РІШЕННЯ

Іменем України

( заочне )

Справа № 285/4137/17

провадження у справі № 2/0285/274/18

26 березня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючої судді Михайловської А.В.

при секретарі Ковальовій З.С.

сторони у справі: позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2,

розглянувши заочно в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору підряду та стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просив розірвати договір № 365 Ч/1 із 2 від 05.05.2017 року, укладеного між ним та ФОП ОСОБА_3 та стягнути з останнього на свою користь 2500 грн. завданої шкоди та 2000 грн. морального збитку.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.05.2017 року між сторонами було укладено договір № 365 ч/1 із 2 на виготовлення 2-х вікон, загальною вартістю 5780 грн. При укладенні договору позивач передав відповідачу кошти в розмірі 2500 грн., решту суми зобовязався сплатити після передачі та встановлення вікон. Однак, взяті на себе зобовязання відповідач не виконав. З цього приводу позивач звертався до Новоград-Волинського відділу поліції, однак кримінальне провадження за ознаками ст.. 190 КК України було закрито за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. Тому змушений звернути до суду.

Позивач в судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав, вказаних в позові, які просить задовольнити.

Відповідач повторно в судове засідання не з"явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, заперечення ( відзиву ) проти позову не подав, заяв про відкладення розгляду справи від якого не надходило, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, проти чого позивач не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, 05.05.2017 р. між ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_4 (виконавець) було укладено договір № 365 Ч/1 із 2, за умовами якого замовник доручає, виконавець зобов»язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій, загальною вартістю 5780 грн./а.с.3/.

При укладенні договору позивач передав відповідачу кошти в розмірі 2500 грн., що підтверджується товарним чеком від 05.05.2017 року № 365/а.с.6/.

Позивач посилається на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких доказів на підтвердження виконання умов договору відповідач суду не надав, заперечень ( відзиву) проти позову не заявив.

Згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 13.11.2017 року внесено запис про припинення господарської діяльності ФОП ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

З огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 4 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13.

Згідно ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Так, згідно п. 3.1 укладеного між сторонами договору замовник зобовязаний оплатити загальну вартість виробів.

Пунктом 3.2 встановлено, що після виконання пункту 3.1. виконавець зобовязаний передати у власність замовника виготовлені вироби у термін від 15 до 25 робочих днів з моменту заключення договору. У разі, якщо вироби мають нестандартну комплектацію строк передачі у власність замовника виготовлених виробів збільшується до 45 робочих днів.

Згідно п. 2.2 платіж в сумі 2500 грн. визначено як завдаток. Разом з тим, у наданому позивачем чеку зазначено, що він сплатив аванс у сумі 2500 грн.

Зі змісту позову та наданих доказів вбачається, що позивач вживав заходів для виконання укладеного договору, але відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань.

Відповідно до п. 1, 4, ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору та відшкодування збитків і моральної шкоди.

Частиною 1 ст. 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

На підставі вищевикладеного, суд вирішив задовольнити позовні вимоги в частині розірвання договору № 365 ч/1 із 2 від 05.05.2017 року, укладеного між сторонами та стягнути з відповідача на користь позивача суму авансового платежу в розмірі 2500 грн.

Крім цього, суд вирішив частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

Оскільки права позивача як споживача дійсно порушені, то згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» на відповідача може бути покладено обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючі факт невиконання відповідачем договірних зобовязань, позивач позбавлений майнових благ, на які правомірно розраховував під час укладання договору. Крім того, ОСОБА_1 вимушений був значний час докладати певних зусиль для захисту своїх прав. Таким чином, він зазнав моральної шкоди внаслідок бездіяльності відповідача, яка підлягає відшкодуванню шляхом стягнення грошової компенсації.

Разом з тим, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди в сумі 2000 грн. є завищеним, а тому, враховуючи положення ст. ст. 23, 1167 ЦК України, вимоги розумності та справедливості, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, та стягує з відповідача на користь позивача відшкодування в сумі 1000 гривень.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2080 грн., що складається з суми ставок судового збору за вимогами немайнового, майнового характеру та відшкодування моральної шкоди, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 95, 141, 258, 263, 264, 265, 280 282, 284, 289, 352, 354, 355, Перехідними положеннями Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір №365 ч/1 із 2 від 05.05.2017 року, укладений між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання вул. Садова, 9 с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, 11762) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ( 03.02.1984 р.н, ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце проживання - м. Полонне, вул. Бортницька (Чкалова), 5 Хмельницької області, 30500).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені за договором кошти в сумі 2500 (дві тисячі пятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 (одна тисяча) грн.

У решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 2080 (дві тисячі вісімдесят) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складення повного судового рішення 26.03. 2018 року.

Головуюча суддя : А.В. Михайловська