Справа №560/667/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 травня 2018 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання спільної дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття, а у разі продовження нею навчання - до досягнення двадцяти трьох років.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі, зокрема:

- П. 2 - реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- П. 4 - зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

Так, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, згідно ст.192 СК України, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Отже, єдина норма Сімейного кодексу України, яка надає право одержувачу аліментів, у даному випадку позивачу, змінити розмір аліментів, це стаття 192 СК України.

А тому, спосіб захисту прав та інтересів, який зазначений позивачем у позові та який вона просить визначити у рішенні, суперечить закону, а саме зміст позовних вимог, який зазначений позивачем не конкретизований, так як із тексту поданої позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вже наявне рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 08.02.2012 року про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке набрало законної сили та не скасоване. Ухвалення нового рішення передбачатиме подвійне стягнення з відповідача аліментів.

Таким чином, позивачу необхідно визначити зміст позовних вимог (ч.3 ст.183 СК України, ст.192 СК України).

- П. 5 - зазначення доказів, що підтверджують вказані позивачем обставини, а саме щодо несплати відповідачем аліментів у вже встановленому розмірі, щодо наявності у відповідача стабільного доходу та можливості здійснення матеріального забезпечення дитини.

Однак, позивачем не зазначено, які саме з поданих доказів підтверджують зазначені нею у позовній заяві обставини.

- П. 8 - зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів,копії яких додано до заяви.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконала визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Крім того, при подачі позовної заяви до суду, позивачем не в повному обсязі дотримано вимоги ст.95 ЦПК України, а саме: долучені до позовної заяви письмові докази не засвідчені належним чином.

Згідно ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відтак позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки шляхом подачі позовної заяви у новій редакції.

За таких обставин, в силу ч.1 ст.185 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк п'ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків п'ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: ОСОБА_4