Справа № 361/173/18
Провадження № 2/361/1133/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна, зміну правовідносин,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту та заборону відчуження накладені 12 червня 2014 року на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 постановою ВП № 30864874 відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції, та зміну правовідносин, що виникли на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року по справі 22ц-6420/2011, визначити, що ОСОБА_4 втратила право на стягнення боргу 80494 грн. 57 коп. та зберегла (залишила за собою) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в см. Калинівка, Броварського району Київської області.

Свій позов обґрунтовує тим, що 30 листопада 2011 року рішенням Апеляційного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості ? частини квартири № 24 по вулиці Чекістів в смт. Калинівка Броварського району Київської області в розмірі 79305 грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 1189 грн. 57 коп.

На виконання рішення від 30 листопада 2011 року був виданий виконавчий лист № 2-975 від 23 листопада 2013 року, який перебував на виконанні у ОСОБА_2 МВДВС ГТУЮ у Київській області, що підтверджується листом № 2468 від 16 січня 2018 року. В ході виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3, в тому числі на спірну квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується листом ВДВС № 18521 від 12 червня 2014 року, постановою від 12 червня 2014 року та листом № 2468 від 16 січня 2018 року.

29 квітня 2014 року помер ОСОБА_3, який був боржником по виконанню рішення Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року.

Відповідно ВП № 30864874 було закінчене 13 серпня 2014 року. На момент смерті 29 квітня 2014 року боржником ОСОБА_3 не було сплачено борг в розмірі 80494 грн. 57 коп. право власності на ? частини спірної квартири № 24 залишилось за позивачем ОСОБА_1 Решта спірної квартири, а саме ? увійшли до спадкової маси і стали предметом судового розгляду по справі № 361/7114/15-ц ( провадження №2/361/292/16).

16 листопада 2016 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частині спірної квартири АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що вона позбавлена можливості виконати рішення суду від 16 листопада 2016 року, а саме зареєструвати на своє імя право власності на 3/8 частини спірної квартири АДРЕСА_2, оскільки воно заарештовано, як майно боржника ОСОБА_3 згідно ВП № 30864874.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Суд вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із матеріалів справи, 16 листопада 2016 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області розглянутий позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Служба у справах дітей та сімї ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування, вселення у квартиру, виселення осіб, за наслідками розгляду цивільної справи позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини квартири №24 за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чекістів, будинок № 5, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 29 квітня 2014 року, та вирішено виселити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з квартири № 24 за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чекістів, будинок № 5.

Під час розгляду вказаної справи у суді, встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ОК № 302483 ОСОБА_3 помер 29 квітня 2014 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема на 3/4 частини квартири № 24 за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вулиця Чекістів, будинок 5, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Із спадкової справи № 282/2014 до майна ОСОБА_3, заведеної ОСОБА_2 районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись: ОСОБА_5 - дружина, ОСОБА_1 - сестра, а ОСОБА_8 - син, відмовився від прийняття спадщини на користь тітки ОСОБА_1 Також із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Київської області від 05.03.2015 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що у звязку із існуванням судових спорів між спадкоємцями, щодо оформлення спадкових прав їй необхідно звернутися до суду.

Рішенням Соломянського районного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування. Рішення набрало законної сили.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_7, про встановлення факту проживання однією сімєю та одержання права на спадкування відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Київської області від 14 вересня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Матеріалами справи також встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 грудня 2003 року ОСОБА_1 успадкувала 1/4 частину квартири № 24 за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чекістів, будинок № 5, а іншу 1/4 частину вказаного майна успадкував ОСОБА_3

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/4 частки в спадщині, а саме ? частини квартири АДРЕСА_3 у розмірі 79305 грн., а також судовий збір в сумі 1189 грн. 57 коп.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого 23.01.2012 року Броварським міськрайонним судом на підставі вищевказаного рішення, 25.01.2012 року відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції від 13.08.2014 року вищезазначене виконавче провадження закінчене у звязку із смертю боржника.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що рішення Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року не виконане, компенсація ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 не сплачена.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів видно, що за ОСОБА_1 зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності ? частка квартири № 24 за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чекістів, будинок № 5.

З огляду на викладене, вбачається, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь позивача компенсацію за частку у спільній частковій власності, однак, за життя спадкодавець не сплатив вказану компенсацію, тому право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника ОСОБА_1 на ? частину спірної квартири не припинилось, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, із наведених та встановлених судом обставин вбачається, що в порядку виконання судового рішення та відповідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 червня 2014 року, був накладений арешт на нерухоме майно, а саме на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3, про що свідчить надана позивачем копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, тобто на квартиру АДРЕСА_4. Враховуючи той факт, що за ОСОБА_1 визнано право власності на 3/8 частини квартири № 24 за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чекістів, будинок №5, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 29 квітня 2014 року, але на його майно в порядку виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року накладений арешт, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, та вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню позовні вимоги в частині зняття арешту з 3/8 частини квартири № 24, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чекістів (Миру), будинок № 5, що належала боржнику ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений 12 червня 2014 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 30864874, номер запису про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 5991150 для оформлення спадкових справ ОСОБА_1, оскільки відсутні підстави існування такого арешту, та його існування перешкоджає позивачу в оформленні в тому числі спадкових прав після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В частині позовних вимог про зміну правовідносин, що виникли на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 30 листопада 2011 року по справі 22ц-6420/2011, визначивши, що ОСОБА_4 втратила право на стягнення боргу 80494 грн. 57 коп. та зберегла (залишила за собою) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в см. Калинівка, Броварського району Київської області, слід відмовити, оскільки вказане питання було розглянуто в цивільній справі № 361/7114/15-ц, провадження № 2/361/292/16 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Служба у справах дітей та сімї ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування, вселення у квартиру, виселення осіб.

Керуючись ст. ст. 76 80, 259, 263, 265 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт з 3/8 частини квартири № 24, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калинівка, вул. Чекістів (Миру), будинок № 5, що належала боржнику ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений 12 червня 2014 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 30864874, номер запису про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень - 5991150.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.