Справа № 309/518/18
Провадження № 2/309/853/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2018 року м. Хуст
Хустський районний суд
Закарпатської області
в складі: головуючого-судді: Орос Я.В.
за участю секретаря Соймик Н.І..
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом
ОСОБА_2
до
ОСОБА_3, третя особа Драгівська сільська рада
про виселення з житлового будинку
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідачів, третя особа: Драгівська сільська рада про виселення з житлового будинку. Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачка є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою с.Забереж, вул..В.Івасюка №96 Хустського району, який належить на праві приватної власності.
В липні 2017 р. позивач звернулася до суду з позовом про виселення та зняття з реєстрації відповідача, під час судового розгляду справи відповідач добровільно виїхав із будинку.
30.11 2017 р. рішенням суду її позовні задоволено та визнано відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в с.Забереж, вул..В.Івасюка №96. 29.01.2018 р. відповідача ОСОБА_3 було знято із реєстрації , що підтверджується довідкою Драгівської сільської ради №162.
21.01.2018 р. без згоди позивача відповідач знову вселився в будинок ОСОБА_2. На її неодноразові вимоги покинути житло відповідач не реагує, більше того відповідач виганяє її з будинку та її доньку ОСОБА_4, яка є колишньою дружиною відповідача, погрожує фізичною розправою. Будучи у поважному віці позивачка не бажає терпіти знущання з боку відповідача ОСОБА_3 Просить суд виселити ОСОБА_3 з житлового будинку в с. Забереж, вул.. В.Івасюка №96 Хустського району.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала . Суду ствердила , що відповідач не зважаючи на рішення суду про втрату ним права користування будинком без правових на те підстав вселився в будинок . Проживаючи в будинку він постійно вчиняє сварки , виганяє власника та свою колишню дружину з будинку. Неодноразово позивач викликала працівників поліції , однак проведені з ним бесіди позитивного результату не дали. Позивач зверталась до суду з позовом про виселення відповідача разом з вимогою про зняття його з реєстраційного обліку , однак на той час відповідач виїхав з будинку, про що повідомив суд і дана вимога за заявою позивача була залишена без розгляду . На даний час відповідач просить суд знову відмовити в задоволенні позову про його виселення , оскільки він в будинку не проживає. Просить суд позов задоволити .
Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд відмовити у позові, оскільки з 19 березня 2018р не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, а знаходиться в с.Н. Дубечня, Вишгородського району, Київської області. У будинок ; 96 по вул.. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Представник третьої особи Драгівської сільської ради в судове засідання не зявився. на адресу суду надіслали заяву про розгляд справи у відсутності представника.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити виходячи з наступного.
Житловий будинок с.Забереж, вул..В.Івасюка №96, Хустського району, Закарпатської області, належить на праві власності позивачу ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а.с-8)
Відповідно до рішення Хустського районного суду від 30 листопада 2017 року, яке набуло законної сили 11 грудня 2017 р. вказано, що відповідно до рішення Хустського районного суду від 30 березня 2017 р. шлюб між відповідачем ОСОБА_3 та донькою позивача Н.С. було розірвано. ( а.с.11)
Відповідач ОСОБА_3 згідно рішення Хустського районного суду від 30.11.2017р. таким, що втратив право користування житловим приміщенням в с.Забереж, вул..В.Івасюка №96. ( а.с.11)
Відповідно до довідки про зняття з реєстрації місця проживання від 29.01.2018 р. відповідача було знято з реєстрації за адресою с.Забереж, вул..В.Івасюка №96. ( а.с.12)
Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Слід дійти висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Звертаючись із вказаним позовом до суду, позивач посилався, як на правове обґрунтування, на положення ст.ст. 319, 391 ЦК України, які регулюють поняття, здійснення та захист права власності.
Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата відповідачем права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені Житловим Кодексомпідстави для позбавлення права на житло.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4 ст. 9 ЖК України).
За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції, ст. ст. 319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві, однак у передбачених законом випадках обмеження права власності можуть мати місце.
Відтак за порівняльним аналізом ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України та ст. ст. 150, 156 у поєднанні зі ст. 64 ЖК України слід дійти до висновку про те, що положення ст. ст. 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення ст. 405 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-709цс16 від 16 листопада 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.
Враховуючи викладене та встановивши на підставі досліджених обставин, які перевірені доказами те, що ОСОБА_3 вселявся до будинку № 96 по вул.. В.Івасюка в с. забереж Хустського району Закарпатської області без згоди власника, та проживає у ній не як член сімї власника будинку, за відсутності доказів, що сторони повязані спільним побутом, взаємними правами та обовязками із позивачем ОСОБА_2 слід дійти висновку про наявність підстав для захисту порушеного права власності позивача на будинок на підставі ст. 391 ЦК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 116,150 ЖК України ст.. 317, 319,321,391 ЦК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.
Виселети ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з житлового будинку, який належить на праві власності ОСОБА_2 за адресою с. Забереж вул..В.Івасюка № 96 Хустського району Закарпатської області без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 719 грн. 80 коп сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 червня 2018 року.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5