Справа № 466/9965/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

секретаря с/з ОСОБА_1

справа №466/9965/17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

14 грудня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, останнє відоме місце проживання в Україні: Волинська область, м.Володимир-Волинський, вул.Павлова,8/1 в якій просить суд визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, який помер 13.09.2017 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що через важкий стан здоровя, який повязаний з порушенням функцій правої кінцівки, ходи, передпліччя, вона пропустила строк звернення для прийняття спадщини, а тому змушена звернутися до суду з позовною заявою з метою реалізації права на прийняття спадщини.

Ухвалою від 19.12.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та витребувано з Третьої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи за №749/2017, що заведена після смерті ОСОБА_6, який помер 13.09.2016 року.

Ухвалою від 13.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 02.03.2018 року витребувано з Третьої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори належним чином завірену копії додаткових матеріалів до спадкової справи за №749/2017, що заведена після смерті ОСОБА_6, який помер 13.09.2016 року.

Ухвалою від 21.03.2018 року заяву представника позивача ОСОБА_7 від 21.03.2018 року про залучення співвідповідача задоволено та залучено ОСОБА_5 міську раду у якості співвідповідача до участі у справі.

Представник позивача ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності від 01.12.2017 року /а.с.18/ будучи в суді позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. В останнє судове засідання не прибула, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду та долучені до матеріалів справи /а.с.28,38,64,65/, відзиву на позовну заяву ними подано не було.

05.03.2018 року на адресу суду поступила нотаріально завірена заява ОСОБА_3 від 27.02.2018 року в якій вона зазначає, що позов визнає повністю, оскільки всі факти викладені в позовній заяві відповідають дійсності та просить справу слухати у її відсутності /а.с.52/.

07.03.2018 року на адресу суду поступила нотаріально завірена заява ОСОБА_4 від 16.02.2018 року в якій він зазначає, що позов визнає повністю, оскільки всі факти викладені в позовній заяві відповідають дійсності та просить справу слухати у його відсутності /а.с.54/.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради ОСОБА_8П, який діє на підставі довіреності №2901/вих.-48 від 17.01.2018 року /а.с.80/ скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у їх відсутності, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є внучкою померлого ОСОБА_6. Ступінь родинного звязку підтверджується копіями свідоцтв про народження, які надані позивачем при зверненні до суду та долучені до матеріалів справи /а.с.7,8,13/

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 14 вересня 2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 помер 13.09.2016 р. /а.с.5/.

Після смерті останнього відкрилась спадщина, яку складає квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається із реєстраційного посвідчення на квартиру від 11.03.1997 р. №3456 виданого відділом приватизації державного житлового фонду адміністрації АДРЕСА_2 в будинку №19 на вул. Гетьмана Мазепи у м.Львові належала на праві приватної власності ОСОБА_6 /а.с.6/.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_6 склав заповіт, згідно якого належну йому квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_4 Зіновієвичу /копія спадкової справи №749/2017 а.с.7/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно поданої заяви від 16.02.2018 року ОСОБА_4 Зіновієвич повідомляє, що ознайомлений з позовною заявою ОСОБА_2 та визнає її, викладені у позовній заяві факти відповідають дійсності /копія додатків до спадкової справи №749/2017 а.с.1/ (а.с.54).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розірвано 16.03.2000р.

Судом встановлено, що у ОСОБА_6 був ще один син ОСОБА_10, який помер 06.10.2013 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть, яка долучена до матеріалів справи /а.с.9/.

ОСОБА_10 мав дві доньки: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка змінила прізвище на «Андреєва», згідно копії свідоцтва про одруження та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5, яка змінила прізвище на «Завадюк», що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.7,10/.

ОСОБА_3 звернулася з заявою в Третю ОСОБА_5 державну нотаріальну контору про те, що вона пропустила строк на звернення для прийняття спадщини і звертатися до суду з заявою про поновлення строку не буде / копія спадкової справи №749/2017 а.с.1 зворот/.

Зясувавши всі обставини справи єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є позивач у справі - ОСОБА_2, оскільки інші спадкоємці не зверталися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини або до суду про поновлення строку на прийняття спадщини, позов визнають.

Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений вищевказаною статтею строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачем у такій справі є спадкоємець, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.

Як було встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 пропустила вказаний шестимісячний строк звернення до нотаріуса через стан здоровя, який повязаний з порушенням функцій правої кінцівки, ходи, передпліччя, що стверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1789 від 11.12.2017 року, виданої Володимир-Волинським територіальним медичним обєднанням (а.с.14-15).

Після смерті ОСОБА_6 позивач зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак останній було відмовлено, у зв'язку із пропуском шестимісячного строку встановленого чинним законодавством України для прийняття спадщини.

За таких обставин, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк на прийняття спадщини тривалістю в три місяці, так як є підстави вважати, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Керуючись 4,7,10,81,141,247,263-266 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк - 3 (три) місяці, після набрання рішення законної сили, для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, який помер 13.09.2016 р.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєст.: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстр.: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, ІПН НОМЕР_3, прож.:44100, Глівіце, Шлонське, вул.Козельська, 137-б, Республіка Польща.

Відповідач: ОСОБА_5 міська рада, 6, юридична адреса: м.Львів, пл.Ринок,1.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 02.05.2018 року.

Суддя ОСОБА_13