним батьком ОСОБА_2, підтверджується матеріалами справи, поясненнями заявника, заінтересованої особи та свідка ОСОБА_7. Крім того, даний факт підтверджується письмовою заявою матері ОСОБА_4 ОСОБА_8, яка підтвердила, що її син ОСОБА_4, є біологічним батьком ОСОБА_2 та те, що він визнавав його як сина, приймав активну участь у його вихованні, надавав матеріальну допомогу і мав намір у встановленому законодавством порядку записати ОСОБА_2 своїм сином, але не встиг, так як помер (а.с.14).

Метою встановлення факту батьківства є встановлення родинних звязків сина з сімєю його батька та оформлення свідоцтва про народження ОСОБА_2, із записом про його батька.

Відповідно дост. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Отже, підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька.

Така позиція висловлена також в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Так, відповідно до п. 3 цієї постанови справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилась не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У п.7 зазначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебуває у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Пунктом 9 постанови встановлено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про те.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт батьківства ОСОБА_4, який помер 04.02.2007 року, відносно сина ОСОБА_2, оскільки це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та поясненнями учасників справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її право на встановлення родинних звязків сина з сімєю його батька.

Керуючись ст. ст.4, 76-81, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 04.02.2007 року, є рідним батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: В.В. Антонюк