Єдиний унікальний номер 243/6151/17 Номер провадження 22-ц/775/888/2018

Головуючий у 1 інстанції: Пронін С.Г. Єдиний унікальний номер 243/6151/17
Суддя-доповідач: ОСОБА_1 Номер провадження 22-ц/775/888/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Дундар І.О., Корчистої О.І.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області цивільну справу № 243/6151/17

за позовом ОСОБА_2 до Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, начальника відділу містобудування та архітектури головного архітектора району Словянської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3, Словянської міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції, третя особа: ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування погодження, висновку, рішення та договору оренди землі

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2018 року (суддя Пронін С.Г.),

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору вказала фізичну особу підприємця ОСОБА_4, про визнання протиправним (незаконним) та скасування рішення Райгородоцької селищної ради від 15.04.2003 року та договору оренди землі від 24.11.2004 року.

Посилалась на те, що рішенням Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області № 24/8-171 від 15 квітня 2003 року змінено цільове використання приватизованої земельної ділянки громадянина ОСОБА_4, що надавалась йому для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: м. Словянськ, вул. Комунальна,77 площею 0,12 га на інше цільове використання - «виробництво керамічних виробів для домашнього господарства», а також додатково надано ОСОБА_4 під виробництво керамічних виробів для домашнього господарства та магазин в оренду строком на 25 років земельну ділянку площею 0,0470 забудованих земель громадського призначення із земель запасу житлової та громадської забудови Райгородоцької селищної ради.

У проекті відводу земельних ділянок, а саме зміни цільового призначення земельної ділянки відсутні план схема погодження меж із сусідніми землекористувачами та кадастровий план погодження меж.

Рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки прийняте без дотримання процедури, встановленої Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №502.

Обовязковою умовою дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельної ділянки є складання або перепогодження проекту відведення земельної ділянки з місцевими органами виконавчої влади (районним (міським) органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно епідеміологічним органами, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини), а також проект відведення земельної ділянки підлягає державній землевпорядній експертизі.

Але під час погодження вибору земельної ділянки були порушені норми чинного законодавства.

У матеріалах проекту відводу земельної ділянки відсутнє архітектурне планування забудов. Головний архітектор та головний державний санітарний лікар погодили зміну цільового призначення землі та оренду земельної ділянки з цільовим призначенням виробництво керамічних виробів для домашнього господарства, незважаючи на наявність житлового будинку, розташованого поруч із спірною земельною ділянкою. У висновку Словянської міжрайонної СЕС від 19.11.2002 року вказано, що відстань до найближчого будинку складає 10 метрів. Порушені Державні санітарні правила планування та забудови у населених пунктах, додаток №4 та Державні будівельні норми ДБН 360 - 92, якими передбачено для виробництва будівельної промисловості санітарно захисну зону 100 метрів.

Згідно з державними будівельними нормами України В.2.3 -5-2001, затвердженими наказом Держбуду України від 11 квітня 2001 року №89 та введеними в дію з 01 жовтня 2001 року розміщення і будівництво наземних обєктів житлово цивільного, промислового призначення та інших капітальних споруд, окрім обєктів транспорту та інженерних мереж, в межах червоних ліній вулиць та доріг забороняється.

На теперішній час поруч з нею сусіди займаються виробництвом бетонних виробів із відходів ТЕЦ (шлакоблок, тротуарна плитка), чим заважають їй проживати поруч з ними. З боку сусідів триває постійний шум від обладнання (бетономішалки, вібромашини), постійний рух від вантажівок, які вивантажують та відвантажують будівельний матеріал. При цих діях у повітрі утворюється пил, яким вони дихають у дворі та який потім осідає на речах та вікнах. Вона зверталась до сусідів з проханням припинити виробництво у житловому масиві та отримала відмову.

Санітарно захисна зона при вказаному виробництві складає 100 метрів, але ОСОБА_4 отримав висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.08.2015 року, в якому обґрунтовується скорочення нормативної санітарно-захисної зони для Підприємства по виробництву шлакоблоків та тротуарної плитки ФОП ОСОБА_4 на підставі невідповідного дійсності «Обґрунтування по скороченню розміру нормативної санітарно захисної зони», виконаного розробником ТОВ «Проект Маркет», що пізніше його скасувало. Санітарно захисні розміри було скорочено з 100 метрів до 50 метрів, але і такого розміру на місці не існує, що підтверджено тахеометричною зйомкою ТОВ «ГЕККОН ЛТД».

Таким чином, затвердженням рішення Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області № 24/8-171 від 15 квітня 2003 року «Про надання в оренду земельної ділянки громадянину ОСОБА_4М.» та «Про зміну цільового призначення земельної ділянки» за адресою: м. Словянськ, вул. Комунальна,77 порушені права суміжних власників земельних ділянок.

Тому позивачка просила суд визнати протиправними (не законними) та скасувати рішення Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області № 24/8-171 від 15 квітня 2003 року «Про зміну цільового призначення земельної ділянки» за адресою: м. Словянськ вул. Комунальна, 77, яка належить ОСОБА_4 та надання додатково в оренду строком на 25 років земельної ділянки за цією ж адресою ОСОБА_4 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства площею 0,0470 га кадастровий номер :15:000:0002 у повному обсязі та договір оренди землі № 140 від 24.11.2004 року про передачу в оренду ОСОБА_4 земельної ділянки кадастровий номер :15:000:0002, площею 0,047 га під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин за адресою Комунальна, 77 в населеному пункті 2 відділення ОСОБА_5 Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, а також стягнути з відповідачів на її користь витрати по сплаті судового збору.

04.09.2017 року позивачка уточнила позовні вимоги та, крім вимог, зазначених у первісному позові, додатково просила суд визнати незаконним та скасувати погодження № 20 начальника відділу містобудування та архітектури - головного архітектора району Словянської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3; визнати незаконним та скасувати висновок №21/03.6 Словянської міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.11.2002 року, протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи Словянської міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.08.2015 року за № 111 та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.08.2015 року № 05.03.02-07/37412, яким надано обґрунтування скорочення нормативної санітарно-захисної зони для підприємства по виробництву шлакоблоків та тротуарної плитки ФОП ОСОБА_4 розташованого за адресою: Комунальна, 77; стягнути з відповідачів на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 2560, 00 гривень.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що під час розгляду справи судом було допущено ряд процесуальних порушень, які в подальшому унеможливили справедливий та неупереджений розгляд справи, зокрема:

- судом не була розглянута заява від 13.11.2017 року про призначення судової земельно-технічної експертизи;

- стороною відповідачів не було надано доказів у повному обсязі згідно ухвали про витребування доказів, винесеної судом від 28 листопада 2017 року, а саме не надано генеральний план та місцеві правила забудови населеного пункту 2 відділення ОСОБА_5 Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, на який посилається у своєму рішенні суддя;

- суд послався на докази, обґрунтування яких були скасовані, а саме протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи Словянської міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.08.2015 року за № 111 та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.08.2015 року № 05.03.02-07/37412, яким надано обґрунтування скорочення нормативної санітарно-захисної зони для підприємства по виробництву шлакоблоків та тротуарної плитки ФОП ОСОБА_4, розташованого за адресою: Комунальна, 77 (обєкт ІV класу);

- суд обґрунтовує своє рішення пунктом 4.5 Промислова територія Державних будівельних норм (ДБН360-92) № 44 17.04.1992, що не має ніякого відношення до предмету спору, що підтверджують довідки про дані державного кадастрового обліку згідно з формою 6-зем, за підписом начальника Словянського відділу земельних ресурсів ОСОБА_6, згідно з якими спірні земельні ділянки числилися в землях житлової та громадської забудови Райгородоцької селищної ради та що підтверджує неможливе користування земельними ділянками за адресою: м. Словянськ, вул. Комунальна, 77, які належать ОСОБА_4, у сфері виробництва будівельної промисловості;

- на момент прийняття оспорюваного рішення Райгородоцької селищної ради № 24/8-171 від 15.04.2003 року висновок державної землевпорядної експертизи від 25.04.2003 року № 1136 був взагалі відсутній;

- на момент прийняття вищезазначеного рішення Райгородоцькою селищною радою № 24/8-171 від 15.04.2003 року в матеріалах проекту відведення земельних ділянок відсутнє рішення Райгородоцької селищної ради, що надає Дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_4 та згідно ст. 122 ЗК України це була не компетенція Райгородоцької селищної ради, а компетенція Словянської районної адміністрації, що підтверджує заява на імя голови райдержадміністрації. Дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_4 наданий головою Райгородоцької селищної ради ОСОБА_7, що порушує закон про місцеве самоврядування.

Також позивачка вказує, що судом не прийнято до уваги її посилання на те, що у матеріалах проекту відводу земельних ділянок відсутній план схема погодження меж із сусідніми землекористувачами та кадастровий план погодження меж, архітектурне планування забудов; не враховано наявності житлового будинку, розташованого поруч із спірною земельною ділянкою з приміщеннями під виробництво; погодження на зміну цільового призначення земельної ділянки надано головним архітектором та головним державним санітарним лікарем незважаючи на наявність висновку про те, що відстань до найближчого будинку складає 10 метрів, чим порушено вимоги щодо санітарно захисної зони у 100 метрів, а також не враховано перешкоди, що чиняться їй у проживанні разом із сусідами, що займаються виробництвом відходів із ТЕЦ (шлакоблок, тротуарна плитка). Оскаржуване рішення Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області № 24/8-171 від 15 квітня 2003 року порушує право суміжних власників земельних ділянок, а тому ОСОБА_2 вважає, що позов підлягає задоволенню.

Позивачка також посилається на положення ст. 50 Конституції України, згідно з якими кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди, статтю 282 ЦК України, якою передбачено право на усунення небезпеки, що загрожує життю та здоровю, статтю 293 ЦК України, згідно з якою фізична особа має право на безпечне для життя і здоровя довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення.

18 червня 2018 року від начальника відділу містобудування та архітектури головного архітектора району Словянської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, яке не може бути прийняте до уваги апеляційним судом, оскільки в порушення вимог ч.4 ст. 360 ЦПК України до нього не додані докази надсилання (надання) копій відзиву іншим учасникам справи. Положення частин 3 та 4 статті 360 ЦПК України були окремо розяснені учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження, копію якої разом з копією апеляційної скарги отримано працівником відділу містобудування та архітектури 22 травня 2018 року (а.с.136).

Від інших учасників справи відзиви не надійшли.

Згідно з ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В засіданні апеляційного суду представник позивачки адвокат ОСОБА_8 підтримував апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні.

Інші учасники справи в засідання апеляційного суду не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено розписками про вручення поштових відправлень судових повісток.

Згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника позивачки адвоката ОСОБА_8, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із його недоведеності, та, зокрема, зазначив, що оскаржуване позивачкою рішення селищної ради про зміну цільового призначення земельної ділянки, що надавалась ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку та про надання йому в оренду строком на 25 років земельної ділянки площею 0,0470 га, а також погодження начальника відділу містобудування та архітектури, висновок Словянської міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції, протокол та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи прийняті з дотриманням діючого на час їх прийняття порядку.

З вказаним висновком суду погодитись неможливо, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального закону.

Із справи вбачається, що позивачка звернулась із позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати:

- погодження № 20 начальника відділу містобудування та архітектури - головного архітектора району Словянської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3;

- висновок №21/03.6 Словянської міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.11.2002 року, протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи Словянської міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.08.2015 року за № 111 та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.08.2015 року № 05.03.02-07/37412, яким надано обґрунтування скорочення нормативної санітарно-захисної зони для підприємства по виробництву шлакоблоків та тротуарної плитки ФОП ОСОБА_4 розташованого за адресою: Комунальна, 77;

- рішення Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області № 24/8-171 від 15 квітня 2003 року про зміну цільового призначення земельної ділянки ОСОБА_4 за адресою: м. Словянськ, вул. Комунальна, 77 та надання йому додатково в оренду на 25 років земельної ділянки площею 0,0470 га.

- договір оренди землі № 140 від 24.11.2004 року про передачу в оренду ОСОБА_4 земельної ділянки кадастровий номер :15:000:0002, площею 0,047 га..

При цьому відповідачами за вказаним позовом вказані Райгородоцька селищна рада Словянського району Донецької області, начальник відділу містобудування та архітектури головний архітектор району Словянської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3, Словянська міжрайонна санітарно-епідеміологічна станція.

ОСОБА_4 зазначений третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області № 24/8-171 від 15 квітня 2003 року затверджено проект відведення земельної ділянки із зміною цільового використання та додатковим відведенням ОСОБА_4 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин; цільове призначення приватизованої земельної ділянки громадянина ОСОБА_4, що надавалась для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою вул. Комунальна,77 у населеному пункті II відділ «ОСОБА_5 молочар» Райгородоцької селищної ради, кадастровий номер :15:000:0001, площею 0,12 га, забудованих земель під житловою забудовою, змінено на виробництво керамічних виробів для домашнього господарства (код 26.21,52.11.0 згідно з держаним класифікатором України класифікації видів економічної діяльності ДК009-96). , а також додатково надано ОСОБА_4 під виробництво керамічних виробів для домашнього господарства та магазин в оренду строком на 25 років земельну ділянку площею 0,0470 га забудованих земель громадського призначення із земель запасу житлової та громадської забудови Райгородоцької селищної ради; надано додатково ОСОБА_4 під виробництво керамічних виробів для домашнього господарства та магазин в оренду строком на 25 років земельну ділянку кадастровий номер :15:000:0002, площею 0,0470 га забудованих земель громадського призначення із земель запасу житлової та громадської забудови Райгородоцької селищної ради; встановлено орендну плату за додатково відведену земельну ділянку кадастровий номер :15:000:0002, площею 0,0470 га у розмірі 376 грн. рік. (а.с.22 том1).

24.11.2004 року між Райгородською селищною радою, як орендодавцем та приватним підприємцем ОСОБА_4, як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :15:000:0002, площею 0,0470 га забудованих земель громадського призначення із земель запасу житлової та громадської забудови Райгородоцької селищної ради строком на 25 років (а.с.15-21 том 1).

Справа розглянута із таким складом її учасників, як зазначено у позовній заяві, питання про залучення ОСОБА_4 до участі у справі як співвідповідача не вирішувалось.

Згідно з п.4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки предметом спору є визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, яким затверджено проект відведення земельної ділянки ОСОБА_4, змінено цільове призначення приватизованої земельної ділянки ОСОБА_4, та додатково надано йому в оренду строком на 25 років земельну ділянку площею 0,0470 га, а також визнання незаконним та скасування договору оренди земельної ділянки, орендарем якої є ОСОБА_4, останній має бути відповідачем у даній справі, а не третьою особою, оскільки вирішується питання про його права, свободи, інтереси та обовязки.

Отже, розгляд по суті питань, поставлених у позовній заяві можливий лише за участю ОСОБА_4, як відповідача.

Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду слід скасувати та у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, начальника відділу містобудування та архітектури головного архітектора району Словянської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3, Словянської міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції, третя особа: ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування погодження, висновку, рішення та договору оренди землі відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: І.О. Дундар

ОСОБА_9

Повне судове рішення складене 20 червня 2018 року.

Суддя: Н.С. Краснощокова