АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 766/9646/16-ц Головуючий у І інстанції Прохоренко В.В.
Номер провадження 22-ц/791/807/18 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Чорної Т.Г.

секретар Павловська Ю.О.,

розглянувши у місті Херсоні у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 12 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування рішення про закриття банківських рахунків, покладення зобов'язань та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в уточнених позовних вимогах якого посилався на те, що з 12 травня 1987 року він є вкладником та користувачем послуг Ощадного банку України, що підтверджується ощадною книжкою, рахунком НОМЕР_1 філіалу 8064/081, на його звернення від 22 червня 2016 року до відповідача 19 липня 2016 року отримав відповідь, із якої довідався, що 11 листопада 2013 року було протизаконно закрито 10 його рахунків, а рахунок НОМЕР_2 не внесений до інформаційно-аналітичної системи «Реєстр вкладників заощаджень громадян» для подальшого отримання виплат, працівниками банку не було занесено у компенсаційний рахунок облігації, сертифікати та ощадні книжки, грошові заощадження позивача, поміщені в період з 10 березня 1992 року та 13 листопада 1992 року, та до інформаційно-аналітичної системи «Реєстр вкладників заощаджень громадян» рахунок НОМЕР_2 від 10 березня 1992 року та рахунок НОМЕР_3 від 13 листопада 1992 року, вказані дії порушують права позивача, так як він не надавав згоду на розірвання договору та закриття рахунку, час на відстоювання своїх прав, затрачені зусилля призвели до моральних та фізичних страждань позивача, у позові просив зобов'язати Ощадбанк філію-Херсонське обласне управління внести до інформаційно-аналітичної системи «Реєстр вкладників заощаджень громадян» для подальшого отримання виплат його рахунки НОМЕР_2 від 10 березня 1992 року (2000 карбованців), НОМЕР_3 від 13 листопада 1992 року (10000 карбованців) філії 081/8064, облігації 1982 року, які на ощадній книжці, рахунку НОМЕР_5 від 28 травня 2009 року (1470 гривень) філії 10021/081, сертифікати придбання 09 липня 1991 року (5000 карбованців), які на ощадній книжці, рахунку НОМЕР_4 від 28 травня 2009 року (5250 гривень) філії 10021/081; зробити позивачу виписку з особового рахунку про рух коштів на його рахунку з 12 травня 1987 року по 14 листопада 1992 року; відновити становище, яке існувало до порушення, скасувати незаконні дії про закриття за ініціативою банку - філії Херсонського обласного управління від 11 листопада 2013 року 13 його рахунків, повернути всі списані рахунки до філії банку та відновити реальну вартість заощаджень, їх компенсацію у встановленому порядку; у випадку ухвалення рішення про задоволення позову стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 5000 гривень та на підставі ч. 2 ст. 230 ЦК України понесені збитки в розмірі 10000 гривень.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову з підстав, що у ньому зазначені, в обґрунтування скарги покликався на те, що банк втратив повноваження до рахунків позивача з 21 листопада 1996 року, його заощадження до 02 січня 1992 року та протягом 1992-1994 років у Ощадному банку України, рахунки зберігаються і відшкодовуються державою, на момент закриття рахунків позивача 11 листопада 2013 року договору з банком не було, у зв'язку з чим 11 листопада 2013 року рахунки НОМЕР_1 на суму 0,10 гривні, НОМЕР_6 на суму 1,20 гривні, НОМЕР_7 на суму 3,84 гривні, НОМЕР_8 на суму 0,55 гривні, НОМЕР_9 на суму 0,55 гривні, НОМЕР_10 на суму 1,69 гривні, НОМЕР_11 на суму 0,44 гривні, НОМЕР_12 на суму 0,43 гривні, НОМЕР_13 на суму 0,43 гривні, НОМЕР_2 на суму 0,43 гривні були закриті за ініціативою банку протиправно, відповідачем незаконно застосовано ч. 2 ст. 1075 ЦК України, для закриття копійчаних рахунків банк взяв номери рахунків до 02 січня 1992 року, а ціну рахунків 1997 року, тоді як у копійчаних рахунків 1997 року існує свій номер, банк замовчує те, що держава зобов'язується забезпечити збереження рахунків позивача та те, що заощадження позивача відновлюються у співвідношенні 1 карбованець заощаджень на 1,05 гривні станом на 01 жовтня 1996 року.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи позивач вимоги скарги підтримав, пояснив, що він не вимагає грошових коштів за вкладами від відповідача, бажає лише відновити закриті рахунки та відшкодувати моральну шкоду 5000 гривень з судовими витратами в 10000 гривень, представник відповідача Ворошило О.О. щодо його вимог заперечувала, пояснила, що повідомлення про закриття рахунків було поміщено у приміщенні банку.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Питання виплати компенсацій заощаджень, поміщених громадянами України в період до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, врегульовані Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», за яким держава зобов'язалася забезпечити збереження та відновлення реальної вартості заощаджень громадян і гарантувала їх компенсацію у встановленому порядку.

За положеннями ст. ст. 6, 7 цього Закону компенсація громадянам України втрат від знецінення грошових заощаджень проводиться починаючи з 1997 року у грошовій формі за рахунок коштів Державного бюджету України та інших формах відповідно до законодавства, такі кошти визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею, порядок проведення компенсації, у тому числі перерахування коштів, передбачених у Державному бюджеті України, установам Ощадного банку України визначається Кабінетом Міністрів України, заощадження повертаються поетапно, залежно від суми вкладу в межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік, погашення відновлених заощаджень громадян, поміщених у цінні папери, здійснюється на загальних підставах відповідно до сум, визначених у Державному бюджеті України, отже погашення облігацій та сертифікатів має проводитися у загальному порядку за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 в Ощадному банку СРСР було відкрито вкладні рахунки, які за положеннями Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» були переведені у компенсаційні рахунки у відповідача та внесені до Центрального реєстру компенсаційних рахунків, проте 11 листопада 2013 року рахунки позивача НОМЕР_1 на суму 0,10 гривень, НОМЕР_6 на суму 1,20 гривні, НОМЕР_7 на суму 3,84 гривні, НОМЕР_8 на суму 0,55 гривні, НОМЕР_9 на суму 0,55 гривні, НОМЕР_10 на суму 1,69 гривні, НОМЕР_11 на суму 0,44 гривні, НОМЕР_14 на суму 0,43 гривні, НОМЕР_13 на суму 0,43 гривні, НОМЕР_2 на суму 0,43 гривні були закриті за ініціативою банку з посиланням на ч. 2 ст. 1075 ЦК України.

Відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 1075 ЦК України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунку, якщо сума грошових коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, залишилася меншою від мінімального розміру, передбаченого банківськими правилами або договором, якщо така сума не буде відновлена протягом місяця від дня попередження банком про це, за ч. 3 цієї норми залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою чи в порядку, встановленому законом, перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Поміщення у приміщенні банку оголошення про розірвання банківських рахунків не є належним попередженням клієнта у розумінні ст. 1075 ЦК України, фактично одностороннє закриття рахунків суперечить положенням ст. ст. 651, 654 цього Кодексу, за якою розірвання договору допускається лише за згодою сторін та в такій самій формі, що й договір, що розривається, або за рішенням суду, приведені порушення правових норм порушили також законні права позивача, які підлягають поновленню шляхом покладення на відповідача обов'язку поновити незаконно закриті рахунки, решта вимог позову, у тому числі щодо відшкодування моральної шкоди та збитків, судових витрат не ґрунтується на обставинах справи та положеннях чинного законодавства, ст. 230 ЦК України, на яку посилається позивач, спірні правовідносини сторін не регулює, передбачені законом підстави для їх задоволення відсутні.

За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про поновлення закритих рахунків слід скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення даної вимоги, в решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 квітня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про поновлення закритих за ініціативою відповідача рахунків скасувати, зазначену позовну вимогу ОСОБА_2 задовольнити, зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» поновити у філії банку Херсонському обласному управлінні рахунки ОСОБА_2 НОМЕР_1 на суму 0,10 гривень, НОМЕР_6 на суму 1,20 гривні, НОМЕР_7 на суму 3,84 гривні, НОМЕР_8 на суму 0,55 гривні, НОМЕР_9 на суму 0,55 гривні, НОМЕР_10 на суму 1,69 гривні, НОМЕР_11 на суму 0,44 гривні, НОМЕР_14 на суму 0,43 гривні, НОМЕР_13 на суму 0,43 гривні, НОМЕР_2 на суму 0,43 гривні, які 11 листопада 2013 року були закриті за ініціативою банку.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, на неї протягом тридцяти днів з 19 липня 2018 року, - дня складення повної постанови, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Т.Г. Чорна