Дата документу 23.07.2018
Справа № 2-304/11
Провадження № 4-с/334/11/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2018 р. Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Череп М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, стягувач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебуває скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, стягувач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про скасування постанови.

На адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, стягувач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про скасування постанови.

В своєму клопотанні заявник просить закрити провадження у справі, у звязку із тим, що на розгляді суду знаходиться скарга на дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні, виконавчі документи у якому, постановлені не тільки судами в порядку цивільного судочинства, але й в порядку господарського судочинства.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення сторін та розглянувши матеріали і зясувавши обставини справи, приходить до наступного.

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває судова справа № 2- 304/11 з розгляду скарги боржника ОСОБА_1 на рішення, дії державного виконавця органу державної виконавчої служби.

На виконанні в відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження 53908356 щодо стягнення з ОСОБА_4, виконавчі документи у якому, постановлені судами в порядку цивільного та господарського судочинства.

У частинах першій та другій статті 383 ЦПК України в редакції, що була чинною на час звернення зі скаргою, передбачалося, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частина друга статті 384 ЦПК України у вказаній редакції передбачала, що така скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Аналогічна вимога містилася й у статті 1212 ГПК України у редакції, чинній на час звернення особи зі скаргою, а саме: скарги на дії чи бездіяльність органів ДВС щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 діючого Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-УІП) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У частині першій статті 447 та частині першій статті 448 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналогічно врегульовано вказане питання в частині першій статті 339 та частині першій статті 340 ГПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року, а саме: сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналіз правових норм, передбачених частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII, з урахуванням вимог статей 447, 448 ЦПК України та статей 339, 340 ГПК України у редакціях від 03 жовтня 2017 року, дає підстави зробити висновок, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства, а якщо скарга подається на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судового рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства, відповідно.

Разом з тим ні в ЦПК України, ні в ГПК України не урегульовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є чинний Закон № 1404- VIII.

За правилами цього закону передбачається особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах ДВС, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Аналогічні вимоги містить Інструкція у редакції, чинній на час розгляду справи та поширюється на випадки відкриття виконавчого провадження і вчинення виконавчих дій приватним виконавцем.

Проаналізувавши вказані норми, можна зробити висновок, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикції, у яких вказані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

Також існує лише одна підстава для виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження - це наявність підстав для завершення виконавчого провадження. При цьому таким правом наділений лише виконавець, який ухвалює відповідну постанову, що є його дискреційним повноваженням. Суд такими повноваженнями не наділений.

Закон не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Водночас статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим у частині п'ятій вказаної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п'ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об'єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду України по справі № 660/612/16-ц провадження № 14-19цс18 від 14.03.2018р..

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.43,255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, стягувач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про скасування постанови закрити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Запорізької області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.