Справа № 428/8053/18
Провадження №2-о/428/571/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьк Луганської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 14.02.2018 року дочка заявника ОСОБА_3, яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, знаходячись на тимчасово окупованій території у м. Луганськ, народила дитину чоловічої статі, що підтверджується лікарським свідоцтвом про народження. Заявник звернувся до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо реєстрації народження дитини, але йому було відмовлено у звязку із тим, що відсутні підстави для державної реєстрації народження та видачі свідоцтва про народження українського зразку відповідно до законодавства України. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для здійснення державної реєстрації цього факту відповідно до законодавства України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився.

Представник заявника адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, в заяві просив розглянути справу без його участі.

В судове засідання представник заінтересованої особи Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 Ю,М. має право відповідно до приписів ч.1 ст.317 ЦПК України на звернення до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, що підтверджується належними та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи.

Частиною першою ст. 144 СК України передбачено, що батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Згідно з копією паспорта серії ЕН №839979, виданого Артемівським РВ ГУМВС України в Луганській області 21.10.2011 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Луганськ, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: Україна, Луганська область, м. Луганськ, Артемівський район, вул. Лучістая, буд. 1.

Згідно з копією паспорта серії ЕН №737245, виданого Жовтневим РВ ГУМВС України в Луганській області 09.12.2009 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, є громадянином України.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 09.09.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД №137337, виданого Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області 09.09.2011 року.

Згідно з дублікатом медичного свідоцтва про народження від 02.03.2018 року №616, виданого медичним закладом самопроголошеної «Луганської народної республіки», ОСОБА_3 14.02.2018 року о 22-10 год. в Артемівському районі м. Луганськ самопроголошеної «Луганської народної республіки» народила хлопчика при одноплідних пологах та другій вагітності. Вказаний документ складений на бланку медичної документація форми первинної облікової документації №103/у, затвердженого наказом так званого Міністерства охорони здоровя самопроголошеної «Луганської народної республіки» 28.08.2015 року №591 та підписаний лікарем.

Згідно з листом Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 20.06.2018 року №141/171-29 заявнику ОСОБА_1 відмовлено в проведенні державної реєстрації народження особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі.

Суд враховує, що місто Луганськ станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р місто Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявників можливості зареєструвати факт народження доньки у встановленому законом порядку за місцем народження дитини.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше, означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Таким чином, в судовому засіданні був встановлений факт народження громадянкою України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: Україна, Луганська область, м. Луганськ, Артемівський район, вул. Лучістая, буд. 1, дитини чоловічої статі, яка народилася 14.02.2018 року при одноплідних пологах та другій вагітності в Артемівському районі міста Луганськ Луганської області, Україна, матірю якої є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, батьком якої є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 354, 430, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1) про встановлення факту народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, б. 22, ідентифікаційний код юридичної особи в ) задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: Україна, Луганська область, м. Луганськ, Артемівський район, вул. Лучістая, буд. 1, дитини чоловічої статі, яка народилася 14.02.2018 року при одноплідних пологах та другій вагітності в Артемівському районі міста Луганськ Луганської області, Україна, матірю якої є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, батьком якої є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. І. Кордюкова