справа № 274/3414/17
провадження № 2/0274/624/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2018 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії,-
31 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування вона є власницею 1/2 частини житлового будинку № 11, що по пров. Котовського в м. Бердичеві, та 1/2 частини вказаного будинку на підставі договору купівлі-продажу. Під час проведення землевпорядних робіт ДП "Терра" ТОВ "Поліський край" було встановлено, що прибудинкова територія становить 654 кв.м., а не 876 кв.м. відповідно до проектної документації землеустрою. Частина земельної прибудинкової ділянки у відповідності до рішення Бердичівської міської ради за № 234 від 23.04.1969 року, самовільно захоплена сусідом, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Площа захопленої земельної ділянки становить 222 кв.м.. При виїзді на місце, комісія з розгляду земельних відносин встановила, що спільна межа між будинком № 11 по вул. Вербній (пров. Котовського) та будинком № 16 по вул. Осипенко в м. Бердичеві визначена на місцевості та закріплена парканом із металевої сітки. Запропоновано встановити спільну межу згідно наявних планових матеріалів шляхом перенесення існуючого паркану. Відповідачка не виявила бажання переносити огорожу, тому вона змушена звернутись до суду.
Позивачка в судове засідання не з"явилася, в наданій суду заяві позовні вимоги підтримала повністю. Не заперечила проти винесення заочного рішення.
Відповідачка по справі у судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Про час і місце розгляду справи повідомлялася у відповідності до вимог ст.ст. 128 - 130 ЦПК України.
У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.
Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка, ОСОБА_1, є власницею житлового будинку № 11, що по пров. Котовського в м. Бердичеві Житомирської області. 1/2 частина вказаного будинку належить їй на підставі договору дарування та 1/2 частина будинку на підставі договору купівлі-продажу(а.с. 9 - 12).
Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 24.04.1969 за № 234, зареєстровано за домоволодінням № 11 по пров. Котовського в м. Бердичеві, що належить ОСОБА_3 земельну ділянку в розмірі 876 кв.м.(а.с. 23).

Згідно викопіровки будівельного кварталу станом на 29.01.1955, земельна ділянка за адресою: пров. Котовського, 11 в м. Бердичеві, складає 876,0 кв.м.(а.с. 14).

Відповідачка, ОСОБА_2, є власницею частини будинку по вул. Осипенка, 16 в м. Бердичеві, земельна ділянка якої межує із земельною ділянкою позивачки(а.с. 13-19).

Комісія з розгляду земельних відносин та спорів, враховуючи, що документи, які посвідчують право на земельні ділянки по вулиці Вербній, 11 та Осипенка, 16 у м. Бердичеві, не оформлені, межі даних земельних ділянок в натурі (на місцевості) не визначені, рекомендувала вказаним землекористувачам встановити спільну межу згідно наявних планових матеріалів шляхом перенесення існуючого паркану, або розглянути дане питання в інший спосіб в межах чинного законодавства(а.с. 20).

Власник земельної ділянки, відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтями 319, 321, 377 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У пункті 4 постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року No7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст.158 ЗК України, суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, за умови, якщо останні не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

У відповідності до ч. 2, п. б ч. 3 статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно- кадастрової документації.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до п. 4.1 Інструкції про встановлення /відновлення/ меж земельної ділянки в натурі /на місцевості/ та їх закріплення межовими знаками Державного комітету України поземельних ресурсах N 376 від 18.05.2010 року відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 273, 297, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, перенести незаконно встановлену сітку за адресою: вул Вербна (пров. Котовського, 11) в м. Бердичеві Житомирської області згідно земельного плану.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Головуючий суддя О.В.Замега