АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7210/17Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/789/460/18 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря - Танцюри О.В., адвоката відповідачки Моленя Р.Б., позивачки ОСОБА_2 та її адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2017 року, яка постановлена суддею Сливкою Л.М., у справі № 607/7210/17 повний текст якої складено 24 жовтня 2017 року за заявою ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_5 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви.

1.1. 23.10.2017 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради, ОСОБА_4 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що на розгляді в суді є спір з приводу визнання договору оренди земельної ділянки для ведення городництва недійсним. З сайту тернопільської міської ради стало відомо що на на сесії міської ради 24.10.2016 року заплановано розгляд питання про продовження строків договорів оренди земельної ділянки, в тому числі і договору оренди за участю ОСОБА_4 Тому, потрібно вжити заходи забезпечення позову, що унеможливить виконання імовірного рішення суду.

2.Короткий зміст судового рішення

2.1. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено.

2.2. Заборонено Тернопільській міській раді вчиняти будь які дії щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Тернополі, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1.

2.3. Ухвала суду мотивована тим, що між сторонами існує спір з приводу використання земельної ділянки, яка є предметом договору оренди землі від 27 січня 2014 року укладеного між Тернопільською міською радою і ОСОБА_4 Заборона вчиняти власнику будь-які дії щодо земельної ділянки у вказаній справі є доцільним та співрозмірним забезпеченням позову.

3. Короткий зміст апеляційної скарги

3.1. В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що у разі задоволення позову про визнання недійсним договору оренди землі від 27 січня 2014 року та скасування рішення державного реєстратора, відсутня реальна загроза щодо можливості не виконання рішення суду, або утруднення його виконання, оскільки позивачкою не заявляються будь-які матеріальні вимоги.

4. Аргументи учасників справи

(1) Станом на 08 травня 2018 року позивач ОСОБА_2 не скористалася своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

(2) Представник апелянтки ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснив, що наполягає на доводах апеляційної скарги, вважає ухвалу суду недоцільною із-за відсутності загрози невиконання судового рішення.

(3) ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснили, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову своєчасно виконала своє призначення 24.11.2017 року на сесії Тернопільської міської ради, оскільки питання продовження оспорюваного договору оренди було вилучено із порядку денного.

5. Обставини справи

5.1. З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Тернопільської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди землі від 27 січня 2014 року, укладеного між Тернопільською міською радою, та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 0,0700 га, скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області №10775900 від 10 лютого 2014 року та реєстрації іншого речового права №4618423 від 10 лютого 2014 року.

5.2. Свою позовну заяву позивачка мотивувала тим, що Тернопільська міська рада неправомірно розпорядилась земельною ділянкою площею 0,0700 га за адресою АДРЕСА_1 надавши її в оренду ОСОБА_4 , якою попередньо, правомірно користувалась ОСОБА_2

5.3. 23.10.2017 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони Тернопільській міській раді вчиняти будь які дії щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, оскільки 24.10.2017 року на сесії Тернопільської міської ради 23 жовтня 2017 року винесено питання про продовження договору оренди земельної ділянки, який є предметом спору. З цих підстав вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду в разі його задоволення.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

6.1. У відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, (в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали), забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

6.2. Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

6.3. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо.

6.4. Із змісту позовних вимог вбачається, що предметом позову є спір щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, а підставою для забезпечення позову є те, що на розгляд сесії Тернопільської міської ради 24.10.2017 року винесено питання про продовження договору оренди земельної ділянки, який є предметом спору

6.5. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, (в чинній редакції на день постановлення ухвали) позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

6.6. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

6.7. Таким чином, заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

6.8. Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний вид забезпечення позову, є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

6.9. Таким чином, заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

6.10. Відповідно, ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права та скасуванню не підлягає.

7. Висновки за результати розгляду апеляційної скарги:

(1) Щодо суті апеляційної скарги

7.1. Суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

(2)Щодо розподілу судових витрат:

7.3. Згідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови, суд апеляційної інстанції повинен зазначити розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

7.4. Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд змінює розподіл судових витрат.

7.5. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у разі відмови в позові - на позивача.

7.6. Враховуючи те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню відповідно витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 141, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на відповідачку ОСОБА_4.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тест постанови складено 15 травня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач