Справа № 203/2651/18
Провадження № 2-з/0203/63/2018
УХВАЛА

03 серпня 2018 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

у с т а н о в и в:

02 серпня 2018 року представниця заявниці адвокат ОСОБА_2 на підставі ч.ч.3,4 статті 116 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК) звернулася до суду із заявою про витребування доказів у КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради», в якій просить витребувати відомості про зареєстрованих осіб у кімнаті 839, у будинку 106, розташованого по проспекту Слобожанський у місті Дніпрі (гуртожиток) та копії правовстановлюючих документів, на підставі яких інших осіб було зареєстровано за зазначеною адресою, а також витребувати копії ордеру№2 на заняття житлової площі від 19.02.2007 року і копію договору №02, що було укладено на підставі цього ордеру. Заяву обґрунтовано тим, що заявниці надано право користування зазначеною кімнатою у гуртожитку на підставі договору №02 від 19.02.2007. Під час отримання довідки №2368 про склад родини, що зареєстровано у даній кімнаті, їй стало відомо, що за даною адресою зареєстровано інших осіб, які не входять до складу її родини. На запит, направлений адвокатом ОСОБА_3 до КП «Жилсервіс-5» ДМР» щодо надання інформації про інших зареєстрованих осіб у кімнаті та надання документів, на підставі яких ці особи були зареєстровані, останнім було відмовлено з посиланням на Закон України «Про захист персональних даних». Вказані відомості та документи ОСОБА_1 необхідні для звернення до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, інакше вона не зможе скористатись своїм правом на захист.

Розглянувши подані матеріали, доходжу висновку, що заява не відповідає вимогам, викладеним у ст. 117 ЦПК.

Згідно зі ст. 117 ЦПК за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів.

Відповідно до Загальних вимог до оформлення касових документів Розділу ІV Інструкції «Про ведення касових операцій банками в Україні» до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, належать також, серед іншого, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями. Касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, власноручні підписи або ЕП платника/отримувача та власноручні підписи або ЕЦП працівників банку (філії, відділення), уповноважених здійснювати касову операцію. До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки, також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що квитанція, долучена заявницею при поданні заяви не містить обовязкових реквізитів, а тому не може вважатись належним підтвердженням факту сплати судового збору. Крім того, станом на момент вирішення питання щодо розгляду даної заяви, відомості щодо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відсутні.

Приписами частини 4 статті 117 ЦПК встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 4 ст. 117 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернути заявниці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення ухвали, відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Католікян