РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/5134/18

Провадження № 2/643/3800/18

24.05.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Майстренко О.М., за участю секретаря Постульга О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: ТОВ «Омега плюс Харків» про визнання недійсним правочину, визнання права власності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просив визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової споруди для зберігання різноманітної техніки загальною площею 801,1 м2 та нежитлової споруди складу загальною площею 224,1 м2, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є», нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2, та квартири №5, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10.04.2015 р.; визнати право власності на нежитлову споруду для зберігання різноманітної техніки загальною площею 801,1 м2 та нежитлову споруду склад загальною площею 224,1 м2, розташованих за адресою: м. Харків вул. Тимурівців, 59 «Є» за ОСОБА_1; визнати недійсним правочин з передання нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м2, 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м2, загальною площею 340,8 м2 в літ "А-6", які розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 3 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА ПЛЮС ХАРКІВ"; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29772038 від 26.05.2016 р., що прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3 та на квартиру № 5, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3, загальною площею 196,9 м2, житловою площею 138,7 м2.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ними з відповідачем укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2 та квартири №5, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3, нежитлової споруди для зберігання різноманітної техніки загальною площею 801,1 м2 та нежитлової споруди складу загальною площею 224,1 м2 розташованих за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є», в простій письмовій формі, з подальшим зобовязанням ОСОБА_2 нотаріально засвідчити договір купівлі-продажу та отримано грошові кошти за передані приміщення.

В подальшому відповідач відмовилася від нотаріального посвідчення та, на думку позивача протиправно провела реконструкцію нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2 та квартири №5, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3 та передала їх до статутного капіталу ТОВ «Омега Плюс Харків».

Відповідач, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: ТОВ «Омега плюс Харків» про визнання недійсним правочину та визнання права власності в повному обсязі, з мотивів відсутності предмету договору, оскільки ОСОБА_2 проведено реконструкцію нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2 та квартири №5, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3, у зв'язку із чим виник новий обєкт нерухомості, який і внесено до статутного фонду ТОВ «Омега Плюс Харків».

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, а щодо заявлених позовних вимог зазначено, що ТОВ «Омега плюс Харків» просить вирішити їх у відповідності до законодавства України.

Позивач в судове засідання не зявився та подав до канцелярії Московського районного суду м. Харкова клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився та подав до канцелярії Московського районного суду м. Харкова клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутності та відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи в ї сукупності та викладені сторонами письмові пояснення суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Судом встановлено ,що 10.04.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 І В. укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2 та квартири №5, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3, нежитлової споруди для зберігання різноманітної техніки загальною площею 801,1 м2 та нежитлової споруди складу загальною площею 224,1 м2 розташованих за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є», в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення.

В подальшому, відповідно до Акту приймання-передачі від 12.04.2015 ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняв нежитлові приміщення 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3; квартиру №5, житловою площею 138,8 м2, загальною площею 196,9 м2, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3; нежитлову споруду для зберігання різноманітної техніки літ. «Г» загальною площею 801,1 м2, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є»; нежитлову споруду складу літ. «Б» загальною площею 224,1 м2, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є»; оригінал рішення Київського районного суду м. Харкова №640/9187/14 від 23.07.2014 р.; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №25425390 від 11.08.2014 р.; договір купівлі-продажу, серія номер 4503, виданий 18.12.2014 р. Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №31211665 від 18.12.2014 р.; технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 від 22.01.2009 р.; технічний паспорт на нежитлові приміщення по вул. Пушкінській, 3 у м. Харкові від 24.02.2012 р.; копію технічного паспорту на споруду літ. «Б», розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є» від 31.01.2009 р.; копію технічного паспорту на споруду літ. «Г», розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є» від 09.09.2009 р.; ключі від квартиру АДРЕСА_1; ключі від нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3; ключі від споруди літ. «Б», по вул. Тимурівців, 59 «Є» у м. Харкові; ключі від споруди літ. «Г», по вул. Тимурівців, 59 «Є» у м. Харкові.

У свою чергу ОСОБА_2 отримала грошові кошти від ОСОБА_1 про що свідчать копії розписок від 10.04.2015р. та 12.04.2015р., а також пояснення ОСОБА_2 викладені в відзиві на позовну заяву.

Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2015 року у справі №640/6630/15-ц визнано право власності за ОСОБА_2 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м2, 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м2, загальною площею 340,8 м2 в літ «А-6», які розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 3, які реконструйовані з нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2 та квартири №5, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3.

Згідно з даними інформаційної довідки від 22.03.2018р. вищезазначені приміщення внесенні відповідачем до статутного фонду ТОВ «Омега плюс Харків», та перебувають у нього у власності.

Вказані обставини, щодо укладення договору купівлі-продажу, передачі майна, його реконструкції, внесення до статутного фонду ТОВ «Омега плюс Харків», а також отримання коштів від позивача, визнаються та не заперечуються відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву ОСОБА_1

Проте, крім цього, відповідач у відзиві вказує, що у нього відсутнє право власності на нежитлову споруду для зберігання різноманітної техніки загальною площею 801,1 м2 та нежитлову споруду складу загальною площею 224,1 м2 розташованих за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є», оскільки , на момент укладення договору купівлі-продажу з позивачем, відповідач повідомляв його про те, що ним тільки ведуться переговори щодо придбання у свою власність зазначеного майна, але в подальшому так і не було придбано.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

В порядку ч. 1 ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо того, що оскільки ОСОБА_2 проведено реконструкцію нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3; квартири №5, житловою площею 138,8 м2, загальною площею 196,9 м2, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3 то змінився предмет договору, оскільки відповідно до частини 2 статті 332 Цивільного кодексу України особа, яка самочинно переробила чужу річ, не набуває право власності на нову річ і зобов'язана відшкодувати власникові матеріалу його вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент проведення реконструкції та визнання права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м2, 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м2, загальною площею 340,8 м2 в літ «А-6», які розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 3, між позивачем та відповідачем уже було укладено договір купівлі-продажу та позивач передав грошові кошти за вказані приміщення, а тому ОСОБА_2 не мала правових підстав на проведення реконструкції та визнання права власності зазначені приміщення, оскільки на момент вчинення цих дій у відповідача існувало зобовязання щодо продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3; квартири №5, житловою площею 138,8 м2, загальною площею 196,9 м2, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3; нежитлову споруди для зберігання різноманітної техніки літ. «Г» загальною площею 801,1 м2, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є»; нежитлову споруду складу літ. «Б» загальною площею 224,1 м2, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є».

При цьому, як вже зазначалося, у ОСОБА_2 відсутнє право власності на нежитлову споруди для зберігання різноманітної техніки літ. «Г» загальною площею 801,1 м2, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є»; нежитлову споруду складу літ. «Б» загальною площею 224,1 м2, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є», а тому, з урахуванням положень статей 203, 215 Цивільного кодексу України відповідач не могла передавати вказані приміщення, у зв'язку із чим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо: визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової споруди для зберігання різноманітної техніки загальною площею 801,1 м2 та нежитлової споруди складу загальною площею 224,1 м2, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Тимурівців, 59 «Є», нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2, та квартири №5, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 10.04.2015 р.; визнати право власності на нежитлову споруду для зберігання різноманітної техніки загальною площею 801,1 м2 та нежитлову споруду склад загальною площею 224,1 м2, розташованих за адресою: м. Харків вул. Тимурівців, 59 «Є» за ОСОБА_1

Щодо решти позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Отже, внесення відповідачем нежитлових приміщень до статутного капіталу з метою набуття прав та обов'язків учасника товариства є правочином.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання по передачі у власність нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", загальною площею 124,5 м2, та квартири №5, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Так, на момент передачі майна в статутний фонд ТОВ «Омега плюс Харків» ОСОБА_2 ввела в оману Товариство, передавши його до статутного фонду, не довівши до відома товариства про існування інших осіб у яких є права на передане майно.

З огляду на вищевикладене, правочин з внесення відповідачем нежитлових приміщень до статутного капіталу підлягає визнанню судом недійсним, а тому позовні вимоги в частині визнання недійсним правочин з передання нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м2, 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м2, загальною площею 340,8 м2 в літ "А-6", які розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 3 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА ПЛЮС ХАРКІВ".

Відповідно до положень статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з частиною 3 статті 216 Цивільного кодексу України правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У зв'язку із чим вимоги позивача щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29772038 від 26.05.2016 р., що прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Щодо вимоги про визнання за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3 та на квартиру № 5, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3, загальною площею 196,9 м2, житловою площею 138,7 м2, суд приходить до висновку про їх задоволення частково, з огляду на наступне.

Як вже зазначалося вище, наслідком недійсності правочину є відновлення майнового стану особи до моменту вчинення недійсного правочину, а з урахуванням положень статті 182 Цивільного кодексу України, таке відновлення підлягає державній реєстрації.

Відповідно до частини 4 статті 182 Цивільного кодексу України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень»державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 та 2 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, керуючись положеннями статті 82 Цивільного процесуального кодексу України не підлягають доказуванню обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а також обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обидві сторони судового процесу визнали той факт, що ОСОБА_2 здійснила реконструкцію нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3 та квартири № 5, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3, загальною площею 196,9 м2, житловою площею 138,7 м2.

Крім цього цей факт встановлено рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2015 р. у справі № 640/6630/15-ц, яким визнано право власності за ОСОБА_2 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м2, 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м2, загальною площею 340,8 м2 в літ «А-6», які розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 3, які виникли внаслідок реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29-а, 31, 31-а, 32 в літ. "А-6", які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3 та квартири № 5, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, б. 3.

За таких обставин, враховуючи, що на момент подання позову ОСОБА_1 та розгляду справи предмет позову реконструйований у нежитлові приміщення 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м2, 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м2, загальною площею 340,8 м2 в літ «А-6», які розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 3, суд користуючись процесуальним правом вийти за межі позовних вимог дійшов висновку про необхідність визнання права власності саме на реконструйовані нежитлові приміщення.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 76, 81,82, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Володимирівни- задовольнити частково.

Визнати недійсним правочин з передання нежитлових приміщень 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м2, 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м2, загальною площею 340,8 м2 в літ "А-6", які розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 3 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Плюс Харків».

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29772038 від 26.05.2016 р., що прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 м2, 2-го поверху 5-1, 5-3, 5-4, 5-5, 5-1а площею 216,5 м2, загальною площею 340,8 м2 в літ «А-6», які розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 3.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Майстренко О.М.