Єдиний унікальний номер: 378/529/18
Провадження № 2-з/378/3/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до предявлення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною заявою звернулася ОСОБА_1, яка просить суд вжити заходів для забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним шляхом витребування у Ставищенській районної державній нотаріальній конторі належним чином засвідчених копій всіх документів спадкової справи ОСОБА_4, який помер 2 грудня 2017 року, посилаючись на те, що ОСОБА_4 є її дядьком, братом її покійного батька ОСОБА_4, який помер 7 червня 2009 року, тому вона має право на спадкування за правом представлення після смерті дядька. Їй стало відомо, про існування заповіту, відповідно до якого спадкоємицею померлого ОСОБА_4 є ОСОБА_3, тому вона має намір звернутися до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, для підготовки якого їй необхідно отримати копію заповіту, складеного від імені ОСОБА_4 та копії інших документів спадкової справи.

В судове засідання заявник та її представник не прибули, про розгляд заяви повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

В судове засідання особа, яка може отримати статус відповідача та її представник не прибули. Представник особи, яка може отримати статус відповідача направила до суду заяву, в якій просить вищевказану заяву розглядати без їх участі.

Суд, вивчивши дану заяву, вважає, що її слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно ч. ч. 5-7 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. У разі задоволення заяви суд в ухвалі зазначає доказ, а також дії, що необхідно вчинити для його забезпечення. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; перелік документів, що додаються до заяви.

Як вбачається з поданої заяви, на даний час позовна заява до суду не подана, а забезпечення доказів ОСОБА_1 необхідно для звернутися до суду з позовом про визнання заповіту, який просить витребувати суд, недійсним.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 року під час попереднього судового засідання за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вирішити питання про забезпечення доказів, якщо для цієї особи подання потрібних доказів є неможливим або в неї є труднощі у поданні цих доказів. Закон не обмежує коло доказів, які можуть бути забезпечені судом, і здійснення процесуальних дій щодо забезпечення доказів. У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені ч.1 ст. 134 ЦПК (1618-15), а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені ч. ч. 1 і 2 ст. 121 ЦПК.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення доказів, остання не відповідає встановленим ст.117 ЦПК України вимогам, а саме, не зазначено: обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, з якою метою потрібно їх забезпечити та причини неможливості отримання даних доказів особисто.

Відповідно до ч.4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявникові, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, суд вважає, оскільки заявником не зазначено обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим; обґрунтування необхідності забезпечення доказів та причини неможливості отримання даних доказів особисто, тому її слід повернути.

Керуючись ст. ст. 116-118 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 Павлівни про забезпечення доказів до предявлення позову повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. Н. Скороход