Справа № 431/2086/18
Провадження №2-о/431/683/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Колядов В.Ю.,

за участю секретаря Кожевнікової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, в якій просила суд встановити факт народження особи в певний час, а саме те, що вона, 17.09.2017 року у м. Луганськ, народила сина ОСОБА_2. Заявниця перебуває в шлюбі з ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб. Шлюб батьків зареєстрований відділом РАЦС Алчевського МУЮ Луганської області від 24.11.2007 року, актовий запис № 985.

В обґрунтування заяви заявник ОСОБА_1 посилається на те, що 17.09.2017 року вона народила сина у Луганському перинатальному центрі. Їй було видане медичне свідоцтво про народження , яке є не дійсним на території України. У звязку із чим вона не має можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації народження дитини. Встановлення факту народження дитини у певний час має для неї юридичне значення, оскільки надасть право на складання актового запису про народження дитини.

У судове засідання заявник та її законний представник Голопят О.В. не з явились , в заяві просили суд розглянути справу без їх участі, заяву про встановлення факту народження підтримали в повному обсязі.

Заінтересована особа представник Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області до суду не зявився. В своїй письмовій заяві, наданій суду, вважав заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню та просив суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

17.09.2017 року ОСОБА_1 народила сина, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження .

Згідно інформаційного листа ВССУ «Про застосування положень ст.317 ЦПК України документи видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Згідно Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції", доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Луганської області тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема на території м. Луганськ.

За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи вказану ксерокопію медичного свідоцтва про народження, виданого лікарняною установою на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику ЄСПЛ, суд вважає, що надана заявником ксерокопія медичного свідоцтва про народження є підтвердженням того, що дійсно ОСОБА_1, 17.09.2017 року на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ народила сина.

Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що 17.09.2017 року на тимчасово окупованій території України в місті Луганськ народився ОСОБА_4, та його батьками є громадянка України ОСОБА_1 та згідно ст. ст. 145-147 Сімейного кодексу України батьком є ОСОБА_3, громадянин України.

Встановлення факту народження особи в певний час має для заявниці юридичне значення, оскільки дасть їй право на отримання свідоцтва про народження дитини.

Відповідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 89, 264, 265, 315, 317 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України -задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України ОСОБА_4, 17 вересня 2017 року у м. Луганськ, матірю якого є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Алчевськ Луганської області, громадянка України, українка, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якої є згідно ст. ст. 145-147 Сімейного кодексу України громадянин України, українець ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_5. Підстава запису відомостей про батька свідоцтво про шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області від 24.11.2007 року, актовий запис № 985.

За рахунком друга дитина народжена у матері.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В.Ю. Колядов