Справа № 212/4726/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Зіміна М.В.,

секретаря судового засідання Борух Ю.К.,

за участю:

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача за довіреністю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі- ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя у розмірі 170000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.09.2010 до 30.12.2015 перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював електрослюсарем з ремонту обладнання шахти «Гвардійська». 30 грудня 2015 року був звільнений з підприємства за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. За висновком МСЕК від 18.05.2017 року йому було первинно встановлено 25% втрати професійної працездатності у звязку з професійними захворюванням, в подальшому 17.05.2015 року при повторному переогляді йому було встановлено 40% втрати професійної працездатності та третя група інвалідності з переоглядом 01.05.2019 року. У звязку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнає, в звязку з професійним захворюванням змінилися його образ та якість життя.

Ухвалою суду від 09.07.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов в якому зазначила, що позивач звільнився з підприємства відповідача за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, а не за станом здоровя. Зазначила, що позивач періодично знаходився на лікарняному, але це не вказує на його моральні страждання. Крім того вказав, що при влаштуванні на роботу позивачу було відомо про умови праці та наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих факторів, тобто відповідач не приховував від позивача важкість та шкідливість технологічного процесу. У звязку з важкими та шкідливими умовами праці не порушувалось право позивача на пільги і компенсації за важкі та шкідливі умови праці, позивач забезпечувався заходами колективного та індивідуального захисту, також позивачу надавалась додаткова відпустка за роботу в таких умовах. Також зазначив, що протиправних дій відносно позивача, які б знаходились в причинному звязку з настанням професійного захворювання позивача не вчиняв, а тому не може нести відповідальності за моральну шкоду позивача.

В судовому засіданні 07 серпня 2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_3 з 01.09.2010 року по 30.12.2015 року, часу звільнення у звязку з виходом на пенсію, перебував у трудових відносинах із відповідачем та працював на шахті «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» підземним електросюсарем, що підтверджується копією трудової книжки останнього та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. (а.с.8-16)

Відповідно до медичних висновків ДУ «Український НДІ промислової медицини», за №18від 11.01.2017 року, №418 від 20.03.2018, встановлено професійний характер наявного у ОСОБА_3 захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст..(пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст..) група «В» у поєднанні з персистуючою бронхіальною астмою, важкий перебіг, четверта ступінь. Легенева недостатність другого ст.( а.с.23,26)

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24 лютого 2017 року, складеного на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком», проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_3: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст..(пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст..) група «В» у поєднанні з персистуючою бронхіальною астмою, важкий перебіг, четверта ступінь. Легенева недостатність другого ст., встановлених ДУ «Український науко-дослідний інститут промислової медицини» м.Кривий Ріг.

Згідно п. 16,17 акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи з 01.09.2010 року по 30.12.2015 року на дільниці №4 електромеханічної служби шахти «Гвардійська» підземного гірничого цеху Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання підземним електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, виконував весь комплекс робіт з монтажу, демонтажу, ремонту, випробування й технічного обслуговування електричної частини гірничошахтного устаткування, кабельних ліній, сигналізації, освітлення та заземлення. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Зазначено, що причиною встановлення професійного характеру захворювання послужив також профмаршрут: 19.05.2000 по 31.08.2010 - підземний електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування дільниці №33 шахти «Гвардійська» ВАТ «Кривбасзалізрудком». Причиною виникнення професійного захворювання зазначено: пил переважно фіброгенної дії.

Відповідно до п.19 Акту зазначено, що осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи враховуючи роботу ОСОБА_3 впродовж 15 років 7 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, визначити конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання неможливо. (а.с.17-21)

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №044878 від 18.05.2017 року, ОСОБА_3 при первинному огляді встановлена ступінь втрати професійної працездатності 25 %-ХОЗЛ без визначення групи інвалідності з 10.05.2017 до 01.06.2018, з переоглядом 01 травня 2018 року. Визначено потреби у медичні та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП.( а.с.22)

Відповідно до виписки з Акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №050176 від 17.05.2018 року, ОСОБА_3 при повторному огляді встановлена ступінь втрати професійної працездатності 40 %-ХОЗЛ та третя група інвалідності з 02.05.2018 до 01.06.2019, з переоглядом 01 травня 2019 року. Визначено потреби у медичні та соціальній допомозі: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно курортне лікування.( а.с.22)

Відповідно до виписних епікризів ОСОБА_3 неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у звязку із професійним захворюванням. (а.с.24,25,27-28,29,30-31)

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців.

За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують можливість останнього вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_3 у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

З урахуванням відомостей, що викладені в Акті розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань від 24.02.2017 року, суд приходить до висновку, що ПАТ «Кривбасзалізрудком» є винним підприємством у виникненні профзахворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у ОСОБА_3 40 % втрати працездатності, встановлення третьої групи інвалідності, стаж його роботи на підприємствах відповідача в умовах впливу шкідливих факторів більше 15 років, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «Кривбасзалізрудком», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 36000, 00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «Кривбасзалізрудком» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст.ст. 4,12, 23, 76-83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя - задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (50047, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.Карбишева, 9/3, РНОКПП 4) 36000 (тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повне рішення складено та підписано 08 серпня 2018 року.

Суддя: М. В. Зімін