Справа № 1312/5330/12 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/82/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Крайник Н.П., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 липня 2017 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» про процесуальне правонаступництво у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_2, треті особи - Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28.03.2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.07.2013 року, позов Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_2, треті особи - Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення у задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1, загальною площею 337,3 кв.м, житловою площею 150,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Винниківською міською радою м. Львова 10 липня 2008 року та на земельну ділянку площею 0,0630 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, шляхом визначеним ст. 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 6.2, 6.5, 6.6 Іпотечного договору, а саме на підставі рішення суду шляхом продажу майна Публічним акціонерним товариством «Фольксбанк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, рах № 0 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, ) від свого імені будь-якій особі покупцю згідно договору купівлі-продажу за ціною визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, для чого забезпечено право Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11, рах № 0 в ЛТУ НБУ м. Львова, МФО 325213, ) щодо всіх повноважень продавця необхідних для здійснення такого продажу, а кошти одержані від реалізації скеровано для задоволення вимог публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» за кредитним договором № KF 52611 від 26 вересня 2008 року в розмірі 95 482 (дев'яносто п'ять тисяч чотириста вісімдесят два) долари США 60 центів США, з яких 87 393 (вісімдесят сім тисяч триста дев'яносто три) долари США 10 центів США - сума простроченої заборгованості по тілу кредиту станом на 13 вересня 2012 року, 6 318 (шість тисяч триста вісімнадцять) доларів США 08 центів США - нараховані та несплачені проценти за користування кредитними коштами за період з 26 вересня 2008 року по 12 вересня 2012 року, 1 771 (одна тисяча сімсот сімдесят один) долар США 42 центи США - пеня , що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу НБУ на момент розгляду справи становить 763 192 (сімсот шістдесят три тисячі сто дев'яносто дві) гривні 42 копійки. Вирішено питання судових витрат.

ТзОВ «ФК «Авістар» подало до суду заяву про процесуальне правонаступництво у вказаній справі, оскільки на підставі договорів від 06.09.2016 року, які укладено між ПАТ «ВіЕс Банк» та ТзОВ «ФК «Авістар», перший відступив другому право вимоги за кредитним договором та право вимоги за договором іпотеки. У зв'язку із зміною кредитора в зобов'язанні просить замінити позивача у справі його правонаступником - ТзОВ «ФК «Авістар».

УхвалоюЛичаківського районного суду м. Львова від 10 липня 2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» про процесуальне правонаступництво у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_2, треті особи - Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - задоволено.

У цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_2, треті особи Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення змінено позивача Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (, попередня назва - Публічне акціонерне товариство «Фольксбанк») його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» ().

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_2 оскаржив таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята без повного з'ясування обставин справи, у зв'язку з чим є необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що дійсно між ПАТ «ВіЕс Банк» та ТОВ « Фінансова компанія «Авістар» 06 вересня 2016 року укладено договір факторингу, ТОВ «Авістар» за кошти відкупило у банківської установи право грошової вимоги до ОСОБА_2, яке випливало з кредитного договору. Однак, допускаючи заміну сторони у цивільному процесі, суд не надав жодної оцінки господарській правосуб'єктності нового кредитора щодо права здійснювати подібну діяльність. На час укладення договору про уступку права вимоги, ухвалене судом першої інстанції рішення перебувало на примусовому виконанні понад три роки. Заміна сторони у виконавчому провадженні не тотожна заміні сторони у процесі та регулюється іншими правовими нормами. Суд помилково застосував до правовідносин з приводу виконання судового рішення, які не є цивільно - правовими по своїй суті, цивільно - правовий механізм заміни кредитора у зобов'язанні. Вважає, що суд не мав права вирішувати питання про заміну учасника цивільного процесу не повідомляючи апелянта, як боржника про час та місце судового розгляду.

Просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 липня 2017 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явились.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вказане, відсутність доказів поважності причин через які учасники справи не можуть прибути в судове засідання, колегія суддів не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи і вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності належно повідомлених учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справиу судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.Таким чином, дана справа судом апеляційної інстанції розглядається за правилами ЦПК України в редакції Закону №2147-У111 від 03.10.2017 року, яка набрала чинності з 15.12.2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд першої інстанції змінюючи позивача - Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_2, треті особи - Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, виходив з того, що рішення суду залишається не виконаним та не втратило законної сили, а в зобов'язальних правовідносинах, на підставі яких це рішення ухвалено, відбулась заміна кредитора.

Про те з таким висновком суду погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається наступне.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 06.09.2016 року, укладеного між ПАТ «ВіЕс Банк» (попередня назва ПАТ «Фольксбанк») та ТзОВ «ФК «Авістар», первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги за кредитним договором № KF 52611 від 26 вересня 2008 року. Заборгованість за таким кредитним договором згідно відповідної довідки станом на дату відступлення права вимоги становить 103 663,23 долари США, з яких 87 393,10 доларів США заборгованість за кредитом, 16 270,13 доларів США заборгованість за процентами.

Крім того, 06.09.2016 року між цими ж сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого, первісний кредитор (ПАТ «ВіЕс Банк») відступив новому кредитору (ТзОВ «ФК «Авістар») право вимоги за договором іпотеки, який укладено між ПАТ «ВіЕс Банк» (попередня назва ПАТ «Фольксбанк») та ОСОБА_2, який посвідчений 29.09.2008 року, та виступає в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № KF 52611 від 26 вересня 2008 року і предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 337 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0630 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Статтею 517 ЦК України передбачено, що укладаючи правочин про заміну кредитора у зобов'язанні первісний кредитор у зобов'язанні, повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно правової позиції Верховного суду України в постанові № 6-122цс13 від 20 листопада 2013 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

При цьому процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб'єктів права або обов'язку в матеріальних правовідносинах. Тобто, спочатку має відбутися зміна у матеріальних відносинах, щодо яких розглянутий спір, а потім, як наслідок, здійснене процесуальне правонаступництво.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28.03.2013 року, набрало законної сили 29.07.2013 року. Термін пред»явлення виконавчих листів до виконання сплив 29.07.2014 року. Докази про пред'явлення виконавчих листів на виконання та перебування таких на примусовому виконанні, в тому числі і на час укладення договору про відступлення прав вимоги, в матеріалах справи відсутні і сторонами не надані ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Державна виконавча служба до участі в справі не залучалась.

Як вбачається з умов Договору відступлення прав вимоги від 06 вересня 2016 року (п. 2.1), укладеного між ПАТ «ВіЕс Банк» (попередня назва ПАТ «Фольксбанк») та ТзОВ «ФК «Авістар», первісний кредитор відступив за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі та приймає на себе всі його права і обов'язки за кредитним договором, тобто відбулась договірна заміна сторони у матеріальних правовідносинах, що дає право на здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент звернення із заявою) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За ч. 1 ст. 378 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічна норма міститься і в новій редакції ЦПК України, де п. п. 1, 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником.Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна стягувача у виконавчому провадженні повинна проводитись із додержанням вимог цивільного процесу.

Необхідно заначити, що при ухваленні судового рішення провадження у цивільній справі завершується. Заміна позивача на стадії виконання рішення суду цивільно-процесуальним законом не передбачена.

Проте Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» звернулося із заявою про заміну позивача у судовому провадженні, а не про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

За наведених обставин, судова колегія приходить до переконання, що вимога заявника про заміну позивача у судовому провадженні по справі № 2/463/349/13 є безпідставною.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України як така, що постановлена з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч.5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 26 квітня 2018 року

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 липня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» про заміну позивача у судовому провадженні у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_2, треті особи Публічне акціонерне товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 27 квітня 2018 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Крайник Н.П.

Ніткевич А.В.