Ухвала

6 березня 2018 року

м. Київ

справа № 645/6574/14

провадження № 61-2000 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), ОлійникА. С., ПогрібногоС. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач 1 - ОСОБА_4,

відповідач 2 - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року у складі судді Федорової О. В. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Міненкової Н. О., Пономаренко Ю. А., Шевченко Н. Ф.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 26 червня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», (далі ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 був укладений договір про надання споживчого кредиту від 26 червня 2006 року № 0, згідно з яким останньому було надано кредит у сумі 8 643,56 доларів США на умовах визначених вищевказаним договором.

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту, 26 червня 2006 року між банком та ОСОБА_6 був укладений договір порукиё згідно з яким остання поручилася перед банком за виконання позичальником в повному обсязі усіх зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 26 червня 2006 року.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з яким до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту від 26 червня 2006 року № 0.

У зв'язку з неналежним виконанням умов договору про надання споживчого кредиту від 26 червня 2006 року утворилась заборгованість, яка станом на 17 червня 2014 року, становить 3 901,30 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 45 881 грн 02 коп. з яких: заборгованість за кредитом - 1 299,23 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 15 279 грн 52 коп; заборгованість по процентах за користування кредитним коштами - 2 602,07 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 30 601 грн 40 коп.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідачем ОСОБА_4, станом на грудень 2011 року (до передачі прав вимоги від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк»), повністю сплачено заборгованість за договором про надання споживчого кредиту, яка була стягнута заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2008 року, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Дельта Банк» просило скасувати рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 вересня 2016 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що виконавчий лист, виданий на виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 травня 2008 року тривалий час перебував на виконанні і був виконаний останнім лише у грудні 2011 року, а сума сплачених коштів у період з березня 2008 року по грудень 2011 року у сумі 40 918 грн 98 коп. була перерахована на рахунок банку та зарахована ним в порядку черговості, яка визначена договором про надання споживчого кредиту. Крім того, судами не враховано, що вищевказане рішення суду про стягнення заборгованості не припинило дії кредитного договору, у зв'язку з чим банком продовжувались нараховуватись проценти та інші платежі.

21 грудня 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.

У лютому 2017 року ОСОБА_4 подав відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, всі висновки судів відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстав для їх скасування немає.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

3 січня 2018 року вказану справу № 645/6574/14 разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 444/9519/12-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 вересня 2016 року .

Вбачається, що оскаржуване судове рішення у даній справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 444/9519/12-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 645/6574/14 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 вересня 2016 року до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 444/9519/12-ц.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
С. О. Погрібний
Г. І. Усик