АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року м. Одеса

справа №521/5544/17

провадження №22-ц/785/3804/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.Г., Ващенко Л.М.,

за участю секретаря Сідлецької Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі - Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради,

представник Одеської міської ради Микитин Марія Василівна,

представник Малиновської районної адміністрації Білюченко Євген Валерійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеса від 12 грудня 2017 рокуу складі судді Плавича І.В.,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою.

Позовна заява мотивована тим, що у 2015 році у дворі будинку АДРЕСА_1 впритул до стіни та вікон житлової кімнати квартири № 1, власником якої вона є, побудовано дитячий майданчик з елементами благоустрою (лавками), що здійснено з грубим порушенням чинних державних будівельних норм та не відповідає містобудівним вимогам, оскільки знаходиться біля вікон на відстані меншій аніж 12 м, перешкоджає доступу світла у квартиру та здійснене на земельній ділянці, яка не виділялась у встановленому законом порядку для такого будівництва, без дозвільних документів на виконання будівельних робіт, а також без належно затвердженого проекту. Крім того, у зв'язку з тим, що на майданчику постійно збираються діти з батьками, які шумлять та смітять, вона позбавлена можливості комфортно проживати у власній квартирі.

Посилаючись на те, що перенесення дитячого майданчика є неможливим, ОСОБА_1 просила суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою шляхом зобов'язання Одеську міську раду знести його за свій або за її рахунок (а.с.2-7).

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеса від 12 грудня 2017 року ОСОБА_1 у позові відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що:

- не представлено доказів неправомірних дій з боку будь-яких осіб, що б виражались у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях або в забрудненні двору даного будинку сміттям тощо;

- спірний дитячий майданчик уявляє собою металеву конструкцію з дерев'яними елементами, яка стаціонарно закріплена та умовно огороджена, що об'єктивно не може перешкоджати потраплянню сонячного світла в квартиру ОСОБА_1, що підтверджується висновком експерта від 16 грудня 2016 року;

- безперечні майнові права та законні інтереси ОСОБА_1 щодо користування приватною власністю не мають превалювати над правами і законними інтересами інших мешканців будинку,

- демонтаж дитячого майданчику може призвести до негативних наслідків для розвитку дітей, що ним користуються (а.с.74-76).

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував, що:

- спірний майданчик в порушенні п.3.16 ДБН 360-92 та п.4.10 Державних санітарних правил

планування і забудови міських і сільських поселень, закріплений до стіни квартири, яка на праві власності належить позивачу, а не розташований на відстані 12 метрів від вікон квартири, що підтверджується висновком експерта від 16 грудня 2016 року;

-будівництво дитячого майданчика було здійснене на земельній ділянці, яка не виділялася

у встановленому законом порядку для такого будівництва, без дозвільних документів на виконання будівельних робіт, а також без належно затвердженого проекту (а.с.81-83).

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Нормами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, яка розташована на 1 і 2 поверхах та складається з трьох кімнат, загальною площею 109,5 кв.м. та житловою площею 63,8 кв.м. (а.с. 8-9,10-11,12-13).

У 2015 році на прохання мешканців будинку та за сприяння депутатів Одеської міської ради у дворі будинку АДРЕСА_1 був влаштований дитячий майданчик (а.с.21).

Рішенням Одеської міської ради № 437 від 29 грудня 2016 року доручено комунальним підприємствам житлово-комунального сервісу Одеської міської ради забезпечити належне утримання дитячих та спортивних майданчиків у належному санітарному стані, в тому числі КП «ЖКС «Хмельницький» по АДРЕСА_1 (а.с.22).

Відповідно до листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 27липня 2017 року інформація стосовно відведення та оформлення документів на земельну ділянку під будівництво дитячого майданчика, що розташований у дворі будинку АДРЕСА_1, відсутня (а.с.45).

Відомості щодо дозвільної документації на будівництво дитячого майданчика у дворі будинку АДРЕСА_1 у Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області відсутні (а.с.51).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_5 (депутата Одеської міської ради) про усунення перешкод в користуванні своєю квартирою шляхом зобов'язання відповідача перенести дитячий майданчик, розташований у дворі будинку АДРЕСА_1 на відстань 5 м від вікон квартири (справа № 521/9692/16-ц).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 06 лютого 2017 року у справі №521/9692/16-ц замінено первісного відповідача ОСОБА_5 належним відповідачем КП «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький».

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09 березня 2017 року у справі №521/9692/16-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 20018 року зазначене рішення скасовано, прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову, у зв'язку з тим, що КП «ЖКС «Хмельницький» не є балансоутримувачем дитячого майданчика, отже є неналежним відповідачем у справі (а.с.125-126,141-143).

В рамках справи № 521/9692/16-ц була проведена судова будівельно-технічна експертиза, згідно з висновком якої за № 786/2016 від 16 грудня 2016 року встановлено, що:

1) розташування дитячого майданчику у дворі житлового будинку АДРЕСА_1:

- відповідає містобудівельним вимогам нормативно-правових актів у сфері будівництва: п.3.16 ДБН 360-92**, п. 4.10 Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, п.6.1. ДБН Б.2.2-5:2011 за наявністю у житловій забудові майданчику (ігрового, для дітей дошкільного та молодшого шкільного віку);

- не відповідає містобудівельним вимогам нормативно-правових актів у сфері будівництва: п.3.16 ДБН 360-92**, п. 4.10 Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, за відстанню від майданчику до вікон житлових будинків, на відстані менш ніж 12 м.

2) період інсоляції кімнати № 1 (згідно технічного паспорту) площею 22,9 кв.м квартири АДРЕСА_1 не відповідає вимогам діючих нормативно-правових актів, що пов'язано з орієнтацією житлового будинку (та розташування дослідженої квартири в будинку) відносно сторін світла, а також оточуючою забудовою. При цьому, світлопройоми в кімнаті №1 (згідно технічного паспорту) зазначеної квартири, зі сторони якої розташований дитячий майданчик у дворі будинку, при розрахунку тривалості інсоляції не враховувались у зв'язку зі світовою орієнтацією (а.с.14-20).

З мотивувальної частини висновку експерта по другому питанню вбачається, що розрахунковою точкою інсоляції було вікно, зі сторони якого не розташований дитячий майданчик, а вікно, зі сторони якого розташований дитячий майданчик, при розрахунку тривалості інсоляції не враховувалось експертом. Тому позивачем не доведено, що не відповідність вимогам діючих нормативно-правових актів періоду інсоляції кімнати №1, площею 22,9 кв.м., квартири позивачки, пов'язана саме із розташуванням дитячого майданчика (а.с.17-20).

Разом з тим, судом першої інстанції не звернута увага та не надано відповідної оцінки доводу позивачки щодо порушення її права у зв'язку з розташуванням дитячого майданчику на відстані меншій ніж 12 м та відповідному висновку експерта по першому питанню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що огорожа майданчика розташована впритул до вікон квартири позивача, а ігрове обладнання, що представляє собою металеві конструкції з дерев'яними елементами, - на відстані меншій ніж 12 м до вікон квартири позивачки, що підтверджується матеріалами фото фіксації та висновками експерта (а.с.16,20).

За змістом пункту 3.16 ДБН360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджені наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. N 44 з наступними змінами, та п. 4.10 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 червня 1996 р. N173, ігрові майданчики для дітей дошкільного і молодшого шкільного віку слід розміщувати на рівні землі території подвір'я на відстані не менше 12 м від вікон житлових і громадських будівель.

В порушенні зазначених містобудівельних вимог нормативно-правових актів будівництво спірного дитячого майданчика було здійснено:

- на відстані меншій ніж 12 м до вікон квартири позивачки;

- без відповідних дозвільних документів;

- на земельній ділянці, яка не відведена у встановленому порядку для такого будівництва.

В контексті ч.1 ст.376 ЦК України зазначена споруда є самочинним будівництвом, яке порушує права позивачки, встановлені національним законодавством, зокрема ст.ст.319,321 ЦК України, та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної фізичної особи мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ч.4 ст. 376 ЦК України якщо самочинне будівництво порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Сторонами не заперечувався та був визнаний факт, що спірний дитячий майданчик був побудований за сприянням депутата Одеської міської ради.

Крім того, рішення Одеської міської ради № 437 від 29 грудня 2016 року про забезпечення належного утримання дитячих та спортивних майданчиків, розташованих у м.Одесі, в тому числі спірного свідчить про те, що Одеська міська рада здійснює розпорядчі функції по відношенню до спірного майданчика (а.с.21,22, 129-138).

Враховуючи те, що позов заявлено до двох відповідачів-Малиновської районної адміністрації та Одеської міської ради, колегія суддів визнає належним відповідачем останню, а тому вважає необхідним зобов'язати Одеську міську раду усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 своєю власністю шляхом знесення за свій рахунок дитячого майданчику.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеса від 12 грудня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання Одеську міську раду знести за свій рахунок дитячий майданчик, який розташований у дворі будинку АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 червня 2018 року.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков