Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 389/1221/16-ц

провадження № 61-1440св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Пророка В. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - Знам'янське комунальне підприємство теплових мереж в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7,

третя особа - Знам'янська міська рада Кіровоградської області,

представник третьої особи - ОСОБА_8,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2017 року в складі суддів: Мурашка С. І., Гайсюка О. В., Голованя А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2016 року Знам'янське комунальне підприємство теплових мереж (далі - Знам'янське КПТМ) в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_4, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Знам'янська міська рада Кіровоградської області, та з урахуванням уточнень до позовних вимог просило: визнати недійсним договір купівлі-продажу від 2 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на підставі якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_6 на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 223,4 кв. м, яка складається із адміністративної будівлі літ. «А», «А1», «А2», «а»; службової будівлі літ. «Б»; гаража літ. «В», вбиральні літ. «Г»; паркана літ. «N»; визнати право комунальної власності територіальної громади м. Знам'янки Кіровоградської області в особі Знам'янської міської ради та право господарського відання балансоутримувача - Знам'янського КПТМ на нежитлову будівлю, розташовану на земельній ділянці комунальної власності Знам'янської міської ради, загальною площею 0,1128 га, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови; витребувати нежитлову будівлю із володіння ОСОБА_6 шляхом вилучення та передати до комунальної власності територіальної громади м. Знам'янки Кіровоградської області в особі Знам'янської міської ради та в господарське відання Знам'янського КПТМ.

Позивач зазначав, що постановою господарського суду Кіровоградської області від 7 червня 2012 року Знам'янське КПТМвизнано банкрутом та щодо нього відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_9

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2012 року припинено обов'язки арбітражного керуючого ОСОБА_9 та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_10

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 8 квітня 2015 року призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4, яким було встановлено, що за результатами проведеного аукціону з продажу майна підприємства-банкрута 10 січня 2013 року адміністративна будівля за адресою: АДРЕСА_1, була реалізована ОСОБА_5

На підставі результатів проведеного аукціону 8 липня 2013 року між ліквідатором Знам'янського КПТМ на той час - арбітражним керуючим ОСОБА_10 (продавець) та покупцем (переможцем аукціону) ОСОБА_5 укладений договір купівлі-продажу, за яким останній придбав у Знам'янського КПТМвищезазначену адміністративну будівлю за 17 тис. грн.

На підставі зазначеного договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності ОСОБА_11

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18 лютого 2016 року, яка набрала законної сили, визнано недійсними результати аукціону з продажу майна - банкрута Знам'янського КПТМ, проведеного 10 січня 2013 року, в тому числі: визнано недійсними результати аукціону за лотом № 4 - в частині продажу адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1, за ціною продажу - 17 тис. грн без податку на додану вартість; переможець аукціону - ОСОБА_5 (згідно з протоколом аукціону з продажу майна підприємства-банкрута від 10 січня 2013 року № 4).

Визнано недійсними укладені з покупцями - попереднім ліквідатором Знам'янського КПТМарбітражним керуючим ОСОБА_10 за результатами аукціону договори купівлі-продажу майна підприємства-банкрута, в тому числі: визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу від 8 липня 2013 року, укладений між Знам'янським КПТМ в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_10 та ОСОБА_5

2 березня 2016 року ОСОБА_11 продав ОСОБА_12 нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що укладено договір купівлі-продажу.

Укладення відповідачами спірного договору мало місце після прийняття та набрання законної сили ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18 лютого 2016 року, якою визнано недійсним договір купівлі-продажу від 8 липня 2013 року, наслідком чого відповідно до статті 216 ЦК України єфакт відсутності у продавця за спірним договором ОСОБА_11 права власності на майно, що було предметом договору купівлі-продажу.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року в складі судді Українського В. В. позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, яка знаходиться на вул. Свердлова, 47 у м. Знам'янці Кіровоградської області, загальною площею 223,4 кв. м, та складається з адміністративної будівлі літ. «А», «А1», «А2», «а»; службової будівлі літ «Б»; гаража літ. «В»; вбиральні літ. «Г»; паркана літ. «N» - запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 2 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору про визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі недійсним мотивоване тим, що укладення відповідачами спірного договору купівлі-продажу від 2 березня 2016 року мало місце після прийняття та набрання законної сили ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18 лютого 2016 року, якою визнано недійсним договір купівлі-продажу від 8 липня 2013 року, наслідком чого відповідно до статті 216 ЦК України є факт відсутності у продавця за спірним договором ОСОБА_11 права власності на майно, що було предметом договору купівлі-продажу.

Укладений відповідачами договір купівлі-продажу від 2 березня 2016 року суперечить законодавству, оскільки ОСОБА_5 не був власником відчужуваного майна та не міг виступати його продавцем.

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання права комунальної власності територіальної громади м. Знам'янки Кіровоградської області в особі Знам'янської міської ради та права господарського відання балансоутримувача - Знам'янського КПТМ на нежитлову будівлю, суд першої інстанції виходив із того, що визнання недійсним договору купівлі-продажу від 2 березня 2016 створює обов'язки лише для його сторін. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Щодо позовних вимог про витребування із володіння ОСОБА_6 шляхом вилучення та передання до комунальної власності територіальної громади м. Знам'янки Кіровоградської області в особі Знам'янської міської ради та в господарське відання Знам'янського КПТМ нежитлової будівлі, суд дійшов висновку про передчасність звернення із такою вимогою та відсутність спору щодо неї.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2017 року рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову частково.

Витребувано у ОСОБА_6 та передано в господарське відання Знам'янського КПТМнежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 223,4 кв. м, яка складається із адміністративної будівлі літ. «А», «А1», «А2», «а»; службової будівлі літ. «Б»; гаража літ. «В», вбиральні літ. «Г»; паркана літ. «N», розташовану на земельній ділянці комунальної власності Знам'янської міської ради загальною площею 0,1128 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що Знам'янське КПТМ не перебувало в договірних відносинах із ОСОБА_6 Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18 лютого 2016 року визнано недійсним договір купівлі-продажу адміністративної будівлі, укладений 8 липня 2013 року між Знам'янським КПТМ в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_10, та ОСОБА_5

ОСОБА_5 набув майно за недійсним договором купівлі-продажу і в подальшому відчужив його ОСОБА_6, тому правильним способом захисту є звернення з позовом про витребування майна, а не визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Отже, позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, укладеного 2 березня 2016 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_6, задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 397, статей 398, 400 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Спірна нежитлова будівля вибула із володіння Знам'янського КПТМпоза його волею, тому підлягає витребуванню з володіння ОСОБА_6 з поверненням її в господарське відання Знам'янського КПТМ.

Позовні вимоги щодо визнання права комунальної власності територіальної громади м. Знам'янки в особі Знам'янської міської ради та передання нежитлової будівлі до комунальної власності територіальної громади м. Знам'янки в особі Знам'янської міської ради задоволенню не підлягають, оскільки позивач -ліквідатор Знам'янського КПТМ арбітражний керуючий ОСОБА_4 не має повноважень представляти в суді територіальну громаду м. Знам'янки в особі Знам'янської міської ради.

При витребуванні майна у визнанні судом на нього права власності потреби немає.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом неправильно застосовано положення статті 388 ЦК України, висновки апеляційного суду не відповідають обставинам справи.

У лютому 2018 року ліквідатор Знам'янського КПТМ арбітражний керуючий ОСОБА_4 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить рішення апеляційного суду залишити без змін, посилаючись на те, що судом правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 жовтня 2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17 жовтня 2008 року № 20610084 територіальна громада в особі Знам'янської міської ради є власником нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 223,4 кв. м, яка складається із адміністративної будівлі літ. «А», «А1», «А2», «а»; службової будівлі літ. «Б»; гаража літ. «В», вбиральні літ. «Г»; паркана літ. «N». Балансоутримувачем нежитлової будівлі є Знам'янське КПТМ.

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 7 червня 2012 року Знам'янське КПТМ визнано банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_9

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 17 жовтня 2012 року припинено обов'язки арбітражного керуючого ОСОБА_9 та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_10

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 8 квітня 2015 року призначено ліквідатором банкрута - Знам'янського КПТМарбітражного керуючого ОСОБА_4

На підставі результатів проведеного аукціону, 8 липня 2013 року між ліквідатором Знам'янського КПТМарбітражним керуючим ОСОБА_10 (продавець) та покупцем (переможець аукціону) ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_11 придбав у Знам'янського КПТМвищезазначену адміністративну будівлю за 17 тис. грн.

На підставі зазначеного договору право власності ОСОБА_11 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18 лютого 2016 року, яка постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 квітня 2016 року та ухвалою Вищого господарського суду України від 28 вересня 2017 року залишена без змін, визнано недійсними результати аукціону з продажу майна - банкрута Знам'янського КПТМ, проведеного 10 січня 2013 року, в тому числі: визнано недійсними результати аукціону за лотом № 4 - в частині продажу адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1, за ціною продажу - 17 тис. грн, без податку на додану вартість; переможець аукціону - ОСОБА_5 (згідно з протоколом аукціону з продажу майна підприємства-банкрута від 10 січня 2013 року № 4).

Визнано недійсними укладені з покупцями попереднім ліквідатором Знам'янського КПТМарбітражним керуючим ОСОБА_10 за результатами аукціону договори купівлі-продажу майна підприємства-банкрута, зокрема з моменту укладення договір купівлі-продажу від 8 липня 2013 року, укладений між Знам'янським КПТМ в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_10 та ОСОБА_5

У березні 2016 року ОСОБА_11 продав ОСОБА_12 нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 223,4 кв. м, яка складається із адміністративної будівлі літ. «А», «А1», «А2», «а»; службової будівлі літ. «Б»; гаража літ. «В», вбиральні літ. «Г»; паркана літ. «N».

Частиною першою статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначені повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії.

Зокрема, з дня свого призначення ліквідатор вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до частини першої статті 26 цього Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»роз'яснено, що норма частини першої статті 216 ЦК України не може бути застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Верховний Суд України у постанові від 29 березня 2017 року, справа № 6-3104цс16, дійшов висновку про застосування норми права, відповідно до якого реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише за наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним або який визнано недійсним.

У зв'язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Положення частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення переданого на виконання недійсного правочину майна, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Разом із тим відповідно до встановленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Наявність у діях власника волі на передання майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Знам'янське КПТМ не перебувало в договірних відносинах із ОСОБА_6 Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18 лютого 2016 року визнано недійсним договір купівлі-продажу адміністративної будівлі, укладений 8 липня 2013 року між Знам'янським КПТМ в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_10 та ОСОБА_5

ОСОБА_5 набув майно за недійсним договором купівлі-продажу і в подальшому відчужив його ОСОБА_6, тому правильним способом захисту є звернення з позовом про витребування майна, а не визнання договору купівлі-продажу недійсним, про що заявлено позивачем при уточненні позовних вимог.

За таких обставин апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, укладеного 2 березня 2016 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_6, задоволенню не підлягають.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18 лютого 2016 року, яка цього ж дня набрала законної сили, визнано недійсними результати аукціону з продажу майна - банкрута Знам'янського КПТМ, проведеного 10 січня 2013 року, лот № 4 - в частині продажу адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1, а також визнано недійсним укладений ліквідатором Знам'янського КПТМарбітражним керуючим ОСОБА_10 з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу зазначеної будівлі від 8 липня 2013 року.

Укладаючи 2 березня 2016 року договір купівлі-продажу нежитлової будівлі із ОСОБА_12, ОСОБА_5 не був власником цієї будівлі, тому не мав права її відчужувати, отже, нежитлова будівля вибула з володіння Знам'янського КПТМпоза його волею, тому підлягає витребуванню з володіння ОСОБА_6 з поверненням її в господарське відання Знам'янського КПТМ.

Також апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги про визнання права комунальної власності територіальної громади м. Знам'янка в особі Знам'янської міської ради та передання нежитлової будівлі до комунальної власності територіальної громади м. Знам'янки в особі Знам'янської міської ради задоволенню не підлягають, оскільки позивач - ліквідатор Знам'янського КПТМ арбітражний керуючий ОСОБА_4 не має повноважень представляти в суді територіальну громаду м. Знам'янки в особі Знам'янської міської ради.

Крім того, при витребуванні майна з чужого неправомірного володіння необхідність у визнанні судом права власності на витребуване відсутня.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

А.О. Лесько

В.В. Пророк

С.П. Штелик