Справа №443/168/18
Провадження №2/443/536/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку площею 1,6008 гектари, яка розташована на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1

В обґрунтування позовних вимог позивач покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його дядько - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 1,6008 гектари, яка розташована на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 На випадок своєї смерті, дядько не розпорядився вказаним майном, тому спадкування відбувалось за законом. Спадкоємці першої черги відсутні. Його мати, як сестра померлого, входить до спадкоємців другою черги. Проте, остання спадщини не прийняла, від такої відмовляється на його користь. Відтак, він як єдиний спадкоємець, що виявив бажання отримати свідоцтво про право на спадщину, яку фактично прийняв, оскільки вступив в управління вказаним спадковим майном, звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримав відмову у видачі такого, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що знаходиться на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому та є спадковим майном. Вказана відмова позбавляє його можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 подала заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, оскільки позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області, у віці 51 року, помер ОСОБА_4, про що 03 жовтня 2002 року зроблено запис №26 та Молодинчецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 03 жовтня 2002 року, видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК УРСР в редакції 1963 року. Окрім цього, при вирішенні вказаного судового спору також слід керуватися нормами ЦК України 2004 року, оскільки спадкування спадкового майна має місце після прийняття нового Цивільного Кодексу України.

Спадщина відкрилася в цей же день, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у відповідності до вимог статті 525 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин).

Судом встановлено, що спадщина померлого складається із земельної ділянки площею 1,6008 гектари, яка розташована на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 /а.с. 12-16/.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 524 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка

належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_4 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складав, що стверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області від 24 січня 2018 року за вих. №37. Окрім того, з даної довідки вбачається, що спадкодавець проживав один сім'ї не мав /а.с. 11/.

Також дослідженим в судовому засіданні копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №5, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 встановлено, що відповідачка по справі - ОСОБА_3 є рідною сестрою спадкодавця та мамою позивача /а.с. 5-7/.

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відтак, відповідачка по справі відноситься до спадкоємців другої черги. Проте, судом встановлено, що остання спадщини не прийняла, оскільки до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину не зверталась, окрім того, жодної із визначених статті 549 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) дій не вчинила. Також з поданої через канцелярію суду останньою заяви вбачається, що ОСОБА_3 відмовляється від спадщини на користь свого сина - ОСОБА_2.(позивача по справі).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу Подвадцятника І.М. №13/02-14 від 24 січня 2018 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та відмови у видачі такого у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка знаходиться на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області /а.с. 3/.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно із ст.ст. 81,126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право на спадкове майно(земельну ділянку), в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; відповідач позовні вимоги визнала та проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку площею 1,6008 гектари, яка розташована на території Молодинчецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко