Номер провадження: 22-ц/785/115/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Кононенко Н.А., Гірняк Л.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб без самостійних вимог, ОСОБА_2, який виступає, як законний представник в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка виступає як законний представник в інтересах ОСОБА_6, органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення порядку користування житловою площею,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб без самостійних вимог, ОСОБА_2, який виступає, як законний представник в інтересах ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, яка виступає як законний представник в інтересах ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення порядку користування житловою площею залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій, просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, а саме встановити порядок користування двохкімнатною квартирою під № 359, в будинку № 108, по вулиці Дніпропетровська дорога, в м. Одесі, виділивши ОСОБА_2 з неповнолітнім сином ОСОБА_5 в користування житлову кімнату площею 11,6 кв.м., вбудовані шафи розміром 0,5кв.м., 0,4 кв.м., а відповідачам, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, неповнолітній ОСОБА_6, виділивши в користування житлову кімнату площею 19.1 кв.м. з лоджією 2.1 кв. м., залишивши в загальному користуванні кухню площею 7.6 кв. м., ванну кімнату площею 2.6 кв. м., вбиральню площею 1.0 кв. м., коридор площею 6.2 кв. м. та вхід.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного ОСОБА_5.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на житло, виданого УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради 18 вересня 2007р. належить на праві власності в рівних частках по 1/6 частині: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

ОСОБА_7 Миколаївні та ОСОБА_5 належить по 1/12 частині квартири кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті їх матері ОСОБА_8.

Зазначена квартира розташована на 6 поверсі 12 поверхового житлового будинку та складається з двох жилих кімнат, площами:19,1кв.м., 11,6кв.м.. Квартира обладнана окремою кухнею площею 7,6 кв.м., коридором площею 6,2кв.м., ванною кімнатою площею 2,6кв.м., вбиральнею площею 1,0кв.м., лоджією площею 2,1 кв.м., яка примикає до житлової кімнати площею 19,1 кв.м., та двома вбудованими шафами площею 0,4кв.м., 0,5 кв.м., які розташовані в коридорі. Загальна площа квартири складає 51,1кв.м., з якої житлова площа 30,7 кв.м.

В квартирі на даний час зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, ОСОБА_5, які займають житлову кімнату площею 11,6кв.м.; ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 в житловій кімнаті площею 19,1 кв.м.

Позивач, посилаючись на те, що з відповідачами склалися та існують до теперішнього часу неприязні стосунки через їх поведінку, що перешкоджає позивачу разом з його неповнолітнім сином нормальному користуванню квартирою, просив встановити порядок користування вищезазначеною квартирою.

Залишаючи позовні вимоги без задоволення, місцевий суд на підставі ст.ст. 47, 48, 63 ЖК України, виходив з того, що у випадку встановлення порядку користування квартирою у спосіб визначений в позовній заяві на позивача та його сина буде припадати 5,8 кв.м. житлової площі, що потягне за собою постановлення їх на облік, як осіб які будуть потребувати поліпшення житлових умов, що є недопустимим.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду, з огляду на таке.

Так, статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч.1 ст.48), частина кімнати або кімната, звязана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сімї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством ( ст.103 ЖК України).

Відповідно до вимог ст. 104 ЖК України член сімї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сімї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Як вбачається з тексту позовної заяви, ОСОБА_2 звернувся з вимогами про визначення порядку користування житлом на підставі п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику по справах за позовами про захист прав приватної власності», де роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можна виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або їх можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це було заявлено позов.

В правовій позиції від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15 Верховний Суд України розяснив, що відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Отже, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками є домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Судом встановлено і не заперечується самими сторонами, що між ними склались конфліктні відносини, які позбавляють їх можливості в добровільному порядку встановити порядок користування квартирою №359, в будинку №108, по вулиці Дніпропетровська дорога, в м. Одесі.

Згідно копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 встановлені всі технічні характеристики квартири (а.с. 11-12).

Згідно плану квартири (а.с.12) відокремленість кімнат в квартирі свідчить про можливість виділу окремих кімнат в окреме користування кожному з співвласників.

Колегія суддів зазначає, що з запропонованим позивачем порядком користування квартирою відповідач повністю погодилась.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. ОСОБА_7 рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Отже, апеляційний суд враховує, обраний позивачем порядок користування житлом не порушує прав та інтересів сторін, не змінює розмір часток співвласників у праві власності на спільне майно та враховує баланс інтересів кожного із співвласників.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є частково обґрунтованими і заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, постановлене при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права судове рішення, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2017 року скасувати.

Прийняти постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб без самостійних вимог, ОСОБА_2, який виступає, як законний представник в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка виступає як законний представник в інтересах ОСОБА_6, органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення порядку користування житловою площею - задовольнити частково.

Встановити порядок користування двохкімнатною квартирою під номером 359 за адресою: місто Одеса, Дніпропетровська дорога 108, виділивши ОСОБА_2 з неповнолітнім сином ОСОБА_5 в користування житлову кімнату площею 11,6 кв.м., також вбудовані шафи розміром 0,5 кв.м. та 0,4 кв.м., а відповідачам - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з неповнолітньою ОСОБА_6 - виділити в користування житлову кімнату площею 19,1 кв.м., лоджію 2.1 кв.м., залишивши в спільному користуванні кухню - площею 7,6 кв.м., ванну кімнату - площею 2,6 кв.м., вбиральню - площею 1.0 кв.м., коридор площею 6,2 кв.м. та вхід.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

ОСОБА_9

Повний текст судового рішення складено 01.06.2018 року