Номер провадження 2/754/230/18
Справа №754/7762/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2018 року, м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Дорошенко В.В., справа № 754/7762/16-ц

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

Вимоги позивача: стягнення страхового відшкодування,

ОСОБА_2 - представник позивача

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з позовом і посилаючись на несвоєчасне повідомлення його відповідачем про настання страхового випадку, просить у порядку регресу, стягнути з відповідача: 6107 грн. 37 коп. - виплаченого страхового відшкодування на відновлення автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яка як вважає позивач, сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП, була застрахована позивачем.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.12.2016 року, скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.11.2016 року, а справу призначено до судового розгляду.

При новому розгляду справи, представник позивача позов підтримав і просив про його задоволення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву з проханням про розгляду справи за його відсутності.

Представник позивача не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача.

З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив наступне.

08.09.2012 року, біля 18:10 год. відповідач, керуючи автомобілем «Тойота» р. н. т2 КХ 8576 по проспекту Московському в м. Києві та рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Шкода» р. н. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 02.10.2012 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі: 340 грн..

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вищевказана ДТП, внаслідок якої заподіяно шкоду, сталася з вини відповідача.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Тойота», була застрахована позивачем, що підтверджується наявною у матеріалах справи, копією поліса № АВ/7149849 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.05.2012 року.

Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії платіжного доручення № 0007722 від 24.02.2016 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «Шкода» у сумі: 6107,37 грн..

Відповідно до підпунктів 33.1.4. і 33.1.2. пункту 33.1. ст. 33, підпункту «г*» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до абзацу четвертого п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Як вказує позивач у своєму позові, відповідач не повідомив його своєчасно про настання дорожньо-транспортної пригоди у строки, передбачені вищевказаними нормами права, тому, відповідач у порядку регресу, має відшкодувати позивачу понесені ним витрати по виплаті страхового відшкодування.

Згідно зі ст. ст. 993, 1187 ч. 2, 1188 ч. 1 п. 1, 1191 ч. 1 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-284цс15, підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Оскільки судами у справі, яка переглядається, встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

При розгляді даної справи, судом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування, тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позов не задовольняється, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по справі, позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (місцезнаходження: 03049, м. Київ, Повітрофлотський пр.-т, 25, ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: 02232, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) про стягнення страхового відшкодування.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: