РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

14 травня 2018 року Справа № 561/223/18

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

секретаря судового засідання Расевич Г. І.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Зарічненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що з 19 листопада 2011 року перебувала з відповідачем у шлюбі. Рішенням Зарічненського районного суду від 23 лютого 2011 року шлюб було розірвано та рішенням цього ж суду від 31 травня 2016 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у розмірі 50 (пятдесяти) гривень щомісячно на утримання дітей сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дітьми повноліття.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала додатково пояснила, що потреби дітей з віком зростають просила позов задоволити та збільшити розмір аліментів, крім того долучила до позовної заяви довідку про те, що її донька ОСОБА_3 навчається у Рівненському економіко-технічному коледжі з денною формою навчання та у звязку з цим просила стягувати з відповідача аліменти до закінчення навчання донькою, або до 23-х років.

Відповідач подав до суду заяву, за змістом якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Суд, заслухавши позивача, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року судом вирішено стягувати щомісячно, починаючи з 12 травня 2016 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 50 (п`ятдесят) грн. 00 коп. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття.

Свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 093983, виданим Морочненською сільською радою Зарічненського району Рівненської області 03 серпня 2000 року та паспортом громадянина України серії МЮ № 428491, виданим Зарічненським ВС УДМС України в Рівненській області 04 серпня 2016 року підтверджено народження ОСОБА_3, а свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 062990, виданим Морочненською сільською радою Зарічненського району Рівненської області 27 листопада 2007 року підтверджено народження ОСОБА_4, батьками яких є сторони у справі. Як встановлено у судовому засіданні діти проживають разом з позивачкою, що підтверджено Довідкою № 734 від 13 березня 2018 року, виданою Морочненською сільською радою Зарічненського району Рівненської області. Судом також встановлено, що станом на час розгляду справи, діти сторін ще не досягли повноліття.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно позовної заяви вбачається, що розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дітей матеріально, а тому позивачка просить збільшити його розмір до 1/3 частини від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи з дня подання заяви.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В пункті 20 Постанови Пленуму № 3 від 15 травня 2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Розмір аліментів на одну дитину в такому випадку не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, оскільки донька сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у Рівненському економіко-технічному коледжі на денній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2020 року, що підтверджує Довідка № 85-18/01-07 від 12 квітня 2018 року, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини на час її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дітей.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

В той же час, відповідач, не є особою похилого віку, є працездатною особою, тобто наявні обєктивні передумови для того що він здатен сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає задоволенню, а сума стягуваних з відповідача аліментів підлягає збільшенню до 1/3 частини від заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно.

Вирішуючи питання про час з якого повинні бути присуджені аліменти суд враховує, що з 12 травня 2016 року аліменти на утримання дітей сплачувались за рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області у справі № 561/282/16, яке є обовязковим до виконання згідно ст. 18 ЦПК України. Відповідно вимога про збільшення розміру аліментів та стягнення їх з дати подання позовної заяви до суду є безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі і відповідно задоволенню не підлягає. Як розяснено у ч. 1. 4 п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись статтями 180-183, 191, 192 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які стягуються на підставі рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 31 травня 2016 року у справі № 561/282/16-ц в твердій грошовій сумі в розмірі 50 гривень 00 копійок на кожну дитину та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_2, проживаючого за адресою вул. Центральна, б. 258 с. Морочне Зарічненського району Рівненської області на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою вул. Центральна, б. 38 с. Морочне Зарічненського району Рівненської області, паспорт серії СР № 683561, виданий Зарічненським РВ УМВС України в Рівненській області, 18 лютого 2000 року, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення нею навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-х років та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого нею судового збору у розмірі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Зарічненський районний суд Рівненської області до Апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. В. Дідик