АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи:647/2620/17 Головуючий в І інстанції: Корсаненкова О.О.
Номер провадження: №22-ц/791/497/18 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланова О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Цвєткова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 23 січня 2018 року, у складі судді Корсаненкової О.О., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Позов обґрунтував наступним. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається із грошових внесків з належними до них відсотками та іншими видами нарахувань та виплат на суму 9 898, 79 грн. Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк він не подав, оскільки відбував покарання у місцях позбавлення волі, у зв'язку з чим втратив паспорт та тривалий час відновлював його. Відповідач ОСОБА_2 є сестрою його померлої матері та спадкоємцем, яка прийняла частину спадщини за заповітом.

Оскаржуваним рішенням від 23 січня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення й ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи. Зокрема, зазначила, що вказана позивачем причина пропуску не може бути визнана поважною, оскільки відсутні непереборні обставини, які перешкоджали б поданню заяви до нотаріуса та відновленню втрачених документів.

Відповідно до п.6 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" було постановлено ліквідувати Апеляційний суд Херсонської області та утворити Херсонський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Херсонську область, з місцезнаходженням у місті Херсоні.

Однак, згідно з п.3 Розділу XІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що набрав чинності з 30.09.2016 року, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Також, відповідно до п.8 ст.1 Розділу XІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи наведене, оскільки Херсонський апеляційний суд як новоутворений суд свою роботу ще не розпочав, то до утворення останнього його повноваження продовжує здійснювати Апеляційний суд Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2008 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_4. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з грошових внесків з належними до них відсотками та іншими видами нарахувань та виплат на суму 9 898,79 грн, які зберігаються в ТВБВ №10021/099 на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно 15.02.2017 року Бериславським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 (а.с.5).

Із довідки про звільнення серії ВІН №012021 від 26.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджений 10.10.2012 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на три роки, відбував покарання у Вінницькій ВК (№86) з 23.05.2013 року по 26.06.2014 року, звільнився відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2014 року, на підставі ст.2 ЗУ "Про амністію 2014 року" (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Із заповіту ОСОБА_4, посвідченого 16.09.2013 року секретарем виконкому Степненської сільської ради Нижньосирогозького району Херсонської області, вбачається, що ОСОБА_4 на випадок її смерті зробила таке розпорядження: її земельні ділянки, що знаходяться на території Степненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області і належать їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, вона заповіла ОСОБА_2 (а.с.61).

Відповідно до довідки Степненської сільської ради Бериславського району Херсонської області №786/02-45 від 02.11.2017 року, ОСОБА_4 з 2005 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1. Разом з нею за вищевказаною адресою проживав, але не був зареєстрований ОСОБА_3, 1962 року народження (а.с.8).

З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_7, виданого 30.12.2016 року Ніжньосірогозьким РС УДМС України в Херсонській області, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 19.02.1998 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.3).

Згідно листу державного нотаріуса №163/01-14 від 15.02.2017 року, із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 звернувся позивач, але йому було відмовлено в зв'язку з пропуском строку та рекомендовано звернутися до суду (а.с.9).

Із матеріалів спадкової справи № 169/2016, яка зареєстрована 14.06.2016 року, вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 звернулася 14.06.2016 року ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, яка складається із земельних ділянок площею 7,21 га та 7,16 га, розташованих на території Степненської сільської ради (а.с.57).

У своїх поясненнях від 12 березня 2018 року, долучених при апеляційному розгляді справи, ОСОБА_6 вказує, що підтверджує факт постійного догляду ОСОБА_3 за своєю матір'ю та відвезення її до лікарні.

Отже, судом встановлено й учасники справи не заперечують, що інших спадкоємців першої черги, крім позивача, після смерті ОСОБА_4 немає.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1); заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч.2).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із положень ст. 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1), здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.2).

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" - особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК; вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що є поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, що через втрату документів (паспорта), відсутність коштів та тривале відновлення ОСОБА_3 своїх документів він у визначений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері. Також суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 отримав 30.12.2016 року паспорт громадянина України, а 15.02.2017 року - повторне свідоцтво про народження та у той же день звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, суд першої інстанції врахував і те, що відповідач ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_4, яка складається із земельних ділянок площею 7,21 га та 7,16 га, розташованих на території Степненської сільської ради. Разом із тим до складу спадщини входять грошові внески з належними до них відсотками та іншими видами нарахувань та виплат на суму 9 898, 79 грн., які зберігаються в ТВБВ №10021/099 на рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2, котрі заповітом не охоплені, тобто визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після померлої матері, на думку суду першої інстанції, не порушить прав, свобод чи інтересів відповідача чи інших осіб.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на всебічному і повному досліджені наданих заявником доказах. Вказані позивачем причини (втрата паспорта у зв'язку з відбуванням покарання у місцях позбавлення волі, тривалий час його відновлення) колегія суддів вважає такими, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача як спадкоємця, на подання заяви про прийняття спадщини. Колегія суддів враховує, що позивач мав всі підстави для того, щоб вважати, що без наявності в нього посвідчення особи, зокрема паспорта, який він отримав лише 30.12.2016 року, він не може вчинити вказану дію.

При цьому колегія суддів також враховує і те, що позивач, захищаючи свої права, міг би подати заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті, яка, за наявності підстав, могла б бути задоволена. Натомість, позивач сам визначився із способом захисту своїх прав, пред'явивши цей позов. При цьому цим рішенням права відповідача жодним чином не порушуються.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновків суду не спростовують. Посилання скаржника на те, що через відсутність непереборних обставин вказана позивачем причина пропуску не може бути визнана поважною не приймається до уваги, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, є поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 23 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 28 березня 2018 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська