ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 405/2972/17

провадження № 22-ц/781/644/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Голованя А.М.,

Суддів: Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда у складі судді Шевченко І.М. від 06 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив визнати за ним в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вселити його в будинок та стягнути судові витрати по справі.

Під час розгляду справи, від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі, до прийняття рішення Вищим спеціалізованим судом України в цивільній справі № 405/8576/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням (а.с.58-61).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року, клопотання було задоволено, провадження по справі зупинено (а.с. 68).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу про зупинення провадження скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаргу мотивує хибністю висновків суду щодо наявності підстав для зупинення провадження і неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої, оскільки наявність іншої справи не є перешкодою для розгляду його позову. Крім того зазначає, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення та поділ спільного майна подружжя і вселення не є подібними правовідносинами, а тому зупинення провадження у справі є протиправним.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки вважає, що прийняте до касаційного розгляду судове рішення може призвести до неоднакового застосування судом першої та касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об?єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду України.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з'ясувати: як пов'язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведені вимоги закону і відповідні роз'яснення та не навів в своїй ухвалі мотивів неможливості розгляду цієї справи.

Судовою колегією також не встановлено причин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи до вирішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки позовні вимоги заявлено з різних правових підстав.

Також слід зазначити, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що зупинення провадження до вирішення справи Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, порушує вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України (у редакції чинній станом на 09.06.2017 р. - відкриття провадження у справі) суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинивши провадження у справі, суд не врахував право позивача на розумні строки розгляду справи.

За таких обставин, оскільки судом порушено норми процесуального права, це відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, дає підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду по суті позовних вимог до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 374, 376, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2018 року - скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 березня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: