Справа №359/7161/16-ц
Провадження №2/359/91/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

за участю представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5, про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

встановив:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 14 травня 2013 року з нього на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Водночас, 31 липня 2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 17 вересня 2015 року у них народився син ОСОБА_7 Таким чином, на утри-манні позивача перебуває його дружина ОСОБА_5 та його син ОСОБА_7 Крім того, заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 29 січня 2015 року з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки від його за-робітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 листопада 2014 року до 23 листопада 2017 року. Ці обставини свідчать про те, що у позивача істотно змінився сімейний та матеріаль-ний стан. Тому ОСОБА_1 просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 до 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що 23 листопада 2017 року припинилось стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання відповідача. Він отримує не тільки заробітну плату в розмірі від 31033 гривень 97 копійок до 56764 гривень 43 копійок, але і пенсію в розмірі 6191 гривні. В червні 2014 року пози-вач придбав квартиру АДРЕСА_1, а в лютому 2016 року домо-володіння та земельну ділянку в СТ «Яблуко» на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. Крім того, ОСОБА_1 користується автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1. Ці обставини свідчать про те, що матеріальний стан позивача не тільки не погіршився, але й істотно покращився. Тому ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 просять суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_4 також підтримує позов та наполягає на його задо-воленні.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові дока-зи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 14 травня 2013 року (а.с.7) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримі-нальних справ в ухвалі від 19 липня 2017 року у справі №303/256/16-ц, зменшення роз-міру аліментів не повинно суперечити ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В іншій ухвалі від 9 листопада 2017 року у справі №486/1193/16-ц Вищий спеціалізований суд України з роз-гляду цивільних і кримінальних справ наголосив на тому, що зміна матеріального або сімейного стану платника аліментів не може бути беззаперечною підставою для зміни роз-міру аліментів в судовому порядку.

Встановлено, що 31 липня 2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 Крім того, 17 вересня 2015 року у них народився син ОСОБА_7 Це підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БК №228590 від 31 липня 2013 року (а.с.10) та копією свідоцтва про народження серії 1-БК №455771 від 23 вересня 2015 року (а.с.9).

Аналіз цих обставин свідчить про те, що сімейний стан позивача безумовно змінив-ся.

Дійсно, заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 29 січня 2015 року (а.с.5-6) з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання відповідача в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 листопада 2014 року до 23 листопада 2017 року. Водночас, станом на день ухвалення рішення суду, а саме 11 квіт-ня 2018 року, підстави для стягнення з позивача аліментів на утримання ОСОБА_2 при-пинились.

Крім того, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 4 грудня 2015 року (а.с.60) з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання його дружини ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 4 листопада 2015 року до 17 вересня 2018 року. Іншим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року (а.с.59) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 також були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, по-чинаючи з 5 листопада 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Водночас, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2016 року (а.с.57-58) було скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року, а у задоволенні позову ОСОБА_5 взагалі було відмовлено. Крім того, з копії довідки ТОВ Фірми «Компас» №1019 від 19 жовтня 2015 року (а.с.64) вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про-живають з позивачем в квартирі АДРЕСА_1. Ця обставина свід-чить про те, що ОСОБА_5 двічі зверталась до суду з позовами про стягнення аліментів на її утримання та утримання ОСОБА_7 виключно з метою штучного створення під-став для зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_6 Такі дії мають ознаки зловживання правом, що згідно з ст.ст.13, 16 ЦК України та ст.44 ЦПК України не до-пускається.

З копії довідки РСП «Київцентраеро» №781 (а.с.46) вбачається, що ОСОБА_1 що-місячно отримує заробітну плату в розмірі від 31033 гривень 97 копійок до 56764 гривень 43 копійок. Крім того, він отримує пенсію в розмірі 6191 гривні. Ця обставина підтверд-жується копією довідки Бориспільського обєднаного УПФУ Київської області №5151/04 від 11 травня 2017 року (а.с.45).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №71046433 від 21 жовтня 2016 року (а.с.119-130) вбачається, що в червні 2014 року ОСОБА_8 придбав квартиру АДРЕСА_1, а в лютому 2016 року домоволодіння та земельну ділянку в СТ «Яблуко» на території Головурівської сільської ради Бориспільського району. Крім того, з витягів з Єдиного державного реєстру МВС (а.с.114-115), копії письмових пояснень позивача (а.с.117) та фотокарток (а.с.118) вбача-ється, що ОСОБА_1 користується автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1.

Ретельний аналіз викладених обставин красномовно свідчить про те, що матеріаль-ний стан позивача не тільки не погіршився, але й істотно покращився. Сама по собі зміна сімейного стану ОСОБА_1 не є беззаперечною підставою для зменшення розміру алі-ментів на утримання сина ОСОБА_9 Вжиття цього заходу буде суперечити ст.3 Кон-венції про права дитини від 20 листопада 1989 року та значно погіршить забезпечення майнових інтересів ОСОБА_9, адже аліменти, які стягуються на його утримання, виз-начені в мінімальному розмірі.

З огляду на це суд вважає, що підстави для зменшення розміру аліментів на утриман-ня ОСОБА_9 відсутні. Тому у задоволенні позову ОСОБА_1 належить відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони про-порційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №N15H239139 від 9 вересня 2016 року (а.с.2). Водночас, у задоволенні предявленого ним позову відмовлено в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування ОСОБА_1 витрат на оплату судового збору відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5, про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_10