Справа № 171/72/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2018 р. м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Семенова Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2 до Головного управління поліції в Дніпропетровській області, до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органів досудового слідства,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2018 року позивачка звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями органів досудового слідства.

Ухвалою судді від 22.01.2018 року позивачу у відкритті провадження було відмовлено.

29.01.2018 року на ухвалу суду від 22.01.2018 року надійшла апеляційна скарга позивача ОСОБА_1

10 квітня 2018 року постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області ухвала Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року скасовано, матеріали цивільної справи повернуто до Апостолівського суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На виконання ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області, 25.04.2018 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області відкрите провадження по справі, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 08-30 год. 24.05.2018 року.

23.05.2018 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Семенової Н.М. у цивільній справі № 171/72/18.

На обґрунтування відводу позивач ОСОБА_1 зазначила, що суддя Семенова Н.М. прямо чи побічно зацікавлена у вирішенні справи на користь працівників поліції, а відповідно до цього існують обставини (сумнів) в неупередженості та об'єктивності судді. Просить заяву про відвід задовольнити.

Вивчивши матеріали позовної заяви та додатків до неї, заяву про відвід судді Семенової Н.М., приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Відповідно до ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно частин 1 та 2 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до загальних принципів, що витікають із практики ЄСПЛ, безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (іншими словами чи не викликала поведінка судді об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача) («Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп.28 та 30, «Wettstein проти Швейцарії», № 33958/96, п.42, ECHR 2000-ХІІ).

В той же час суддя вважається безстороннім, поки протилежне не буде доведено (LeCompte, Van Leuven and De Meyere v Belgium judgment of 23 June 1981, Series A, №.43).

Обґрунтованість підстав для відводу судді повинна підтверджуватися фактами, які реально існують, та не може ґрунтуватися на припущеннях або особистих судженнях заявниці. Зокрема, підстави для відводу судді можуть бути визнані обґрунтованими в разі наявності особистої зацікавленості судді у результатах розгляду справи, яка існує об'єктивно, незалежно від судді.

Головуючий суддя не має прямої чи побічної заінтересованості, а також не має упередженості або необ'єктивності при розгляді даного позову.

Позивачем ОСОБА_1 в порушення вимог ч.3 ст.39 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження упередженості судді для цілей відводу.

Не погодження позивачки з процесуальними діями та рішеннями головуючого судді Семенової Н.М. щодо відмови у відкритті провадження вказаного позову, не є підставою для самовідводу судді чи відводу та не свідчить про заінтересованість судді у результаті розгляду позову.

Таким чином, підстав, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України, для самовідводу судді від участі у цій справі не має, а тому відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України вказаний позов слід передати до канцелярії суду для вирішення питання щодо розгляду заяви про відвід судді, який здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.36,37,39,40,260, 353,354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про відвід судді Семенової Н.М. за заявою ОСОБА_1 № 171/72/18, провадження № 2/171/541/18, разом з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 передати до канцелярії Апостолівського районного суду Дніпропетровської області для визначення складу суду в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді.

Зупинити по справі провадження до розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Семенової Н.М.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. М. Семенова