Справа № 583/2913/18
У Х В А Л А

про залишення без руху

30 липня 2018 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., вивчивши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Чупахівська селищна рада Охтирського району Сумської області, Лантратівський старостинський округ Чупахівської селищної ради, Охтирського району, Сумської області, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, -

встановив:

25 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною особою, встановивши опіку над повнолітньою особою, визначивши та призначивши опікуном ОСОБА_3 рідну дочку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Натомість, ОСОБА_1 звертається до суду в порядку позовного провадження з позовною заявою, тоді як відповідно до вимог глави 2 розділу 4 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється в порядку окремого, а не позовного провадження.

Як на підставу звернення із даним позовом в порядку позовного провадження позивач посилається на те, що існує спір між рідною дочкою повнолітньої особи, який доводиться рідним батьком, та дружиною у шлюбі рідного батька позивачки, яка визначена відповідачкою за даним позовом. З відповідачкою існує певний конфлікт, за яким позивачка обмежується у наданні допомоги рідному батькові, догляду за ним та надання необхідного побутового супроводження.

Частиною 6 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається із розяснень, викладених в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 березня 1972 року «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», заяви про визнання громадянина недієздатним підлягають розглядові окремо від інших вимог у порядку передбаченому статтями 256-260 ЦПК (наразі розділ IV ЦПК України). Одночасно із спором про право цивільне питання про недієздатність громадянина може вирішуватись судом лише в тому разі, коли спір виник після смерті цього громадянина. Таким чином можна зробити висновок, що питання щодо визнання особи недієздатною після її смерті розглядається судом разом з позовними вимогами про право в порядку позовного провадження.

Згідно із ст. 293 ЦПК України розгляд справ про визнання фізичної особи недієздатною проводиться судом у складі одного судді та двох присяжних.

Із огляду на викладене, доводи позивача про те, що питання про визнання фізичної особи недієздатною підлягає розгляду в порядку позовного провадження суд не приймає до уваги.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Однак в порушення вищевказаних норм закону, позивач не зазначає яке саме її право порушене, не визнане, або оспорюється відповідачем та не надано докази, що підтверджують наявність спору про право.

Згідно ч. 3 ст. 297 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Як вбачається з позовної заяви у березні 2017 року у батька позивача ОСОБА_3 стався інсульт, після чого стан здоровя батька значно погіршився, він перестав адекватно реагувати на оточення, став сліпнути, поставлений на обліку у невропатолога. Також до позовної заяви додано медичний висновок лікаря рентгенолога, згідно якого ОСОБА_3 встановлено заключення: ознаки ішемічного інсульту в зоні правої задньої мозкової артерії.

Всупереч вимогам ст. 297 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки не викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Позивач в своїй заяві обмежилась зазначенням того, що в її батька значно погіршився стан здоровя через ішемічний інсульт.

Разом з тим, згідно положень ч. 1 ст. 299 Цивільного процесуального кодексу України, справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Однак, позивачем не ставиться питання про залучення до участі органу опіки та піклування.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

У відповідності із ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків та оформлення позовної заяви у відповідності до вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 175, 185, 293, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Чупахівська селищна рада Охтирського району Сумської області, Лантратівський старостинський округ Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення викладених в ухвалі недоліків.

Розяснити ОСОБА_1, що в разі невиконання вимог ухвали до вказаного терміну, заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Сидоренко