05 червня 2018 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:
гол-чого судді Стеганцова С.М.,
за участю секретаря Реуцької Н.В.,
розглянувши у судовому засіданні в селищі Шевченкове цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
Представник позивача за довіреністю звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, який обґрунтовує наступним:
12 березня 2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний Договір б/н від 12.03.2007 року, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 8 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобовязалася сплачувати кредитору проценти за користування кредитом. ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складають між нею та банком Договір.
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі.
17 січня 2015 року ОСОБА_3 померла.
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 (відповідач у справі), до якого разом зі спадковим майном перейшли і кредитні зобовязання померлої.
Таким чином, утворилася заборгованість за кредитним договором б/н від 12.03.2007 року перед Банком, яку позивач по справі просить стягнути з відповідача.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.30).
Відповідач в жодному судовому засіданні не зявився, хоча належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується копіями повісток про виклик до суду в матеріалах справи (а.с.36,38,41), рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.37,39).
Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, то суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що 12 березня 2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний Договір б/н від 12.03.2007 року, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 8 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобовязалася сплачувати кредитору проценти за користування кредитом. ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складають між нею та банком Договір (а.с.4).
ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі.
17 січня 2015 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією фотокартки зі свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 477566 від 20.01.2015 року (а.с.16).
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 (відповідач у справі), до якого разом зі спадковим майном перейшли і кредитні зобовязання померлої ОСОБА_3.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
На виконання вимог вищезазначеної норми закону ПАТ КБ «ПриватБанк» у жовтні 2016 року була направлена претензія кредитора до Шевченківської державної нотаріальної контори (а.с.20).
24 січня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав відповідь від держноткотори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлої ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та Спадкова справа після смерті спадкодавці була заведена на підставі претензії Банку (а.с.21).
19 лютого 2017 року до ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно якого ОСОБА_1 предявив свої вимоги, проте ніяких дій виконано не було (а.с.22).
У відповідності до вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 32 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» прояснив, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Станом на дату смерті спадкодавці за кредитним договором б/н від 12.03.2007 року заборгованість становить 8 811,88 гривень, яка складається із: заборгованість за кредитом 8 367,99 гривень; заборгованість за відсотками 443,89 гривень (а.с.11-13).
Сутність кредитного договору передбачена ч. 1 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України.
Згідно вимог норм ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів в розуміння ст. 76-78 ЦПК України з приводу щодо несплати суми кредиту.
Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, згідно ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 247, 259, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України,
ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054, 1281, 1282 ЦК України, суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Шевченківського
районного суду ОСОБА_4