Ухвала

Іменем України

04 червня 2018 року

м. Київ

справа №161/15349/16-ц

провадження №61-15962ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Другий відділ державної виконавчої служби у м. Луцьку Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до

ОСОБА_5 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2017 року залишено без змін.

У квітні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2018 року з пропуском строку, визначеного статтею 390 ЦПК України, на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті відправлена до суду 05 березня 2018 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 12 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме запропоновано надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або навести інші підстави для поновлення строку.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2018 року.

У заяві про поновлення строку ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки в судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини судового рішення, а повний текст вона отримала 08 лютого 2018 року, також додає довідку з Волинської обласної психіатричної лікарні від 03 травня 2018 року, згідно з якою вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 23 лютого 2018 року по 06 квітня 2018 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України 2004 року суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно з частиною четвертою статті 369 ЦПК України 2004 року суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Аналогічна норма міститься у статті 432 ЦПК України.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові ОСОБА_4, з висновками якого погодився й апеляційний суд, належним чином визначившись з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до правильного висновкупро відсутність підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даній справі відсутні - передбачені законом підстави.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, судове рішення, яке виконується, набрало законної сили.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись статтями 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження судового рішення.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 29 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Другий відділ державної виконавчої служби у м. Луцьку Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк