Справа № 504/1732/18
Провадження № 6/504/36/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря - Мельниковій В.М.,

за участі державного виконавця Баловнєвої О.С.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Доброслав заяву старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Лиманського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_1, про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Лиманського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в порядку ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), яким просила суд звернути стягнення на майно боржника, право на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

В судовому засіданні державний виконавець свою заяву підтримала, просила її задовольнити з визначених у ній підстав.

Вислухавши думку державного виконавця, перевіривши матеріали виконавчого провадження ВП № 56091941, суд дійшов до висновку, що заява державного виконавця не може бути задоволена з наступних підстав:

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Лиманського ВДВС Одеської області перебуває виконавче провадження ВП № 56091941 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 30.03.2018 року Суворовським районним судом м. Одеси у справі № 523/2163/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 603929 грн., витрат на правову допомогу 6035 грн., а всього до стягнення 609 964 грн.

06.04.2018 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

У заяві державний виконавець зазначив, що в установлений законом строк для добровільного виконання, боржник вимоги виконавчого документу не виконав.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєкті нерухомого майна, боржнику належить земельна ділянка кадастровий номер :02:001:1910 за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, провул. Уютний, 25.

27.04.2018 року державним виконавцем складено акт про те, що на вказаній земельній ділянці знаходиться не зареєстрований житловий будинок.

Відповідно до правил ч.4 ст.50 Закону суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно, що належить боржнику, але не зареєстровано в установленому порядку.

В силу ст.2 Закону однією із засад виконавчого провадження є верховенство права.

Положенням ч.1 ст.18 Закону передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зі змісту завдань принципу верховенства права відкривається обовязок державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Гарантією є можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця в порядку, встановленому цим Законом.

За правилами ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Суд враховує, що державним виконавцем було дотримано положення наведеної норми закону, було направлено копії постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника.

Більш того, за наданими матеріалами Укрпошти підтверджено, що боржник особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд враховує, що законодавцем гарантовано боржнику право на самостійне виконання рішення суду (виконавчого документу), яке, виходячи з вищенаведених норм Закону, розпочинається з дня отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що боржник мав можливість добровільно (самостійно) виконати рішення суду.

Також, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази проведення виконавчих дій за місцем проживання боржника.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Отже, право стягувача на примусове виконання рішення суду гарантовано Основним Законом, і підлягає захисту судом в загальному порядку.

Разом із тим, відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Суд повторює, що рішення суду гарантовано має бути виконано, але у спосіб, встановлений законом, з дотриманням прав, свобод та інтересів сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Порядок звернення стягнення на майно боржника визначений Розділом VII Закону.

Так, за правилом ст.48 Закону стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на рахунках у банках та інших фінансових установах.

Державний виконавець не довів суду про повноту вжиття заходів виконання щодо перевірки наявності у боржника грошових коштів, цінностей. Так, державний виконавець не здійснив перевірки цього факту зокрема за місцем знаходження не зареєстрованого будинку боржника. Більш того, боржник має зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. По даній адресі взагалі виконавчі дії не проводились.

За правилом ст.50 Закону стягнення на нерухоме майно боржника звертається у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Матеріали виконавчого провадження доводять, що боржник має у власності автомобіль Тойота прадо, ВН 0609 ЕМ, який перебуває у розшуку за постановою державного виконавця від 25.04.2018 року.

Таким чином, державний виконавець не врахував наведених вище правил Закону, і помилково звернувся до суду із даним поданням.

Суд вважає, що в теперішній час дане подання є передчасним, не обгрунтовано, і задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 353, 356, 440 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви державного виконавця відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з часу її проголошення через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя В.К. Барвенко