Справа № 750/2552/18
Провадження № 4-с/750/33/18
У Х В А Л А

15 травня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Прощенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3,

заінтересовані особи державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4, головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_5, ОСОБА_6,

в с т а н о в и в:

26.03.2018 до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що ним відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» 01.02.2018 була подана скарга до Деснянського районного суду м. Чернігова на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 щодо невиправлення арифметичної помилки у постанові ВП № 53640519 від 19.10.2017 за заявою боржника ОСОБА_1 від 10.12.2017. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.03.2018, яка набрала законної сили 06.04.2018, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 щодо невиправлення арифметичної помилки у постанові ВП № 53640519 від 19.10.2017 за заявою боржника ОСОБА_1 від 10.12.2017. Зобовязано державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 усунути порушення права боржника ОСОБА_1 та вирішити питання щодо виправлення арифметичної помилки у постанові ВП № 53640519 від 19.10.2017 за заявою боржника ОСОБА_1 від 10.12.2017 у відповідності до вимог ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на 23.03.2018 відбулася заміна державного виконавця у вказаному вище виконавчому провадженні з ОСОБА_7 на ОСОБА_3, яка винесла чотири постанови стосовно боржника ОСОБА_1, в яких йде посилання на невірний розрахунок заборгованості за період з 10.06.2015 по 31.08.2017, що було встановлено ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/835/18.

За даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень постановою від 02.04.2018 виконавче провадження №53640519 передано до Деснянського відділу ДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області. Постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 від 06.04.2018 прийнято до виконання ВП №53640519 з невірним розрахунком заборгованості, чим порушено права та свободи заявника.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав.

Державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 450 ЦПК України якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

Судом до участі в справі було залучено державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4, оскільки було з'ясовано, що боржник звільнився з місця роботи в ПАТ Банк «ПУМБ» та виконавче провадження було передано до Деснянського відділу ДВС м. Чернігів.

Державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

На час розгляду справи судом з'ясувалося, що постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_5 від 11.05.2018 було прийнято до її провадження ВП №53640519, а тому судом до участі в справі було залучено державного виконавця, у провадженні якого на час розгляду справи перебуває виконавче провадження.

ОСОБА_2 державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення скарги не заперечувала.

Стягувач ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, через канцелярію суду надала письмові пояснення, в яких скаргу не визнала та просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення заявника, державного виконавця Прощенко Л.В., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що на виконання виконавчого листа №750/5647/15-ц, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 17.02.2017, про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2015 та до досягнення дитиною повноліття, державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 28.03.2017 було відкрито виконавче провадження.

Цим державним виконавцем складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам за період з 10.06.2015 по 31.08.2017, згідно якого станом на 19.10.2017 визначено заборгованість по аліментах у сумі 47470,04 грн. (а/с 4-5).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.03.2018, яка набрала законної сили 06.04.2018, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 щодо невиправлення арифметичної помилки у постанові ВП № 53640519 від 19.10.2017 за заявою боржника ОСОБА_1 від 10.12.2017. Зобовязано державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_7 усунути порушення права боржника ОСОБА_1 та вирішити питання щодо виправлення арифметичної помилки у постанові ВП № 53640519 від 19.10.2017 за заявою боржника ОСОБА_1 від 10.12.2017 у відповідності до вимог ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд прийшов до висновку, що в оскаржуваній заявником постанові неправильно зазначено розмір заборгованості по аліментах, як і у довідці-розрахунку заборгованості і помилка не була виправлена державним виконавцем.

Оглянувши в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження, судом з'ясовано, що іншого розрахунку після винесення судом ухвали у справі № 750/835/18, державними виконавцями складено не було і помилка залишилася не виправленою.

Крім того, судом з'ясовано, що з боржника утримані аліменти за місцем роботи у ПАТ «ПУМБ» у грудні 2017, січні та лютому 2018 року, проте розрахунок заборгованості не скоригований і боржнику невідомо яка дійсна сума боргу рахується по виконавчому листу (а/с 27-28).

Стягувач ОСОБА_6 у своєму поясненні зазначила, що боржник ухиляється від сплати заборгованості по аліментах, а тому оскаржувані постанови винесені на законних підставах і просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його скарги.

Заявник у судовому засіданні пояснив, що він не ухиляється від сплати аліментів, але враховуючи, що виконавчий лист про стягнення аліментів був виданий судом 17.02.2017, виконавче провадження відкрите 28.03.2017, а аліменти стягнуті починаючи з 10.06.2015, а тому утворилася певна заборгованість, але у меншому розмірі ніж зазначено у розрахунку та в оскаржуваних постановах.

Так в самому розрахунку зазначено, що у лютому 2017 року на погашення аліментів було сплачено 11852,90 грн. і в подальшому аліменти відраховувалися із заробітної плати за місцем роботи, що підтверджується розрахунком та звітами про здійснення відрахувань на аркушах справи 27, 28.

На даний час боржник звільнився з роботи та перебуває на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості, отримує допомогу по безробіттю і добровільно подав заяву директору Чернігівського міського центру зайнятості про відрахування аліментів (а/с 25).

Вказані обставини свідчать про те, що боржник не ухиляється від сплати аліментів, а заборгованість утворилася у зв'язку з тим, що рішення суду про стягнення аліментів набрало законної сили 02.02.2017 та стягувачу 17.02.2017 видано виконавчий лист про стягнення аліментів починаючи з 10.06.2015, а тому було нараховано заборгованість, яка стягувалася із заробітної плати боржника після відкриття виконавчого провадження.

Проте, державним виконавцем Харитоненко Катериною Вікторівною було винесено чотири постанови стосовно боржника ОСОБА_1, а саме: постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання ВП № 53640519 від 21.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії ВП №53640519 від 21.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві транспортними засобами ВП № 53640519 від 21.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВП №53640519 від 21.03.2018, посилаючись при цьому на наявність заборгованості по аліментах у розмірі 47470,04 грн., що не відповідала дійсності, як це було встановлено ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.03.2018 у справі № 750/835/18 (а/с 10, 11, 12,13).

Разом з тим, нового розрахунку заборгованості складено не було, хоча ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.03.2018 у справі №750/835/18 було встановлено наявність помилок у розрахунку від 19.10.2017.

Крім того, оглянувши матеріали виконавчого провадження, судом встановлено, що в даних матеріалах відсутні докази надсилання боржнику оскаржуваних ним постанов про застосування тимчасових обмежень у зв'язку з чим, суд приймає до уваги доводи заявника, що про наявність оскаржуваних постанов він дізнався 23.03.2018 з Інформації про виконавче провадження, отримавши відповідний витяг (а/с 7-9).

За таких обставин, заявник не пропустив строк на оскарження дій та рішень державного виконавця, подавши скаргу до суду 26.03.2018.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначени цьому Пакті.

Виходячи зі змісту п.5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України ухилення громадянина України від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) можливе лише за наявності умислу. Адже у цьому випадку особа усвідомлює протиправний характер своєї дії або бездіяльності, передбачає її суспільно шкідливі наслідки і бажає (або свідомо припускає) їх настання, що свідчить про наявність як інтелектуальної, так і вольової ознаки у поведінці особи. Отже, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено зворотнє.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Під поняттям ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність коштів, майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Таким чином, саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття виконавчого провадження за місцем роботи боржника відповідно до постанови державного виконавця ВП № 53640519 від 19.10.2017 року бухгалтерія відраховувала 37,5% на погашення боргу від його заробітної плати і це свідчить про те, що заявник не ухилявся від виконання своїх обов'язків сплачувати борг по аліментах, який виник у звязку з тим, що аліменти були нараховані починаючи з 10.06.2015, а виконавче провадження відкрите 28.03.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Частиною 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону № 2234 VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною пятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що державний виконавець Харитоненко К.В. при винесенні оскаржуваних заявником постанов діяла у межах наданих їй законом повноважень, адже розрахунок заборгованості по аліментах на час винесення постанов не був визнаний недійсним.

Проте, державний виконавець порушила права заявника, адже йому не було направлено належним чином копії оскаржуваних постанов, про які він дізнався з електронного реєстру і оскаржив дії та рішення державного виконавця до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання незаконними та протиправними дій державного виконавця Харитоненко К.В. в частині винесення чотирьох постанов ВП №53640519 від 21.03.2018, які посилаються на скасовану постанову ВП №53640519 від 19.10.2017 та невірний розрахунок заборгованості за період з 10.06.2015 по 31.08.2017, адже на час винесення постанов розрахунок заборгованості не був визнаний недійсним і державний виконавець діяла у межах наданих їй законом повноважень.

Оскільки, ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.03.2018 у справі № 750/835/18, яка набрала законної сили, встановлено неправильність розрахунку заборгованості по аліментах починаючи з 10.06.2015 по 31.08.2017 та зобов'язано державного виконавця виправити помилки у постанові ВП № 53640519 від 19.10.2017, проте іншого розрахунку складено не було, а також судом встановлено, що із заробітної плати боржника у грудні 2017, січні та лютому 2018 року стягнуті аліменти і в розрахунку це не відображено, тобто зазначений в оскаржуваних постановах розмір заборгованості не відповідає дійсності, а тому суд з метою захисту прав заявника вважає за необхідне задовольнити вимоги скарги, визнавши незаконними та скасувавши постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3, а саме: постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання ВП № 53640519 від 21.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії ВП № 53640519 від 21.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві транспортними засобами ВП № 53640519 від 21.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВП №53640519 від 21.03.2018.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3, а саме: постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання ВП № 53640519 від 21.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії ВП № 53640519 від 21.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві транспортними засобами ВП № 53640519 від 21.03.2018; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВП №53640519 від 21.03.2018.

У задоволенні вимог скарги щодо визнання незаконними та протиправними дій державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3 в частині винесення чотирьох постанов ВП №53640519 від 21.03.2018, які посилаються на скасовану постанову ВП №53640519 від 19.10.2017 та невірний розрахунок заборгованості за період з 10.06.2015 по 31.08.2017 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова