Справа № 212/6522/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Козлова Ю.В.
за участі секретаря судового засідання Мариненко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору міни дійсним, -
В жовтні 2017 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу в якому просила визнати договір міни дійсним.
На підтвердження вимог зазначила, що 19.05.2001р. року їх сім'я здійснила обмін належної їм на праві власності двокімнатної квартири на трикімнатну квартиру, власником якої була відповідач ОСОБА_3 Договір міни, був зареєстрований товарною біржею «Новий вік» за №1-141 від 19.05.2001 р. В договорі було зазначено, що на підставі ст.5 Закону України «Про товарну біржу» даний договір зареєстрований на біржі нерухомості «Новий вік» і не підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.277 ЦК України (в редакції 1963 року) договір підлягав реєстрації в бюро технічної інвентаризації. На підставі зазначеного договір був зареєстрований Бюро технічної інвентаризації 13.06.2001р. в реєстровій книзі №149П, стор.381. В 2003 році відповідачка поїхала до Російської Федерації де проживає до теперішнього часу. На протязі 16 років у них не виникало сумніву відносно набутого права власності на квартиру. Лише у вересні 2017 році після звернення до нотаріуса з питанням про відчуження квартири, їм стало відомо, що документи не відповідають чинному законодавству. Вважає, що її сім'я придбала житло законно, а тому є добросовісними набувачами, оскільки був укладений згідно вимог чинного законодавства на той час.
Позивач ОСОБА_2 до суду не з'явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Третьої особи ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_8 просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник третьої особи ТВ «Новий вік» до суду не прибув, про день та час розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Наявних у справі матеріалів про права та обов'язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 19 травня 2001 року між ОСОБА_3, яка мешкала АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, яка діяла від імені неповнолітніх ОСОБА_6 (1986 р.н.), ОСОБА_5 (1995 р.н.) на підставі рішення Жовтневого райвиконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області №82/2 від 18.04.2001р., ОСОБА_9, які проживали АДРЕСА_1, обміняли квартири. В результаті обміну ОСОБА_3 стала належить двохкімнатна квартира АДРЕСА_2, загальною площею 43,17 кв.м., жилою площею 28,00 кв.м, а родині ОСОБА_9 трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 56,97 кв.м., жилою площею 43,54 кв.м. Зазначений договір посвідчений Товарною Біржею «Новий вік».
Під час укладання вищезазначеного договору були дотримані всі вимоги, пред'явлені до договору обміну нерухомості станом на час укладення цього договору і сторони не оспорювали будь-які пункти цього договору, сторонами також була обумовлена продажна вартість нерухомого майна, за усіма пунктами договору сторонами була досягнута згода, обмін проведено без доплат. Таким чином, при укладанні вищезазначеного договору обміну нерухомості, сторонами були дотримані всі вимоги, пред'явлені до цього виду договору.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договір обміну нерухомого майна, серія та номер: реєстровий №1-141 виданий 19.05.2001р., видавник: товарна біржа «Новий вік» зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації 13.06.2001 року в реєстровій книзі №149П стор. 381.
Згідно ст.ст.128,224,227,241,242,328,334,655,657 ЦК УРСР(1963 рік), діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону або договору. За договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.
Згідно до ст.716 ( ЦКУ 1963 року) до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж або інший договір, елементи якого містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» що діяв на час укладення вищевказаного договору, договори, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному
Згідно ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, крім інших, - договір міни, зареєстрований на біржі в установленому порядку.
Відповідно до ч.3 ст.334 діючого ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне.
Оскільки укладення договору міни проведено з порушенням ст.227 ЦК України, тобто не оформлення в нотаріальній конторі, а на товарній біржі, позивачі не мають можливості розпоряджатися в повному обсязі своїм власним вищезазначеним майном.
З оглядом на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб не виявлено, а тому суд визнає вищевказаний договір дійсним.
Керуючись ст.ст. 16,220,334,657 ЦК України, ст.ст.1-13,76-83,89,95,247ч.2, 258-259,263-266,273,352,354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору міни дійсним - задовольнити.
Визнати договір міни квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2, що діяла також від імені неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_3, посвідчений на товарній біржі «Новий вік» 19.05.2001 року за №1-141 - дійсним.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Ю. В. Козлов