Справа № 703/2043/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарях судового засідання Харченко М.О., Бойко Л.М.

скаржника ОСОБА_1

представника ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 щодо закриття виконавчого провадження, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що з 1995 року вона отримувала аліменти на утримання дітей, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Альони, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно рішення суду. Її колишній чоловік постійно мав заборгованість по сплаті аліментів, а з 2007 року аліменти зовсім не сплачував. В 2008 році, під примусом чоловіка вона написала розписку про сплату аліментів наперед до 2012 року, яка була предявлена чоловіком до ДВС. У 2010 році вона у відділі соцзахисту оформила мінімальний розмір аліментів від держави та протягом 2 років отримувала з ДВС довідки про несплату чоловіком аліментів. В 2013 році вона звернулася до відділу міліції із заявою про притягнення її чоловіка до кримінальної відповідальності за несплату аліментів, однак чоловік надав розписку, написану нею у 2008 році про сплату аліментів. В подальшому вона звернулася до ДВС з приводу несплати чоловіком аліментів, однак державний виконавець повідомив, що справа про стягнення з її чоловіка аліментів закрита, оскільки ним була надана розписка про повну сплату аліментів. Дії державного виконавця вона оскаржила в суді, її позов був задоволений та після відхилення апеляційної скарги ДВС рішення набрало законної сили. Заборгованість по аліментах була нарахована в сумі 33160 гривень 42 копійки та накладено арешт на майно. Однак державним виконавцем, після подання її чоловіком довідки про інвалідність, було зроблено перерахунок по сплаті аліментів лише за період, який вона оскаржувала в суді. В подальшому чоловік звернувся з позовом до суду про перерахунок заборгованості та надав розписку від 28 серпня 2008 року, яка нею оскаржувалася. Вважаючи такі дії державного виконавця незаконними вона звернулася до суду з скаргою в якій просить визнати дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження про стягнення аліментів на дітей неправомірними, зобовязати відділ Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області поновити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 аліментів у звязку з існуванням заборгованості та зобовязати відділ Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області визнати розписку від 20 серпня 2008 року недійсною.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримала повністю та просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Державний виконавець просила в задоволенні скарги відмовити посилаючись на те, що державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження винесена відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а розрахунок заборгованості боржника проведено відповідно до наданих доказів про сплату аліментів.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника та державного виконавця, вважає скаргу такою, що підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з рішенням Смілянського міськрайонного суду від 17 лютого 2006 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 9 лютого 2006 року і до їх повноліття (а.с. 15).

Згідно ухвали Смілянського міськрайонного суду від 7 травня 2014 року скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження в звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, задоволено та скасовано постанову державного виконавця від 10 січня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №1891070 (а.с. 121).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2014 року ухвалу Смілянського міськрайонного суду від 7 травня 2014 року за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження залишено без змін (а.с. 123).

Відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року дії Смілянського МВ ДВС по нарахуванню ОСОБА_5 заборгованості по сплаті аліментів станом на 10 лютого 2012 року в сумі 31999 гривень 52 копійки визнано протиправними. Зобовязано Смілянський МВ ДВС провести ОСОБА_5 перерахунок заборгованості по аліментах за виконавчим листом Смілянського міськрайсуду №2-300/2006 від 17 лютого 2006 року (а.с. 122).

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10 лютого 2012 року заборгованість ОСОБА_5 по аліментах відсутня (а.с. 124).

З оглянутого в судовому засіданні належним чином завіреного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_7 аліментів вбачається, що 15 березня 2006 року постановою державного виконавця Державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-300 виданого 17 лютого 2006 року про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей.

22 липня 2014 року постановою старшого державного виконавця скасовано документ «постанова про закінчення виконавчого провадження (п.8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до довідки розрахунку №774 від 31 липня 2014 року заборгованість ОСОБА_5 по аліментах, станом на 31 липня 2014 року, становить 33160 гривень 42 копійки.

Постановою державного виконавця 15 серпня 2014 року накладено арешт на майно ОСОБА_5 та оголошено заборону на його відчуження.

Після проведеного перерахунку аліментів, відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10 лютого 2012 року заборгованість ОСОБА_5 по аліментах відсутня (а.с. 124).

Згідно постанови державного виконавця від 24 грудня 2014 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей закінчено в звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В судовому засіданні встановлено, що підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження стала фактично постанова Смілянського міськрайонного суду від 11 листопада 2014 року відповідно до якої, державним виконавцем було проведено перерахунок заборгованості по аліментах.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими, для виконання на всій території України.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 17 лютого 2006 року з ОСОБА_5 аліменти повинні стягуватися щомісячно до досягнення дітьми повноліття, дана обставина підтверджена ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 7 травня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 28 травня 2014 року. Відтак, посилання державного виконавця у розрахунку заборгованості по аліментах на сплату таких наперед є безпідставним.

Як вбачається з вищевказаного розрахунку на момент його проведення борг по сплаті аліментів у ОСОБА_5 існував. За таких обставин, державний виконавець недотримався вимог ч. 4 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» чинного на момент виникнення заборгованості, відповідно до якої державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику у випадках передбачених законом. Разом з тим, відповідно до вищевказаної статті спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження державний виконавець в день проведення розрахунку заборгованості, 24 грудня 2014 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, проте будь-яких відомостей стосовно направлення копії розрахунку боржнику та стягувану матеріали такого не містять та в судовому засіданні надані не були, а тому посилання державного виконавця на відсутність у стягувача претензій з приводу боргу аліментів є передчасним.

Разом з тим, суд не вбачає підстав в задоволенні вимоги про визнання розписки від 20 серпня 2008 року недійсною, оскільки вирішення такої здійснюється в порядку позовного провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 263, 450 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 2 червня 2016 року, постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» ,-

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 щодо закриття виконавчого провадження задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо закриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки Альони, ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно виконавчого листа №2-300 виданого 17 лютого 2006 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області.

Зобовязати відділ Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області поновити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки Альони, ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно виконавчого листа №2-300 виданого 17 лютого 2006 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області.

В решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий: Опалинська О.П.