Справа № 180/427/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Хомченко С.І.

за участю: секретаря - Назаренко А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача- ОСОБА_6

відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального цивільного судочинства в залі суду м. Марганець Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_2. Від шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. У вказаному рішенні суду зазначено, що «сторони від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейно шлюбні відносини припинені з січня 2013 року».

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, після припинення сімейних відносин з ОСОБА_2, а саме: з січня 2013 року, він ніяких стосунків з нею не підтримував, діти проживають з ним. Рішенням суду з відповідачки стягнуті аліменти на його користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак остання аліменти на утримання дітей не сплачує, має заборгованість по аліментам, життям дітей не цікавиться.

Про те, що він записаний батьком дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року про, що йому стало відомо у лютому місяці 2018 року, після отримання з виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження та подальшого ознайомлення у суді з матеріалами цивільної справи про стягнення з нього аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стверджує, що малолітня дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 не являється його донькою, оскільки він із січня 2013 року ніяких відносин з матір'ю дитини: ОСОБА_2, не підтримував і не підтримує. У свідоцтві про народження дитини, його записано батьком відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 Сімейного Кодексу України, оскільки дитина народилася у шлюбі.

Оскільки він не проживає з відповідачкою з січня 2013 року, тобто більше року до народження дитини, він не може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. На підставі вказаного вважає за необхідне виключити з актового запису про народження дитини відомості про нього, як батька дитини. Враховуючи вищевикладені обставини просить суд виключити відомості про батьківство ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України з актового запису № 91 від 14 березня 2014 року про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, зареєстрованої відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпровської області від 23 березня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства, та призначено підготовче судове засідання на 09 год.00 хв. 25 квітня 2018 року в Марганецькому міському суді Дніпропетровської області з повідомленням сторін.

Позивач та його представник - ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просили суд задовольнити позов.

Відповідач проти задоволення позову не заперечувала, суду пояснила, що вони з позивачем перебували у шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду від 20.05.2015 року було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей 2009 та 2919 року народження, на яких з неї за рішенням суду стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу). У січні 2013 року вони з позивачем припинили сімейно-шлюбні відносини і з вказаного часу ніяких стосунків не підтримували. Дитина: ОСОБА_5 народилася після припинення сімейних відносин з позивачем, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вона підтверджує, що ОСОБА_1 не являється батьком дівчинки - ОСОБА_5, народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_3 року, однак оскільки вони з позивачем на час народження дівчинки перебували ще у шлюбі, то ОСОБА_1, відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, було записано батьком у свідоцтві про народження останньої. Біологічним батьком дівчинки є інший чоловік.

Третя особа: представник Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 03.04.2012 року, який розірвано рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області 20 травня 2015 року ( а.с. 5)

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з батьком та знаходяться на його утриманні.

Як зазначає позивач у позові і поясненнях, що рішенням суду з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на його користь на утримання їхніх двох неповнолітніх доньок в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, проте відповідач аліменти на дітей не сплачує, має заборгованість по аліментам, життям дітей не цікавиться.

У судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з січня 2013 року припинили сімейно-шлюбні відносини, з вказаного часу ніяких стосунків не підтримували.

В рішенні Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2015 року по цивільній справі № 180/854/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу також зазначено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2013 року ( а.с.5).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3, виданого14 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 91 сторони по справі являються батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с.4).

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Про те, що позивач записаний батьком дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, йому стало відомо, як він стверджує, у лютому місяці 2018 року, після отримання з виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження та подальшого ознайомлення у суді з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року по справі № 180/1744/17 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами наказу судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2017 року, виданого на підставі заяви ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу було задоволено. Судовий наказ, виданий суддею Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2017 року на підстави заяви ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 - скасовано. У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовлено.

Позивач стверджує, що дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 не являється його донькою, оскільки він із січня 2013 року ніяких відносин з матір'ю дитини - ОСОБА_2, не підтримував і не підтримує, а у свідоцтві про народження дитини, його записано батьком дитини, відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 Сімейного Кодексу України, оскільки дитина народилася у шлюбі, а оскільки він не проживає з відповідачкою з січня 2013 року, тобто більше року до народження дитини, то він не може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Під час розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами наказу судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2017 року, виданого на підставі заяви ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 у судовому засіданні надала пояснення, що дитина народилася після припинення сімейних відносин з заявником, для отримання допомоги на дитину, їй необхідно було рішення суду про стягнення аліментів, заяву підготував адвокат, які зазначені в ухвалі суду по даній справі.

З доводів позовної заяви та наданих сторонами пояснень у судовому засіданні вбачається, що позивач не являється біологічним батьком малолітньої: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

За таких обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України, визнає встановленою і такою, що не підлягає доказуванню, як визнану сторонами обставину, що позивач не є біологічним батьком малолітньої: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про спорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Суд оцінює докази в їх сукупності, а в результаті оцінки відображає в рішення з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

У пункті 24 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині виключення з актового запису про народження дитини даних про нього, як батька дитини.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно пункту 2.16.2. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн., який останнім було сплачено при поданні вищезазначеного позову ( а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись, п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15. 05. 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 122, 134, 136 Сімейного кодексу України , ст. ст. 4, 10,12,13,76,81, 141, 200, 259, 263-165, 268, 354,355 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про оспорювання батьківства - задовольнити в повному обсязі.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України з актового запису № 91 від 14 березня 2014 року про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України, зареєстрованої відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Зобов'язати Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні зміни до актового запису № 91 від 14 березня 2014 року про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, народження якої зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Відомості про матір залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ( ідентифікаційний номсер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,( ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко