Справа № 127/3482/18
Провадження № 22-ц/772/1400/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М. М.
Доповідач:Зайцев А. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 рокуСправа № 127/3482/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів : Панасюка О.С., Ковальчука О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Громадської організації «Садове товариство «Підлісне», третя особа Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» про здійснення перерахунку сплачених платежів та виплату різниці,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2018 року, ухвалене у складі судді Сичука М.М., дата виготовлення повного рішення суду відсутня, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до Громадської організації «Садове товариство «Підлісне», третя особа Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» про здійснення перерахунку сплачених платежів та виплату різниці.

Позов обґрунтовано тим, що вона являється власником земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована в АДРЕСА_1 та розташованого на ній дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2.

З 26.06.2014 року ОСОБА_3 зареєструвала своє місце проживання в даному будинку. Крім того, вона як власник земельної ділянки стала членом громадської організації «Садового товариства «Підлісне» на території якого ОСОБА_3 знаходиться.

У 1986 році позивач була евакуйована із зони відчуження і відноситься до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_3 є споживачем електроенергії, яку одержує від ГО «Садове товариство «Підлісне», яке, в свою чергу закуповує її у енергопостачальника ПАТ «Вінницяобленерго» для забезпечення потреб населення. На ім'я позивача оформлений особовий рахунок НОМЕР_2 та ведеться абонентська книжка по розрахункам за одержану електроенергію.

Фактично одразу після того, як ОСОБА_3 зареєструвала своє місце проживання по вказаній вище адресі, нею 16.07.2014 року було подано на ім'я голови СТ «Підлісне» Кірянова А.В. заяву, в якій ставилось прохання надати їй відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пільги з оплати за електропостачання.

З моменту одержання даної заяви і до цього часу відповідач не задовольнив вимог її заяви з посиланням на лист Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 21.08.2014 року № 08-00-019-/К-08-49642

ОСОБА_3 також зверталася до ГО «Садове товариство «Підлісне» та ПАТ «Вінницяобленерго» з проханням укладення прямого договору про постачання електроенергії, однак останні, не зважаючи на численні письмові звернення з даного питання не бажають вирішити цю проблему. Їх відмови базувались в основному на відсутності механізму укладення тристоронніх договорів про енергопостачання між населенням (ОСОБА_3), населеним пунктом (ГО «Садове товариство «Підлісне») та енергопостачальником (ПАТ Вінницяобленерго), пропонувалося звернутися за роз'ясненнями до Національної комісії з регулюванням енергетики (НКРЕ). Однак навіть після звернення до даної комісії за роз'ясненнями ГО «Садове товариство «Підлісне» та ПАТ «Вінницяобленерго» відмовляються укладати прямі тристоронні договори про енергопостачання.

На даний час у ОСОБА_3 із ГО «Садове товариство «Підлісне» склалися досить напружені відносини, зокрема в березні місяці 2017 року відповідач на загальних зборах вирішив зобов'язати всіх членів СТ «Підлісне», під загрозою виключення із членів СТ, поновити заяви на вступ до Садового товариства та укласти договори про відшкодування витрат по оплаті за електроенергію (протокол № 39 від 12.03.2017 року).

У зв'язку із тим, що позивач відмовилася підписувати вказані документи, оскільки останні суперечать чинному законодавству та подала відповідні зауваження на них, відповідач направив на її адресу листа про те, що ОСОБА_3 виключена із членів Садового товариства і її відключать від електропостачання.

Позивач вважає, що ГО «Садове товариство «Підлісне» своєю бездіяльністю порушує її законні права на отримання 50 % знижки за користування електричною енергією.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_3 просила :

1)зобов'язати ГО «Садове товариство «Підлісне» здійснити перерахунок сплачених нею платежів по оплаті за використану електроенергію за період з 16.07.2014 року і до моменту звернення до суду із даним позовом з урахуванням встановленого статтею 21 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» права на 50-процентну знижку по оплаті за електричну енергію в межах середніх норм споживання, передбачених законом;

2)зобов'язати ГО «Садове товариство «Підлісне» здійснити виплату ОСОБА_3 різниці між сумою, яку остання повинна була б сплачувати з урахуванням права на 50-процентну знижку по оплаті за електричну енергію в межах середніх норм споживання, передбачених законом, встановлену статтею 21 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та сумою коштів, яку ОСОБА_3 фактично сплатила за період з 16.07.2014 року до моменту звернення до суду із даним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що реалізувати своє право щодо оплати електричної енергії з урахуванням пільги ОСОБА_3 може після укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією з однією із схем визначених у п. 12.5 ПКЕЕ (далі по тексту Правила), а саме: змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації; укласти тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору (додаток 5) та договір про користування електричною енергією відповідно до Правил користування електричною енергією для населення.

Тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту можливо лише укласти між ОСОБА_3, ГО «Садове товариство «Підлісне» та ПАТ "Вінницяобленерго". При цьому позивачем ОСОБА_3 не було залучено всіх належних відповідачів, а суд вважає, що нею обрано неправильний спосіб захисту своїх прав.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 16.07.2014 року зверталася до постачальника електричної енергії ГО «Садове товариство «Підлісне» та просила надати їй відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пільги з оплати за електроенергію. Проте, на думку відповідача, вказане право позивачка буде мати за умови вчинення певних дій - укладання тристороннього договору енергопостачання.

Зазначає, що вона мала відносини постачання електроенергії саме з ГО «Садове товариство «Підлісне», з ПАТ «Вінницяобленерго» в неї відсутні будь-які відносини.

Посилається на те, що суд першої інстанції не мав права відмовляти в позові на тій підставі, що нею обрано невірний спосіб захисту, оскільки встановивши факт порушення прав позивачки суд мав право обрати спосіб захисту, який не суперечить закону. При цьому, суд не зазначив нормативного акту, який би підтверджував відсутність в неї права на пільгу в разі одержання електроенергії від ГО «Садове товариство «Підлісне».

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Вінницяобленерго», посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що способом захисту порушеного права позивачка обрала зобов'язати відповідача здійснити перерахунок сплачених нею платежів по оплаті за використану електроенергію за період з 16.07.2014 року до моменту звернення до суду з позовом та здійснити виплату їй різниці між сумою, яку вона повинна була б сплатити з урахуванням права на 50-процентну знижку по оплаті за електричну енергію.

Вказують, що суд першої інстанції вірно послався на те, що при формуванні садівничого товариства та укладанні договору на постачання електричної енергії садівниче товариство виступає як юридична особа із відповідними правами та обов'язками. Таким чином, електрична енергія подається енергопостачальною компанією садівничому товариству як юридичній особі, а не як населенню. Тому члени останнього не можуть вносити кошти за спожиту електричну енергію за індивідуальними розрахунковими книжками та користуватися пільгами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 263 ЦПК України визначає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована в АДРЕСА_1 та розташованого на ній дачного будинку за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 28.12.2011 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права № 4260420 від 01.06.2013 року.

ОСОБА_3 є громадянкою, яка евакуйована із зони відчуження 1986 року і відноситься до другої категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

28.10.2015 року між ГО «Садове товариство «Підлісне» та Публічним акціонерним товариством «Вінницяобленерго» був укладений договір про постачання електричної енергії № ЗА-243301. Згідно умов даного договору ГО «Садове товариство «Підлісне» здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення комунально - побутових потреб споживачів населеного пункту, для технічних цілей та інших потреб населеного пункту. За обсяг закупленої електричної з постачальником електричної енергії розраховується населений пункт відповідно до умов договору.

16.07.2014 року ОСОБА_3 подано на ім'я голови СТ «Підлісне» Кірянова А.В. заяву, в якій ставилось прохання надати їй відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пільги з оплати за електропостачання.

З моменту одержання даної заяви і до цього часу відповідач не задовольнив вимог її заяви з посиланням на лист Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 21.08.2014 року № 08-00-019-/К-08-49642.

Відповідно до листа Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 21.08.2014 року № 08-00-019/К-08-49642, при формуванні садівничого товариства та укладанні договору про постачання електричною енергією садівниче товариство виступає як юридична особа із відповідними правами та обов'язками. Таким чином, електрична енергія подається енергопостачальною компанією садівничому товариству як юридичній особі, а не як населенню. Тому, члени останнього не можуть вносити кошти за спожиту електричну енергію за індивідуальними розрахунковими книжкам та користуватися пільгами.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту і позов заявлений не до всіх належних відповідачів у спірних правовідносинах.

Колегія суддів погоджується, що пільги про які вказує позивач дійсно передбачені законом (п.1 ч.1 ст. 21 та п. 11 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») і на неї поширюються.

В той же час реалізація цієї пільги, щодо конкретної фізичної особи у певних правовідносинах, які склалися між сторонами та третьою особою у даній справі у період заявлений позивачем, можливий у спосіб визначений нормативними актами, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ від 31.07.96 № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910), зареєстровані в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за № 417/1442, що були чинні на момент виникнення спірних правовідносин. На сьогодні правовідносини в цій сфері регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312.

Як убачається з доказів у справі, ГО «Садове товариство «Підлісне» закуповує у ПАТ «Вінницяобленерго» електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок всього товариства, зокрема для забезпечення електричною енергією членів садівничого товариства, а тому не є постачальником електричної енергії в розумінні закону, не несе обов'язків постачальника, в зв'язку з чим доводи позову та апеляційної скарги в цій частині є помилковими.

Цілком обґрунтованими колегія суддів вважає роз'яснення викладені у листі Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 21.08.2014 року № 08-00-019/К-08-49642, що енергопостачальна компанія постачає електричну енергію юридичній особі - садівничому товариству на підставі договору про постачання електричної енергії укладеного між ними. Товариство розраховується з компанією за загальним приладом обліку, а різниця розподіляється між членами товариства і порядок такого розподілу знаходиться у виключній компетенції товариства відповідно до Статуту. Тому при формуванні садівничого товариства та укладанні договору про постачання електричною енергією садівниче товариство виступає як юридична особа із відповідними правами та обов'язками і електрична енергія подається енергопостачальною компанією садівничому товариству як юридичній особі, а не як населенню, в зв'язку з чим члени останнього не можуть вносити кошти за спожиту електричну енергію за індивідуальними розрахунковими книжкам та користуватися пільгами (а.с.32-33).

Роз'яснення надані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.06.2017 року № 6944/20/7-17, дають прийнятну відповідь заявнику щодо способів та механізмів реалізації її права на пільгу. Зокрема вказують, що реалізувати своє право щодо оплати електричної енергії з урахуванням пільги заявник може після укладання з енергопостачальником договору про користування електричною енергією за однією із схем визначених у пункті 12.5 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.96 № 28, а саме : змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації; укласти тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору (додаток 5) та договір про користування електричною енергією відповідно до ПКЕЕ (а.с.43-47).

Таким чином, позивачу достовірно відомо та було роз'яснено правові шляхи реалізації її права на пільгу по оплаті електричної енергії. Проте, як вбачається з матеріалів справи, реалізація кожного з двох можливих варіантів передбачених Правилами потребує вчинення певних юридично значимих дій, як зі сторони ПАТ «Вінницяобленерго» так і зі сторони позивача.

Позивачем не доведено суду відповідними доказами, що нею було надано ПАТ «Вінницяобленерго» всі необхідні документи, вчинені та оплачені всі передбачені нормативними актами дії, які передують укладенню тристороннього договору про користування електричною енергією, або передують приєднанню електроустановки до електричних мереж ПАТ «Вінницяобленерго».

Більше того, вимоги позову не спрямовані на забезпечення реалізації її прав в один із способів викладених вище (п.12.5 Правил), не заявлені вони і до організації, яка постачає електричну енергію товариству, і яка має бути відповідачем у спірних правовідносинах щодо реалізації права споживача на пільги по оплаті за електроенергію, про що заявник акцентує увагу у власній апеляційній скарзі, вимагаючи покладення певних обов'язків щодо реалізації її права на пільгу не на енергопостачальника - ПАТ «Вінницяобленерго», а на садове товариство.

ГО «Садове товариство «Підлісне» є громадською організацією, яка не уповноважена та не несе жодних обов'язків, щодо надання за свій рахунок будь-яких пільг членам товариства по відшкодуванню понесених товариством витрат, оплаті за надані послуги (поставлені товари), в тому числі за придбану ним електроенергію, якщо інше не передбачене Статутом товариства, або окремим договором. Садове товариство не є енергопостачальником у спірних правовідносинах, не має відповідної ліцензії на такі операції та не є уповноваженим законом суб'єктом, який несе обов'язок щодо реалізації державної соціальної політики. Такий статус має лише ПАТ «Вінницяобленерго», а тому є помилковим посилання позивача в обґрунтування вимог позову та вимог апеляційної скарги на п. 31 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 (втратила чинність згідно постанови КМУ від 20.06.2018 року), і повідомлення саме садове товариство про пільгу, при цьому ігнорування вимог Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.96 № 28, які визначали певний порядок, що надає можливість реалізувати право на пільгу.

Інші доводи апеляційної скарги, не мають правового значення для справи та не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи ґрунтуються на помилковому розумінні юридичної природи виниклих між учасниками справи правовідносин та не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Керуючись підпунктом вісім пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О. С. Панасюк

Підпис О. В. Ковальчук

Згідно з оригіналом

Головуючий А. Ю. Зайцев

Повний текст постанови виготовлено 10.08.2018 року