Справа № 367/1959/15-ц Головуючий у І інстанції Кухленко Д. С.
Провадження № 22-ц/780/1336/18 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 23 20.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Кулішенка Ю.М., суддів: Ігнатченко Н.В., Сержанюка А.С. розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом Національного університету державної податкової служби України до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року позивач Національний університет державної податкової служби України звернувся до суду з вказаним позов. Свої вимоги мотивував тим, що 20.08.2012р. між Національним університетом державної податкової служби України та ОСОБА_2 було укладено договір №13 про надання освітніх послуг. Позивач брав на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання. Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач повинен своєчасно вносити плату за надані освітні послуги. Загальна вартість освітньої послуги становила 21 936,00грн. за 4 навчальні роки. Відповідно до п. 4.3 договору відповідач повинен сплачувати кошти безготівково по 5 484,00грн. У зв'язку із невиконанням умов договору, відповідача було відраховано згідно наказу Національного університету державної податкової служби України «Про відрахування» від 29.08.2014 року № 1361. Заборгованність за Договором складає 5 484,00грн.

Просив стягнути з ОСОБА_2 борг за надання освітніх послуг у розмірі 5484 грн. 00 коп.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Національного університету державної податкової служби України заборгованість за надання освітніх послуг в розмірі - 5 484,00грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою та просив рішення суду скасувати та ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач у справі . відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою Ірозділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 20 серпня 2012 року між Національним університетом державної податкової служби України та ОСОБА_2 було укладено договір №13 про надання освітніх послуг від (а.с.3). За умовами договору позивач бере на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання ОСОБА_2 на заочній формі навчання за освітньо- кваліфікаційним рівнем «бакалавр», за спеціальністю «Фінанси і кредит ( оподаткування)».

Відповідно до п. 4.3 Договору Відповідач повинен сплачувати кошти безготівково по 5 484,00 грн. щороку.

Наказом Національного університету державної податкової служби України «Про відрахування» від 29.08.2014 року № 1361. ОСОБА_2 у зв'язку із порушенням умов договору про навчання (п.4.3) та невиконання навчального плану було відраховано із числа студентів.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27 жовтня 2014 року заборгованість по оплаті за навчання становить 10968,00 грн. Проте, відповідачем було сплачено 5 484,00грн.

19.09.2014 р. на адресу відповідача ОСОБА_4 було направлено "Претензію" про необхідність сплати боргу в розмірі 5 484,00 грн.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи в задоволенні позовний вимог суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 коштів за надані послуги відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

З вказаним висновком не погоджується колегія суддів виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до довідки Національного університету Держваної податкової служби України (Вінницька філія) № 24-04/59 від 16 червня 2014 року студент другого курсу групи ОБАЗ -12-1 ОСОБА_2 у 2013 -2014 навчальному році не приступав до занять, участі в заліково - екзаменаційних сесіях тне приймав, освітні послуги йому не надавались.( а.с. 23).

16 червня 2014 року директором Вінницької філії Малярчук А.К. головному бухгалтеру НУ ДПС України Хоменко М.М. було направлено службову записку про зняття заборгованості ОСОБА_2 по оплаті за навчання, у зв'язку з ненаданням йому освітніх послуг. ( а. с. 24)

У 2013 -2014 н.р. освітні послуги ОСОБА_2 позивачем не надавались.

Вказаних обставин суд першої інстанції не врахував та прийшов до передчасного висновку про задоволення позову.

В порушення вказаних норм позивачем не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_4 у 2013 - 2014 навчальному році надавались освітні послуги, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Рішення суду першої інстанції не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права і відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 20 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Національного університету державної податкової служби України до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий:

Судді: