Справа № 594/82/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2018 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі Окулянко У.Г.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 28 березня 2016 року померла її баба ОСОБА_5, після смерті якої, відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить ѕ частини будинковолодіння № 22 по вул.Гагаріна, що в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області та дві земельні ділянки площею 0, 6845 га та 0, 6846 га, що знаходяться на території Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, на яку вона претендує як спадкоємець за заповітом.

Крім того зазначила, що після смерті баби прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована разом з нею в одному будинковолодінні на день її смерті.

26 жовтня 2017 року звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини після її смерті, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ѕ частини будинковолодіння у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Також дізналася, що до майна померлої на підставі заяви її батька ОСОБА_3 про прийняття спадщини нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за №75/2016 від 04.04.2016 року та видано останньому свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки, що знаходяться на території Шупарської сільської ради та належали померлій ОСОБА_5.

При цьому, у своїй відмові нотаріус зазначив, що вказані свідоцтва помилково були видані на ім»я ОСОБА_3, без врахування спадкових прав позивача, а тому 12.10.2017 року ОСОБА_3 було направлено повідомлення для скасування даних свідоцтв за згодою сторін, на які він не відреагував, а тому, позивачу було рекомендовано звернутися до суду для скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, які були видані сину померлої відповідачу ОСОБА_3, а також для визначення належності житлового будинку померлій та наступної належності всього вищезазначеного майна позивачу як спадкоємцеві згідно заповіту.

А тому, просила суд визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 01.03.2017 року Борщівською державною нотаріальною конторою Тернопільської області за Р №157 на земельну ділянку площею 0, 6845 га, що знаходиться на території Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області на ім»я ОСОБА_3, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 01.03.2017 року Борщівською державною нотаріальною конторою Тернопільської області за Р №159 на земельну ділянку площею 0, 6846 га, що знаходиться на території Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області на ім»я ОСОБА_3, та визнати за нею право власності на 3/4 частини будинковолодіння, яке розташоване в с.Шупарка по вул.Гагаріна, 22 Борщівського району Тернопільської області, право власності на земельну ділянку площею 0, 6845 га, та право власності на земельну ділянку площею 0, 6846 га, що знаходяться на території Шупарської сільської ради, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1, її представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що позов не визнає, будь-яких обставин щодо цього, та доказів суду не зазначив та не подав.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, до суду подав заяву, згідно якої вказав, що в судове засідання з»явитись не може, позов визнає.

За таких обставин, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 26 березня 2016 року в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області померла баба позивача ОСОБА_5, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 227665, повторно виданого 14 вересня 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_5 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом буде мати право, заповіла позивачу ОСОБА_1.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 26.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 81.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить ѕ частини будинковолодіння №22 по вул.Гагаріна, що в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області та дві земельні ділянки площами 0, 6845 га та 0, 6846 га, і яку позивач фактично прийняла, оскільки проживала разом з померлою на день його смерті. Наведене підтверджується довідкою Шупарської сільської ради №559 від 01 листопада 2017 року.

26 жовтня 2017 року позивач звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори по питанню оформлення спадщини після смерті ОСОБА_5, однак нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ѕ частини будинковолодіння у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Також дізналася, що до майна померлої на підставі заяви її батька ОСОБА_3 про прийняття спадщини нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за №75/2016 від 04.04.2016 року та видано останньому свідоцтво про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки, що знаходяться на території Шупарської сільської ради та належали померлій ОСОБА_5.

При цьому у своїй відмові нотаріус зазначив, що вказані свідоцтва помилково були видані на ім»я ОСОБА_3, без врахування спадкових прав позивача, а тому 12.10.2017 року ОСОБА_3 було направлено повідомлення для скасування даних свідоцтв за згодою сторін, на які він не відреагував, в зв»язку з чим, позивачу було рекомендовано звернутися до суду для скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, які були видані сину померлої ОСОБА_3, а також для визначення належності житлового будинку померлій та наступної належності всього вищезазначеного майна позивачу як спадкоємцеві згідно заповіту.

Дійсно, як вбачається із копій свідоцтв про право на спадщину за законом серії НВО 978618 та НВО 978619 наданих суду Борщівською державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду, 01.03.2017 року державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори відповідачу ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 6845 га, розташовану на території Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії ТР №009384, виданого Борщівською районною державною адміністрацією Тернопільської області 02.10.2004 року на підставі розпорядження Борщівської районної державної адміністрації від 27.05.2004 року Р №227, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №87 та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 6846 га, розташовану на території Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії ТР №009385, виданого Борщівською районною державною адміністрацією Тернопільської області 02.10.2004 року на підставі розпорядження Борщівської районної державної адміністрації від 27.05.2004 року Р №227, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №88.

Згідно ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_5 склавши заповіт на ім»я позивача на усе своє майно, позбавила, в тому числі і свого сина відповідача ОСОБА_3 права на спадкування за законом після своєї смерті, крім того, такий в силу статті 1241 ЦК України не має права на обов»язкову частку у спадщині за законом після її смерті.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено. що особа, якій воно видане, не мала право на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом.

А отже, видані на ім»я відповідача свідоцтва щодо права на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, підлягають визнанню недійсними, оскільки такий, за наявності заповіту в користь іншої особи, не мав права на спадкування.

Крім того, суд знаходить і такими що підлягають до задоволення вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на ѕ частини будинковолодіння, яке розташоване в с.Шупарка по вул.Гагаріна, 22 Борщівського району Тернопільської області.

Зокрема, судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла ОСОБА_5, відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власніть) вона, її чоловік ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_8 та позивач ОСОБА_1, були його членами. Наведене стверджено копією особового рахунку з погосподарської книги Шупарської сільської ради за 1991-1995 роки на імя ОСОБА_7, довідкою Шупарської сільської ради №556 від 01.11.2017 року.

Спірне будинковолодіння являлося майном подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_5 і кожному із них належала Ѕ його частина.

Крім того встановлено, що ОСОБА_7 помер 16 липня 2002 року у с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 080656, виданого 19 липня 2002 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Згідно довідки Шупарської сільської ради №558 від 01.11.2017 року, після смерті ОСОБА_7, якому належала Ѕ частина спірного будинковолодіння, його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_3 прийняли спадщину в рівних частках, і після смерті чоловіка, його дружина ОСОБА_5 фактично набула право на ѕ частини спірного будинковолодіння, однак у визначеному законом порядку не оформила своє право власності на нього.

Рішенням Шупарської сільської ради 13 ї сесії 21 го скликання №7 від 30.03.1994 року, ОСОБА_7 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 75 га., з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку та 0, 50 га для ведення підсобного господарства, що вбачається з виписки з даного рішення а також з довідки Шупарської сільської ради №557 від 01.11.2017 року.

Судом встановлено, що окрім позивача як спадкоємця за законом, та відповідача, який не мав права на спадкування, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене випливає з інформації Борщівської державної нотаріальної контори № 1252/02-14 від 26.10.2017 року.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 10 листопада 2017 року, виготовленого СПД ФОП ОСОБА_9, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 22 по вул. Гагаріна в с.Шупарка Борщівського району становить 236821 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1268, 1301 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 01 березня 2017 року Борщівською державною нотаріальною конторою Тернопільської області за Р № 157 на земельну ділянку площею 0, 6845 га, що знаходиться на території Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, на імя ОСОБА_3.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 01 березня 2017 року Борщівською державною нотаріальною конторою Тернопільської області за Р № 159 на земельну ділянку площею 0, 6846 га, що знаходиться на території Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, на імя ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на 3/4 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованого у с.Шупарка по вул.Гагаріна, 22 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 березня 2016 року в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 березня 2016 року в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, право власності на земельну ділянку площею 0, 6845 га, що знаходиться на території Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 28 березня 2016 року в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, право власності на земельну ділянку площею 0, 6846 га, що знаходиться на території Шупарської сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові втрати в сумі 3609 ( три тисячі шістсот дев»ять) грн. 93 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: