Справа №621/1799/17
14 травня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Шахової В.В.,
за участю секретаря - Міненко Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в с. Ч. Бишкин Зміївського району Харківської області її батька ОСОБА_3 у вигляді 1/4 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А-1, загальна площа 73,4 м2, житлова площа 38,9 м2) з відповідною частиною надвірних будівель; визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької її матері - ОСОБА_4 - у вигляді: 1/2 частини земельної ділянки, площею 5,1810 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 08 червня 2005 року (кадастровий НОМЕР_2); 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,5740 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 08 червня 2005 року кадастровий НОМЕР_3.
В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Ч.Бишкин Зміївського району Харківської області помер її батько - ОСОБА_5. Факт родинних відносин між нею та померлим батьком підтверджується свідоцтвом про народження.Останнім місцем реєстрації та проживання батька була наступна адреса: АДРЕСА_1, а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є с. Черкаський Бишкин Зміївського району Харківської області. За життя ОСОБА_5 був власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2. Заповіту батько не залишав, а тому має місце спадкування за законом. На момент смерті батька у вказаному вище будинку була зареєстрована її мати ОСОБА_4 (проживала у будинку), а також її брат - ОСОБА_2 (станом на момент смерті батька - не проживав). До нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини звернулася її мати ОСОБА_4 і, виходячи з отриманих у 2015 році з БТІ даних, успадкувала після смерті свого чоловіка (її батька) 1/4 частину будинку, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину. Іншу 1/4 частину будинку успадкувала вона ОСОБА_1 шляхом фактичного її прийняття, оскільки на протязі 6 місяців з дня смерті батька вона забрала з будинку його особисті речі (наручний годинник, документи на майно, ковдру, баян та інше) та використовувала в подальшому їх у власних цілях. Інших спадкоємців 1-ї черги, крім зазначених вище та її, - не існує, оскільки батьки матері (бабуся та дідусь) - померли, що є очевидним фактом, оскільки батько був ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином, належним чином спадщину після смерті батька прийняло 2 спадкоємці 1-ї черги: дружина (мати позивачки) - ОСОБА_4 (шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем та шляхом звернення до нотаріальної контори), а також донька, тобто вона - ОСОБА_1 (фактично прийняла спадщину). Відповідач тільки був зареєстрований у будинку, але спадщину не прийняв, так як не проживав разом зі спадкодавцем (батьком) станом на момент його смерті. Отже, вона ОСОБА_1 та її мати прийняли спадщину після смерті батька на 1/4 частину будинку кожний, а інша 1/2 частина будинку належала матері, оскільки будинок ще за життя було оформлено на батька та матір порівну. Після її звернення до державного нотаріуса у м. Змієві з приводу оформлення спадкового майна після смерті батька, їй було надано письмову відповідь, суть якої полягає у тому, що спадщина після смерті батька може бути оформлена, в тому числі, і на ім'я її брата, оскільки брат був зареєстрований разом з батьком, що є для неї неприйнятним, оскільки брат спадщину не приймав.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області померла її мати - ОСОБА_4, факт родинних відносин між нею та померлою підтверджується свідоцтвом про народження.
Факт родинних відносин між померлими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про одруження. Останнім місцем реєстрації та проживання матері була наступна адреса: АДРЕСА_3, а тому місцем відкриття спадщини, в силу ч. 1 ст. 1221 ЦК України, є смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області. За життя мати була власником 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_2. Земельна ділянка під будинком - не приватизована, що підтверджується даними технічного паспорту на будинок. Також мати була за життя власником земельної ділянки, площею 5,1810 га на території
Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 08 червня 2005 року (кадастровий НОМЕР_2), та земельної ділянки, площею 0,5740 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від08 червня 2005 року (кадастровий НОМЕР_3).
Заповіту мати не залишала, а тому має місце спадкування за законом. На момент смерті матері фактично з нею проживала вона ОСОБА_1 разом зі своєю сім'єю. Оскільки, вона постійно проживала разом зі спадкодавцем станом на момент смерті, тому вона не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак пізніше виявилося, що для нотаріуса має доказове значення довідка про зареєстрованих громадян разом з довідкою - підтвердженням факту проживання.09.06.2016 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області по справі №221/1515-16-ц було задоволено її заяву та встановлено юридичний факт, що - ОСОБА_1 - з 2002 року постійно проживала з ОСОБА_4 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 року (на час відкриття спадщини) в житловому будинку за наступною адресою: АДРЕСА_4. Отже, належним чином (ч. З ст. 1268 ЦК України) спадщину після матері прийняв 1 спадкоємець 1-ї черги: вона - ОСОБА_1 (шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем). Після смерті матері відповідач звернувся до Зміївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і, таким чином, можна стверджувати про те, що він є особою, що прийняв спадщину. Після її звернення до державного нотаріуса у м. Волноваха Донецької області з приводу оформлення спадкового майна померлої матері, їй було надано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/8 частин будинку, а щодо земельних ділянок - надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкові земельні ділянки.
В судове засідання позивач та її представник не з'явились, представник надав заяву, в якій просив провести судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, на підставі п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
У зв'язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Ч.Бишкин Зміївського району Харківської області помер батько позивачки та відповідача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_4.
06.10.1984 р. було укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про укладенням шлюбу серії НОМЕР_5
Відповідно до довідки виконавчого комітету Нижньобишкинської сільської ради останнім місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5, була наступна адреса: АДРЕСА_5
Згідно довідки КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» від 21.12.2015 р. житловий будинок АДРЕСА_1 належав: ј частина будинку - ОСОБА_5, а ѕ частини будинку - ОСОБА_4.
Згідно листа від 14.11.2017 року Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що після померлого 1994 року ОСОБА_5, 15 лютого 1995 року за р.НОМЕР_6 видано свідоцтво власності на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться в с. Ч.Бишкін, Зміївського району Харківської області, згідно ст.60 Сімейного кодексу України, за р.№ 2-117 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку вищевказаного житлового будинку - на ім'я дружини померлого ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину. 1/4 частка майна залишилась відкритою для оформлення сином померлого ОСОБА_2, котрий фактично прийняв спадщину, постійно мешкаючи з померлим на час смерті за однією адресою. Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4, 08 грудня 2006 року була заведена спадкова справа № 876/2006 за заявою ОСОБА_2 та 26 липня 2016 року відповідно до п.2.7 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, направлена за належністю до Волноваської державної нотаріальної контори Донецької області.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Останнім місцем реєстрації ОСОБА_4 була наступна адреса: АДРЕСА_3
Крім іншого, ОСОБА_4 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 від 08 червня 2005 року, в якому зазначені відомості щодо земельної ділянки, площею 5,1810 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області «рілля» кадастровий НОМЕР_2 та земельна ділянка, площею 0,5740 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області «сіножаття» кадастровий НОМЕР_3.
27.07.2016 Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області листом проінформувала позивача щодо порядку оформлення спадщини після смерті батька.
Крім того, 27.10.2016 державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої зазначається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 7,3800 га на території Нижньобишкинської сільської ради.
З листа Волноваської державної нотаріальної контори від 01.12.2017 року вбачається, що з заявами про прийняття спадщини до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (спадкова справа 445/2016) звернулися: дочка спадкодавця ОСОБА_1 та син спадкодавця ОСОБА_2. Документів, які підтверджують право власності на ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 7,3800 га, розташованої на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області спадкоємцями не надавалися.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Враховуючи, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на момент дії Цивільного Кодексу УРСР /в редакції 1963 року/, в зв'язку з чим правовідносини щодо спадкового майна виникли в період дії цього Кодексу, а тому при вирішенні справи повинні бути застосовані саме його норми.
Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця /стаття 17 цього Кодексу/, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.
Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти /у тому числі усиновлені/, дружина і батьки (усиновителі) померлого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР /в редакції 1963 року/, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Враховуючи, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року на момент дії Цивільного Кодексу України, в зв'язку з чим правовідносини щодо спадкового майна виникли в період дії цього Кодексу, а тому при вирішенні справи повинні бути застосовані саме його норми.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.
Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.
Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.
Отже, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76,81, 263-265, 268, 273, 280-282, 287-289, 354, 355 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в с. Ч. Бишкин Зміївського району Харківської області її батька ОСОБА_3 у
вигляді 1/4 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (літ. А-1, загальна площа 73,4 м2, житлова площа 38,9 м2) з відповідною частиною надвірних будівель;
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року в смт. Новотроїцьке Волноваського району Донецької її матері - ОСОБА_4 - у вигляді: 1/2 частини земельної ділянки, площею 5,1810 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 08 червня 2005 року (кадастровий НОМЕР_2); 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,5740 га на території Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 08 червня 2005 року кадастровий НОМЕР_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання рішення 14 травня 2018 року.

Головуючий: