Ухвала

4 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 761/36439/14-ц

провадження № 61-7854 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голяченко Марія Василівна, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання неправомірними дій приватного нотаріуса, припинення права власності та визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 3 грудня 2017 рокуОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 7 листопада 2017 року з пропуском двадцятиденного строку, установленого частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 4 і 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У заяві, доданої до касаційної скарги, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки він не брав участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, повний текст ухвали Апеляційного суду м. Києва від 7 листопада 2017 року отримав поштою лише 15 листопада 2017 року, що підтверджується відповідними доказами.

Крім того, посилається на правові висновки Верховного Суду України щодо поновлення строку на касаційне провадження.

У постанові Верховного Суду України від 5 жовтня 2016 року у справі № 6-1724цс16 вказано, що якщо недотримання строків на касаційне оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 7 листопада 2017 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу № 761/36439/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голяченко Марія Василівна, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання неправомірними дій приватного нотаріуса, припинення права власності та визнання договору дарування недійсним.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 квітня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь