справа №176/2424/14-ц
провадження №2/176/28/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Оріон», ОСОБА_4 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «КБ «Надра» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить стягнути солідарно із ОСОБА_3, ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Оріон», ОСОБА_4 заборгованість за договором кредитної лінії №8/2007/840-МК37/17 від 10 серпня 2007 року у сумі 436867 грн. 25 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 10 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" (правонаступником є ПАТ "КБ "Надра") та ОСОБА_3 укладено договір кредитної лінії №8/2007/840-МК37/17, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію у сумі 28 000,00 дол.США, терміном 60 місяців з 10 серпня 2007 року по 09 серпня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4% річних, котрі можуть бути змінені додатковими угодами до Даного договору.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Оріон»10.08.2007 року укладено договір поруки №8/2007/840-МК37/17/4 та між банком та ОСОБА_4 укладений договір поруки №8/2007/840-МК37/17/3.Відповідно умов зазначених договорів поручителі зобов'язалися перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Позичальник зобов'язання за договором не виконує, у зв'язку з чим, станом на 11.01.2014 року виникла заборгованість в розмірі 436 867,25 грн., що складається з:

-заборгованість по тілу кредиту - 182 393,22 грн.;

- заборгованість по відсоткам - 133 258,18 грн.;

- заборгованість по пені - 42 274,74 грн.;

- заборгованість по штрафам - 78 941,11 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів,як і судові витрати.

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у судове засідання свого представника не направив. При цьому в матеріалах справи наявне клопотання представника ПАТ КБ «Надра» Кірсанова С.І. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_4 та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Оріон» належним чином повідомлені про день та час розгляду справи у судове засідання не з'явилися, представників не направили, про причини неявки суд не повідомили заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали, як і відзив на позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, пославшись на доводи викладені в письмовому заперечені, при цьому вказав, що наданий позивачем розрахунок становить таблицю в яку внесені певні цифри , але механізм утворення даних сум невідомий.Розрахунок по тілу кредиту та пені по відсоткам не відповідає вимогам законодавства та дійсним обставинам справи.Також вказує на те, що позивачем не надано суду безспірних та належних і допустимих доказів того, що він дійсно надав кредит відповідачу у розміру визначеному в договорі, а саме 28000,00 дол.США. Окрім того, зазначив, що позивач просить стягнути як штраф та і пеню , однак оскільки штраф і пеня є санкцією одного виду ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Стосовно солідарної відповідальності поручителів вказав, що стягнення боргу солідарно з декілька поручителів не можливо, якщо це не передбачено умовами договору поруки, а оскільки зазначені вище договори поруки не передбачають солідарну відповідальність поручителів одночасно, а є відповідальністю кожного окремо, а отже в задоволенні позову у стягненні заборгованості солідарно з поручителів слід відмовити.Також просить застосувати строки позовної давності до заявлених вимог.

Суд, з'ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представника відповідача вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

10 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", правонаступником якого виступає ПАТ "КБ "Надра" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №8/2007/840-МК37/17. Відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію у сумі 28 000,00 дол.США, терміном 60 місяців з 10 серпня 2007 року по 09 серпня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,4% річних, котрі можуть бути змінені додатковими угодами до Даного договору. (а.с.6-7).

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди №1 до вказаного договору визначено, що строни домовились, що відповідно договору банк надає Позичальнику транш у розмірі 28 000,00дол.США.Цілі отримання траншу - споживчі цілі (а.с.8).

Відповідно до умов погашення заборгованості позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту, нарахування та сплату відсотків за користування кредитом згідно з Графіком повернення кредиту на рахунок позивача. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

В якості забезпечення виконання зобов'язань відповідача за вказаним кредитним договором між банком та ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Оріон» 10 серпня 2007 року укладено договір поруки №8/2007/840-МК37/17/4, згідно п.1.2 умов договорів поруки поручителі зобов'язалися солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов'язання відповідачем ОСОБА_6 за кредитним договором (а.с.10,11).

Однак, зазначені зобов'язання за кредитним договором позичальник належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості, яка станом 11.01.2014 року становить 436 867,25 грн., що складається з:

-заборгованість по тілу кредиту - 182 393,22 грн.;

- заборгованість по відсоткам - 133 258,18 грн.;

- заборгованість по пені - 42 274,74 грн.;

- заборгованість по штрафам - 78 941,11 грн.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно зі ст.525 ЦКУ одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до умов погашення заборгованості позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту, нарахування та сплату відсотків за користування кредитом згідно з Графіком повернення Кредиту на рахунок позивача. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

За загальним правилом згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, зазначеними нормами закону початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. У зв'язку з цим початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусово-судовому порядку.

Останній платіж відповідачем було здійснено 14 липня 2010 року, що підтверджується відповідним розрахунком погашення кредиту, а відтак перебіг загального трирічного строку позовної давності почався з зазначеної вище дати. (а.с.12).Перебіг позовної давності з цього часу вчиненням дій відповідача про визнання свого боргу не переривався. Оскільки між сторонами не було встановлено іншого строку позовної давності, відповідно до ст.257 ЦК України застосовується загальний строк позовної давності у три роки. З наведеного вбачається, що строк позовної давності закінчився 14 липня 2013 року.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у серпні 2014 року, тобто прострочивши своє право на таке звернення більш, як на три роки.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (ч. 2 ст. 258 ЦК України - позовна давність в один рік).

Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно п. 31 Постанови №5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", та відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 10-70/0/4-13 від 16.01.2013 року "Про окремі питання застосування строків позовної давності " суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Зазначене роз'яснення стосується і позасудового порядку вирішення спорів, і в разі звернення з відповідним позовом до суду.

Одночасно було роз'яснено положення частини 3 та 4 ст. 267 ЦК України, що "позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У разі, якщо відповідач подав заперечення проти позову, пославшись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування позовної давності.".

Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України, передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові

Представник позивача не представив жодного доказу поважності причин пропуску строку позовної давності.

Що стосується позовних вимог до відповідачів ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Оріон» , ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що вони також не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при неналежному виконанні позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пунктом 5.3 договорів поруки від 10.08.2007 року передбачено, що договір закінчується належним виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов'язань згідно з умовами цього договору.

Така умова договору поруки не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Графіком погашення кредиту, відсотків визначено строк повернення траншу кредиту до 09.08.2012 року.

Проте із позовом банк звернувся в серпні 2014 року, відповідно порука є припиненою у зв'язку з непред'явленням вимоги до поручителя у шестимісячний строк з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі.

Надані позивачем досудові вимоги, суд не може розцінювати як належний доказ, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення вказаних повідомлень поштовим зв'язком або вручення особисто під підпис.

Оскільки у суду немає підстав для поновлення строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності без поважних причин.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12,13,247, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Оріон», ОСОБА_4 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А.Павловська