Справа № 750/5846/18
Провадження № 2/750/1634/18
У Х В А Л А

20 червня 2018 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Карапута Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

12.06.2018 року до Деснянського районного суду м. Чернігова звернулися позивачі із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Дана позовна заява має бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна міститивиклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Пунктом 34 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).

За змістом ч.1 ст.109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Позивачам необхідно уточнити підстави та визначитися, щодо предмету позову, яким можуть бути вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, які витікають з зобовязальних правовідносин чи виселення що витікає з житлових правовідносин урегульованих ЖК України, оскільки одночасні вимоги зазначені позивачами є взаємовиключними.

З урахуванням наведеного, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: у позовній заяві необхідно викласти обставини та зазначити докази, які підтверджують виклад позивачами обставин щодо наявності підстав для виселення та одночасного визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Як вбачається з позовної заяви, позивачами заявлено дві окремі вимоги немайнового характеру, проте не сплачено судовий збір за одну із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п/п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір, ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018р. становить 1762,00грн.

Таким чином, позивачам необхідно сплатити судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. (р/р №0003, банк - УК у м. Чернігові/Деснянс.р-н/22030101, МФО 853592, код ЄДРПОУ 38054398) та надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України,

у х в а л и л а :

позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, залишити без руху.

Запропонувати позивачам в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки.

Розяснити позивачам, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

У разі подання уточненої позовної заяви чи додаткових документів у звязку з виконанням ухвали судді, надати їх у кількості відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Карапута