Справа № 203/448/18
Провадження № 2/204/978/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.01.2010 року на загальну суму 15 196,59 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 04.01.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі. На підставі п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 1.1.7.11 договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, чим порушив умови вищезазначеного договору. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань, станом на 15.01.2018 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 15 196,59 грн., яка складається з: тіло кредиту 782,97 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 2 688,44 грн., нарахована пеня 10 525,34 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 699,84 грн. Тому, ПАТ КБ «Приватбанк» вимушений звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості.

У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04 січня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі передбаченому договором у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі визначеному умовами договору на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 14-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів.

Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобовязання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунку заборгованості, станом на 15 січня 2018 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 15 196,59 грн., яка складається з: тіло кредиту 782,97 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 2 688,44 грн., нарахована пеня 10 525,34 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 699,84 грн. (а.с. 12-13).

Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною третьою ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини пятої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним.

У пункті 27 Постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз'яснив, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Слід зазначити, що неустойка як спосіб забезпечення виконання зобов'язання та як відповідальність за своєю правовою природою спрямована стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов'язань.

Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (разом із нарахованою індексацією, трьома процентами річних, штрафами), суд має всі підстави для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 551 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором у розмірі 10 525,34 грн., що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредитом, який становить 782,97 грн.

В даній справі заявлений розмір неустойки перевищує розмір кредитної заборгованості по тілу кредиту більш ніж в 13 разів, докази наявності негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання відсутні, немає і доказів наявності у позивача збитків у зв'язку із неналежним виконанням зобов'язання.

Разом з тим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми в якості неустойки спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Беручи до уваги загальний розмір пені, який позивач просить стягнути з відповідача, приймаючи до уваги відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання, суд приходить до переконання, що наявні всі підстави для зменшення розміру неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, та керуючись принципами розумності та справедливості вважає за потрібне зменшити розмір пені до розміру неповернутої позивачу суми заборгованості за тілом кредитом, та стягнути з відповідача 782,97 грн. пені, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.01.2010 року станом на 15 січня 2018 року на загальну суму 5 454,22 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

На підставі ст.ст. 526, 549, 551, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, МФО 305299, р/р 3111, 49094, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.01.2010 року станом на 15 січня 2018 року на загальну суму 5 454,22 грн. (пять тисяч чотириста пятдесят чотири гривні, 22 копійки), яка складається з: тіло кредиту 782,97 грн., нараховані відсотки за користування кредитом 2 688,44 грн., нарахована пеня 782,97 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 699,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, МФО 305299, р/р 3111, 49094, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні, 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез