Справа № 754/8480/18
У Х В А Л А

Іменем України

16 липня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

02.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором позики.

09.07.2018 року позивачем було направлено на адресу суду письмову заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 19881064; на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24548252, що зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2, мотивуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.1, ч.1, ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру заявником обґрунтована, оскільки повідомлені обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Щодо вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 19881064, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви в цій частині, оскільки, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - Відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві вже було накладено арешт на будинок АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 19881064. Крім того, з урахуванням ціни позову, що визначена позивачем, суд вважає достатнім та співмірним накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24548252.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на житловий будинок.

Керуючись ст.ст. 81, 149-153, 260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24548252, що зареєстрована за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити позивачу ОСОБА_1.

Копію ухвали для відома направити відповідачу ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя