АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

м. Харків

справа № 635/3999/17

провадження №22-ц/790/3447/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 лютого 2018 року у складі судді Панас Н.Л.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 22 жовтня 2010 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами згідно з умовами договору, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2017 року в нього утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 732 грн. 83 коп., за процентами за користування кредитом - у розмірі 8 869 грн. 11 коп., за пенею та комісією - у розмірі 2 600 грн., а також заборгованість зі штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг (далі - Умови і правила), з яких: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 610 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова). Враховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість в загальному розмірі 13 312 грн. 04 коп.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Банком не доведено того, що Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови і правила), додані до позову, діяли на час підписання ОСОБА_1 анкети-заяви від 22 жовтня 2010 року. Підписана відповідачем анкета-заява не містить істотних умов кредитного договору, зокрема, зазначень детального розпису загальної вартості кредиту для споживача, дати видачі кредиту, тому між сторонами не виникло жодних зобов'язань. Надані позивачем у якості письмових доказів довідки про зміну кредитного ліміту, про видачу відповідачеві карток, виписка щодо руху коштів на рахунку, відкритому на ім`я відповідача, не містять у собі необхідних реквізитів, які б давали суду змогу ідентифікувати осіб, які проводили операції, зазначені у цих довідках, а також осіб, які видали надані суду довідки і виписки.

В поданій 10 травня 2018 року апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що своїм підписом в анкеті-заяві ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами складає кредитний договір. Банком надані суду Умови і правила, що діяли на час виникнення між сторонами спірних правовідносин, а активне користування відповідачем карткою та її поповнення свідчить про визнання виникнення між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитних правовідносин.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення. Посилалася на те, що надані Банком Умови і правила не містять особистого підпису відповідача, тому не можуть вважатися складовою частиною укладеного між сторонами договору. Банком не доведено видачу ОСОБА_1 кредитної картки та факту її отримання останнім, не доведено факту отримання відповідачем коштів та не визначено номер кредитної картки, виданої ОСОБА_1 для користування кредитними коштами. Також посилається на те, що згідно наданої Банком довідки про зміну умов кредитування кредитний ліміт було встановлено у 1000 грн., а з 11.05.2011 року - 1600 грн. При цьому довідки Банку не оформлені належним чином, не підписані уповноваженими особами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як встановлено судовим розглядом, 22 жовтня 2010 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду (а.с. 6-7).

За умовами вказаної Анкети-заяви ОСОБА_1 отримав кредитний ліміт 5 000 гривень на Платіжну картку Кредитка «Універсальна» зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між особою та Банком Договір про надання банківських послуг. При цьому встановлено, що особа ознайомлена та згодна з Умовами і правилами, а також Тарифами Банку, які були надані в письмовому вигляді (а.с. 6 зворот). Надана ПАТ КБ «ПриватБанк» копія Анкети-заяви містить особистий підпис ОСОБА_1

Відповідно до вимог статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

За нормами частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

ОСОБА_1, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, приєднався до договору приєднання та погодився з його умовами.

При цьому Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не вимагається, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору.

Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з пп. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

ОСОБА_1 укладення чи не укладення кредитного договору не оспорював, не довів, що підписуючи Анкету-заяву ознайомлювався з іншими Умовами і правилами, ніж ті, що містяться у матеріалах справи. З розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позичальник частково сплачував заборгованість, користувався кредитними коштами, тобто фактично погоджувався з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність Банком виникнення між сторонами кредитних відносин та відсутність підстав для задоволення позовних вимог Банку про стягнення заборгованості є помилковим, оскільки підписана відповідачем Анкета-заява містить необхідні та достатні істотні умови, що дають змогу ідентифікувати виниклі між сторонами відносини.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил у випадку невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати обов'язок по поверненню Кредиту, в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), виплатити Банку винагороду.

При порушенні позичальником стрлків платежів по будья-кому з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів, позичалник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гри. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф обліковується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу (п. 2.1.1.7.6 Умов і правил).

З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1, до 17 листопада 2014 року користувався кредитними коштами та періодично погашав виниклу перед Банком заборгованість (а.с. 4). Зазначений розрахунок узгоджується із наданою деталізованою випискою по кредитному рахунку ОСОБА_1 на аркушах справи 105-112. При цьому посилання ОСОБА_2 на те, що за кредитним договором № б/н від 22 жовтня 2010 року ОСОБА_1 не отримував двох карток спростовуються наданими Банком розрахунками (а.с. 105-112), оскільки періодично погашення заборгованості за кредитним договором здійснювалось шляхом перерахування грошових коштів між картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

При цьому даних про те, що ОСОБА_1 оспорював рух коштів на своєму рахунку або звертався до Банку чи правоохоронних органів із заявами про шахрайські дії стосовно свого карткового рахунку у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до наданого Банком розрахунку станом на 30 червня 2017 року у ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 22 жовтня 2010 року утворилася заборгованість у розмірі 13 312 грн. 04 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 732 грн. 83 коп., за процентами за користування кредитом - у розмірі 8 869 грн. 11 коп., за пенею та комісією - у розмірі 2 600 грн., а також заборгованості зі штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, з яких: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 610 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова).

Враховуючи, що Банком доведено наявність невиконаного зобов'язання по поверненню кредитних коштів з боку ОСОБА_1 з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитом та за процентами.

При цьому, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Згідно з частиною третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У випадку, якщо розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (разом із нарахованою індексацією та трьома процентами річних), суд застосовує до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14.

ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 2 600 гривень заборгованості за пенею та комісією і штрафи: 500 грн. фіксованої частини і 610 грн. 10 коп. - процентної складової.

Оскільки стягнення обох сум буде подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне порушення зобов'язання, заборгованість за тілом кредиту складає 732 грн. 83 коп., розмір заборгованості за пенею та комісією, що підлягає стягненню з ОСОБА_1, належить зменшити до 732 грн. 83 коп., а у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягненні штрафів - відмовити.

Враховуючи викладене вище, апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» належить задовольнити частково, рішення суду першої інстанції - скасувати, частково задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». З ОСОБА_1 належить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 жовтня 2010 року у сумі 10 334 грн. 77 коп., з яких заборгованість за кредитом - 732 грн. 83 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом - 8 869 грн. 11 коп., заборгованість за пенею та комісією - 732 грн. 83 коп. У задоволенні позову в іншій частині належить відмовити.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» і розмір судового збору, сплачений при подачі позовної заяви (а.с. 1) та апеляційної скарги (а.с. 170), з ОСОБА_1 на користь Банку належить стягнути 3 105 грн. 20 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 лютого 2018 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 жовтня 2010 року у розмірі 10 334 (десять тисяч триста тридцять чотири) гривні 77 (сімдесят сім) копійок, з яких 732 гривні 83 копійки заборгованості за кредитом, 8 869 гривень 11 копійок заборгованості за процентами за користування кредитом, 732 гривні 83 копійки заборгованості за пенею та комісією.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 3 105 (три тисяч сто п'ять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках, встановлених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 липня 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний