Справа № 191/2674/17
Провадження № 2/191/1293/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Матіяш С.К.,

за участі секретаря Лобода Т.О.,

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами,розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права приватної власності на 1/4 частину житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2017 року позивачка звернулася до суду з уточненою позовною заявою до Синельниківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права приватної власності на 1/4 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2009 року померла її мати - ОСОБА_5 Іванівна.Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Вуглова, 25-25 «а». Дійсна вартість житлового будинку становить 200463 грн. Вказана частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 14 жовтня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори та зареєстрована Синельниківським МЕТІ в реєстрову книгу Д-5 стор.78 за № 683 29 жовтня 1996 року.

Позивач не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця і рішенням Синельниківського міськрайонного суду їй надано додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

11 липня 2017 року позивач звернулася до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 11 липня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Причиною відмови є наступне: Згідно довідки Синельниківського МЕТІ № 287 від 29.03.2017 року власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою : м. Синельникове, вул. Вуглова № 25-25 «а» є:- 3/5 ч. - ОСОБА_2;-1/20 ч. - ОСОБА_4;-1/10 ч. - ОСОБА_3; 1/4ч. - ОСОБА_5; - 1/20 ч. яка належить ОСОБА_4 знесена у звязку з аварійним станом за заявою її матері в 2000 році. У звязку з чим, інші співвласники повинні були звернутися до БТІ за перерахунком ідеальних часток, але ніхто, в тому числі і ОСОБА_5 не зверталася. Житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які належать кільком співвласникам розподілені в частках так, щоб разом це була одна ціла, тобто «1».

У випадку з житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: м. Синельникове, вул.Вуглова, № 25-25 «а», одна ціла складається з: 3/5 + 1/20 + 1/10 + 1/4 = 12 +1+2+5 : 20 = 20 : 20 = 1.

У звязку з тим, що 1/20 частка знесена, відбувся перерозподіл ідеальних часток, тобто до кожної частки, яка залишилася добавляється частина частки знесеної. Так як залишається ще три власника, крім ОСОБА_4, то його частка ділиться на трьох - 1/20 : 3= 1/60. І доля кожного зспіввласників ( ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5І.) збільшується на 1/60 частку і становить для:

-ОСОБА_2 - 3/5 + 1/60 = 37/60;

-ОСОБА_3 -1/10 + 1/60 = 7/60;

-ОСОБА_5 1/4 + 1/60 = 16/60 = 4/15.

При таких ідеальних частках; 37/60 + 7/60 + 16/60 = 60/60 = 1, тобто розрахунок є вірним. Але позивач вважає доцільним просити суд визнати за нею право на ту частку, яка належала її матері ОСОБА_5 на час смерті, тобто 1/4, а перерахунок ідеальних часток зробити потім разом з усіма іншими співвласниками (третіми особами). У звязку з вище наведеним просить визнати за нею, ОСОБА_1, право приватної власності на 1/4 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Вуглова, № 25-25 «а», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 06 жовтня 2009 року.

До початку відкритого судового засіданні позивачка надала суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не зявився, однак до початку його проведення надав заяву про розгляд справи без його участі, та визнання заявлених вимог.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявились за невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 І-КИ №305685, виданого 07.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті 06 жовтня 2009 року ОСОБА_5 (а.с.3).

З копії повторного свідоцтва про народження серії І-КИ №277893 від 26.03.2010 року вбачається, що ОСОБА_1 позивач по справі є рідною донькою ОСОБА_5(а.с. 4).

Свідоцтво про шлюб ОСОБА_4 ІІІ-КИ №431729 від 26.09.1987 року свідчить про зміну прізвища позивача з ОСОБА_7 на шлюбне ОСОБА_1 (а.с.5).

З договору дарування від 14 жовтня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори та зареєстрована Синельниківським МЕТІ в реєстрову книгу Д-5 стор.78 за № 683 29 жовтня 1996 року, вбачається, що вказана частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд належить ОСОБА_5 (а.с.7).

З довідки КП «СМБТІ» №287 від 29.03.2017 р. вбачається, що власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою: м. Синельникове, вул. Вуглова №25-25а є:- 3/5 ч. - ОСОБА_2, на підставі договору дарування, посвідченого 30.11.1988 року державним нотаріусом Синельниківської держнотконтори за реєстром №2153; -1/20 ч. - ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03.12.1980 року Синельниківської держнотконторою за реєстром №2163;-1/10 ч. - ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.01.1979 року Синельниківськоюдержнотконторою за реєстром №13; 1/4 ч. - ОСОБА_5, на підставі договору дарування, посвідченого 14.10.1996 року Першою Синельниківською держнотконторою за реєстром №1422(а.с.8).

В технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 25-25а по вулиці Вуглова, місто Синельникове виданому «СМБТІ» №4309 від 27.03.2017 року власником 1/4 частини будинку зазначено ОСОБА_5 (а.с.9-11).

Постановою нотаріуса від 11 липня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.(а.с.12).

З копії спадкової справи № 75 за 2017 рік до майна померлої 06.10.2009 року ОСОБА_5 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_8 зверталась тільки її донька Куц. О.М.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, після смерті 06.10.2009 року ОСОБА_5, спадкоємцем першої черги за законом є її донька, позивач у справі ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що спадкове майно належало спадкодавцеві ОСОБА_5 на відповідній правовій підставі, тому позовні вимоги позивача в порядку спадкування за законом ОСОБА_1 підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 19, 81, 200, 206, 235, 259, 261 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ст. 1223, ст. 1261, ч. 5 ст. 1275, ч. 5 ст. 1268 ЦК, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права приватної власності на 1/4 частину житлового будинку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право приватної власності на 1/ 4 частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м.Синельникове, вул. Вуглова №25-26 «а», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 06 жовтня 2009 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: ОСОБА_9