Справа № 322/204/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Вишняк Т.В.

з участю представника позивача Денисенко Л.А.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новомиколаївка цивільну справу за позовом Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, Комунальний заклад "Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" та ОСОБА_6, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області звернулася з позовом до суду, в якому вказує, що ОСОБА_2 являється матір'ю двох малолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків стосовно виховання та утримання свого малолітнього сина ОСОБА_5 Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги вихованню дитини, не створила належних умов для його проживання, виховання та морального розвитку, негативно впливає на стан розвитку дитини, без поважних причин залишає дитину без нагляду. 02 березня 2018 року, під час обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_2, було встановлено, що в квартирі, де проживає дитина, умови для проживання незадовільні. В квартирі немає газу, опалення здійснюється за допомогою електрокаміну. В квартирі було брудно та холодно, багато немитого посуду, відсутній запас продуктів харчування. Дитини була залишена сама в холодній кімнаті, яка була зачинена на гачок. В кімнаті на підлозі стояв електрокамін. Санітарно-гігієнічні норми у квартирі не дотримуються. Виникла безпосередня загроза життю та здоров'ю дитини. Протягом 5 років дитина повністю відмежована матір'ю від соціуму та знаходиться в психотравмуючій обстановці. Дитина часто знаходиться замкнена на самоті в антисанітарійній та холодній квартирі. Не маючи належного харчування та дотримання режиму дня, ОСОБА_5 перебуває в обстановці, яка загрожує його життю та здоров'ю. Дитина має невиліковну хворобу, внаслідок якої організм у дитини сильно ослаблений і потребує активного відновлення, а саме повноцінного харчування, збагаченого вітамінами, правильного режиму дня, обов'язкового перебування на свіжому повітрі, певного спеціального фізичного розвитку, в побуті жорсткого дотримання правил. 02 березня 2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації було прийняте рішення про негайне вилучення малолітньої дитини ОСОБА_5 у матері ОСОБА_2, у зв'язку із безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дитини. У цей же день, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 02 березня 2018 року № 01-01-17 № 3475, дитину було вилучено у матері та поміщено до центральної районної лікарні. Розпорядженням в.о. голови Новомиколаївської райдержадміністрації від 02 березня 2018 року № 096, ОСОБА_5 було тимчасово влаштовано до КЗ "Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" на повне державне забезпечення.

В позові Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області просить відібрати малолітнього ОСОБА_5 у ОСОБА_2, без позбавлення її батьківських прав, та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні представник позивача Денисенко Л.А. позов підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області Євмен Т.В. позов також підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, та пояснила, що вона дійсно вела аморальний спосіб життя, часто вживала спиртні напої. 02 березня 2018 року її син дійсно був зачинений один в квартирі. Протягом 2 днів, з 01 по 02 березня 2018 року, в будинку не було електроенергії. В цей час на вулиці було близько 10 градусів морозу. У зв'язку з відсутністю в квартирі центрального або індивідуального опалення, в квартирі було холодно. Також у квартирі було брудно, їжа була холодна. Ці дні вона дитину кормила сирими сосисками, оскільки не мала змоги приготувати їжу. Приблизно з дворічного віку вона помітила у дитини затримання психічного розвитку, мови та росту. До 5 років вона думала, що дитини аутизм. Обстеження дитини вона не проводила, лікування не здійснювала. Коли приїхала комісія, вона по телефону сказала, що її та дитини немає вдома, хоча дитина була в квартирі сама, плакала. Через деякий час вона прийшла додому, відчинила квартиру. Коли їй представники комісії повідомили, що відберуть дитину, вона взяла дитину на руки, та сказала, що вистрибне з вікна 4 поверху, якщо комісія не залишить квартиру. Після цього працівниками поліції до неї були застосовані заходи фізичного впливу, та відібрано дитину. Вона в той час перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Після відібрання дитини вона навела в квартирі порядок, оформила допомогу на дитину, має намір пролікувати дитину. Також в даний час вона вагітна.

Представник відповідача ОСОБА_3 пояснила, що відповідач на даний час спиртні напої не вживає, купила диван, виконує свої батьківські обов'язки, планує придбати холодильник. Відібрання дитини позбавить дитину материнської турботи. Відповідач періодично телефонує в КУ "Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей", та дізнається про стан її дитини.

Третя особа ОСОБА_6 пояснив, що він являється батьком ОСОБА_5 Він однією сім'єю з дитиною не проживає. Забрати дитину до себе він не може, матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає. Позов про стягнення аліментів не подавався. З відповідачкою він не спілкується, так як вона постійно перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Представник третьої особи Комунального закладу "Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" в судове засідання не з'явився, в заяві третя особа просить справу розглянути у відсутність її представника.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, а також вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ч. 2 статті 170 Сімейного кодексу України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування має право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків або одного із них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24 вересня 2008 року № 866 "Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини" у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, НОМЕР_1, виданим 08 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка секретар Новомиколаївської селищної ради Запорізької області ОСОБА_9, пояснила суду, що вона проживає в одному будинку з відповідачем. Син відповідача на вулиці буває рідко, вона його практично на вулиці не бачить. Часто бачить відповідачку зі співмешканцем самих. Неодноразово бачила відповідача в стані алкогольного сп'яніння. Дитина часто залишається в квартирі сама. В 2016 - 2017 роках вскривали двері квартири відповідача, бо дитина була в квартирі сама, а матір не могли знайти. Від сусідів неодноразово надходили скарги на поведінку відповідачки, як на неврівноважену особу, яка вчиняє сварки, висловлюється нецензурною лайкою.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка директор Новомиколаївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_10 пояснила суду, що сім'я відповідача знаходиться на обліку в центрі з 04 листопада 2016 року, як не благополучна. Відповідач дуже емоційна. У дитини є складне захворювання, проте відповідач дитину не обстежувала. В червні 2017 року сім'я відповідача була знята з обліку у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання до м. Запоріжжя. 02 березня 2018 року фахівці центру були присутні при відібранні дитини. Після цього, сім'ю відповідача повторно поставили на облік як не благополучну. Мати не належним чином займалася вихованням своєї дитини. В даний час її поведінка змінилася, проте вважає, що це задля залишення дитини в сім'ї. На даний час відповідач вагітна.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка інспектор ювенальної превенції Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 пояснила суду, що 02 березня 2018 року вона була присутня при обстеженні умов життя сім'ї ОСОБА_2 Двері в квартиру відповідач не відчиняла. За дверима було чути плач дитини, яка була в квартирі сама. Близько години шукали відповідача. Коли її знайшли, остання перебувала в стані алкогольного сп'яніння, вела себе агресивно. В квартирі було темно, холодно, дитина була голодна. Відповідач, тримаючи дитину на руках, погрожувала, що якщо комісія не вийде з квартири, то вона вистрибне з дитиною з вікна, а квартира розташована на 4-му поверсі. Після цього, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дитини, до відповідача були застосовані спеціальні заходи, під час яких відповідач чинила опір, била працівників поліції ногами, після чого у неї було відібрано дитину.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила суду, що з відповідачкою вона перебуває в дружніх стосунках, і знає її близько 7 років. Вона була присутня при відібранні дитини, так як у неї був ключ від квартири відповідача. Вона бачила як відповідачка чинила опір працівникам поліції та погрожувала вистрибнути з дитиною з вікна квартири. Співмешканець відповідача не дав їй це зробити. Працівники поліції застосували до відповідача фізичну силу. Інколи відповідач вживала алкогольні напої. В квартирі відповідача відсутній холодильник, тому в неї відсутній запас продуктів харчування. На даний час відповідач спиртні напої не вживає, так як вагітна.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснила суду, що вони були сусідами з відповідачем та підтримують дружні стосунки. У дитини відповідача були помітні проблеми зі здоров'ям.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка лікар педіатр Новомиколаївської центральної районної лікарні ОСОБА_14 пояснила суду, що ОСОБА_2 приїхала до смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області коли дитині було більше року. Після виповнення дитині двох років стали помітні відхилення у її розвитку. Відповідачу було рекомендовано звернутися до невропатолога. Відповідачка направлення лікарів не виконувала. Влітку 2016 чи 2017 року вона відвідувала дитину вдома, дитина була фізично здорова, але обкакана. В березні 2018 року дитину привезли до дитячого відділення. Стан дитини був задовільний, дитина була в памперсі, закакана, брудна. В 5 років дитина не повинна бути в памперсах. Коли дитина була в квартирі одна була загроза її життю та здоров'ю.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Новомиколаївській районній державній адміністрації Запорізької області від 02 березня 2018 року № 4, та розпорядженням голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 02 березня 2018 року № 96, зобов'язано службу у справах дітей Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, спільно з представниками поліції Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, вжити заходів, щодо негайного відібрання у ОСОБА_2 її малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, службі у справах дітей проінформувати прокурора району про ситуацію, яка склалася в родині, підготувати позовну заяву до суду про відібрання дитини, та влаштувати ОСОБА_5 в КЗ "Оріхівський обласний центр реабілітації дітей" на повне державне забезпечення.

Згідно висновку органу опіки та піклування Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 07 березня 2018 року ОСОБА_2, є матір'ю двох малолітньої дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне відібрати малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у матері, без позбавлення її батьківських прав. Згідно довідки Новомиколаївської селищної ради Запорізької області від 02 лютого 2018 року № 783 ОСОБА_2, разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають ІНФОРМАЦІЯ_4. Мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків стосовно виховання та утримання свого малолітнього сина ОСОБА_5 Родина ОСОБА_2 перебувала на профілактичному обліку служби у справах дітей протягом 2015 - 2016 років. У 2016 році ОСОБА_2 було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків щодо виховання, навчання та утримання дитини. В 2017 році родина відповідача переїхала до м. Запоріжжя на постійне місце проживання. За клопотанням служби у справах дітей Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області родину ОСОБА_2 було взято на облік службою у справах дітей Заводського району м. Запоріжжя. Восени родина ОСОБА_2 змінила місце проживання та переїхала до смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області. 02 березня 2018 року, під час проведення рейду на території Новомиколаївської селищної ради Запорізької області, було обстежено житлово-побутові умови проживання сім'ї ОСОБА_2 В ході обстеження встановлено наступне: умови проживання в родині незадовільні, в квартирі не має газу, все на електричному опаленні, у приміщенні брудно та холодно, гори немитого посуду, відсутній запас продуктів харчування. Дитина була залишена одна в холодній кімнаті, яка зачинена на крючок. В приміщенні, де знаходився ОСОБА_5, на підлозі стояв електрокамін. Санітарно-гігієнічних норм у квартирі не дотримуються. Виникла безпосередня загроза життю та здоров'ю дитини. ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони: ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги вихованню дитини, не створила належних умов для його проживання, виховання та морального розвитку, негативно впливає на стан розвитку дитини, без поважних причин залишає дитину без нагляду. Протягом 5 років дитина повністю відмежована матір'ю від соціуму та знаходиться в психотравмуючій обстановці. Крім того дитина часто знаходиться замкнена на самоті в антисанітарній та холодній квартирі. Не маючи належного харчування та дотримання режиму дня, дитина перебуває в обстановці, яка загрожує його життю та здоров'ю. Дитина має невиліковну хворобу, внаслідок якої організм у дитини сильно ослаблений і потребує активного відновлення: повноцінного харчування, збагаченого вітамінами, правильного режиму дня, обов'язкового перебування на свіжому повітрі, певного спеціальний фізичного розвитку, в побуті жорсткого дотримання правил. Відповідач неодноразово викликалася до служби у справах дітей, де з нею проводилася профілактично-роз'яснювальна робота про стан виховання дитини в сім'ї, під час якої вона була попереджена про те, що у разі невиконання нею батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, її буде вилучено з сім'ї. 02 березня 2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації було прийняте рішення про негайне вилучення малолітньої дитини ОСОБА_5 у матері ОСОБА_2, у зв'язку із безпосередньою загрозою життю та здоров'ю дитини. У цей же день, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 02 березня 2018 року № 01-01-17 № 3475, дитину було вилучено у матері та поміщено до центральної районної лікарні. Розпорядженням в.о. голови Новомиколаївської районної державної адміністрації від 02 березня 2018 року № 96 ОСОБА_5 тимчасово влаштовано до КЗ "Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" на повне державне забезпечення.

Як вбачається із акту про відвідування сім'ї від 02 березня 2018 року, ОСОБА_5 перебував в квартирі сам, мати покинула дитину саму вдома, та пішла вживати спиртні напої на довгий час. Відчинивши двері квартири було встановлено, що в квартирі дуже холодно та брудно. Дитина має не виліковну хворобу та знаходиться в занедбаному стані. ОСОБА_2 кожного дня закриває дитину саму в квартирі та покидає її на довгий час. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та не виконує свої батьківські обов'язки. На момент обстеження існувала загроза життю та здоров'ю дитини.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_2, складеного депутатом Новомиколаївської селищної ради Запорізької області ОСОБА_16 встановлено, що ОСОБА_2 проживає разом з донькою та сином, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, в квартирі не має газу, все на електриці. Від сусідів неодноразово надходили скарги, щодо аморального способу життя ОСОБА_2 ОСОБА_5 взагалі ніхто ніколи не бачив, ні на подвір'ї, ні на дитячому майданчику. ОСОБА_2 агресивна, непередбачувана.

Згідно довідки - характеристики з місця проживання, складеної виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області 02 березня 2018 року, ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 разом зі співмешканцем ОСОБА_17, донькою ОСОБА_7 та сином ОСОБА_5 Донька навчається в Новомиколаївській школі-інтернат "Паросток", на вихідні дні додому не з'являється. ОСОБА_2 разом зі співмешканцем ніде не працюють, зловживають спиртними напоями, вихованням дітей не займаються. ОСОБА_2 не виконує свої обов'язки як матір, дитиною не займається, не виховує, не гуляє з дитиною на вулиці, постійно тримає хлопчика самого вдома, закритим в квартирі. Неодноразово до селищної ради надходили скарги від сусідів про постійне пияцтво ОСОБА_2 та її співмешканця. ОСОБА_2 неналежним чином виконує батьківські обов'язки, на зауваження веде себе агресивно, постійно говорить не правду.

Згідно листа КЗ "Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей" від 28 березня 2018 року у вказаному закладі з 02 березня 2018 року по даний час перебуває малолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. За час перебування дитини в закладі, з 02 березня 2018 року по 04 квітня 2018 року, його мати, ОСОБА_2, одного разу відвідала свого сина - 13 березня 2018 року. На момент прибуття дитини до закладу медична картка на дитину була відсутня. Після первинного психолого-педагогічного обстеження з'ясовано, що біологічний вік дитини 5 років 5 місяців, а фактично фізичний та психологічний розвиток відповідає віку дитини 2 - 3 років. Контакту (в період адаптації) не доступний, емоційні та будь-які зв'язки відсутні, реакція на звернення, зацікавлення, відсутня. Дитина перебуває в особливому власному просторі, маніпулює з обраним предметом (іграшковий автобус) майже постійно, болісно реагує (істеричний крик), коли автобус прибирають. Хлопчик не реагує на звукові подразники, доволі часто доторкається до вушних раковин, наче закриває вуха. Період адаптації проходив напружено: хлопець потребував до себе постійної підвищеної уваги з боку дорослих. У ОСОБА_5 відсутні навички самообслуговування, дитина самостійно не їсть, не миє руки, потребує супроводу до туалету. ОСОБА_5 віддає перевагу усамітненню, зовсім відсутня пізнавальна активність до оточуючого середовища, не виявляє інтересу до іграшок та нестандартно використовує іграшки. Для ОСОБА_5 характерна компульсивна поведінка - одноманітні рухи на протязі тривалого часу, повторює один і той самий звук, бігає по колу, розгойдується з однієї сторони в іншу, спостерігає за предметами, що обертаються навколо себе, виконує одноманітні рухи. Не реагує на сенсорні подразники, відсутнє сприйняття. Слабо розвинені дрібна та велика моторика. Не виявляє бажання товаришувати та взаємодіяти з однолітками. На даний момент ОСОБА_5 потребує індивідуального підходу навіть у встановленні контакту. Потребує систематичної поглиблено-корекційної роботи зі спеціалістами, які працюють з дітьми з аутичними проявами. Зі слів матері вона з дитиною одного разу відвідала лікарню, де хлопець був "оглянутий 25 травня 2016 року лікарем-психіатром. За результатами огляду встановлено попередній діагноз...". Також зі слів матері вони одного разу перебували на денному стаціонарі психіатричної лікарні протягом 10 днів. За рекомендаціями фахівців закладу 16 березня 2018 року ОСОБА_2 брала сина з центру для консультації лікаря-психіатра в Запорізькій обласній психіатричній лікарні. 21 березня 2018 року мати ОСОБА_2 взяла малолітнього ОСОБА_5 на госпіталізацію в Запорізьку обласну психіатричну лікарню, для встановлення діагнозу та лікування. Станом на 04 квітня 2018 року малолітній ОСОБА_5 перебуває у лікарні за заявою матері.

Частиною 1 статті 170 Сімейного кодексу України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Позов про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, у пунктах 16 та 18 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

При винесенні рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року,в якій зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що, станом на день відібрання у відповідача дитини, існували умови, які загрожували життю та здоров'ю малолітньої дитини, і були підстави для негайного відібрання дитини від матері. Також суд вважає доведеним факт ухилення відповідачем ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_5 Суд погоджується з тим, що і на даний час є підстави для відібрання дитини від відповідачки, оскільки умови для проживання сина з матір'ю відсутні.

Суд вважає, що відібрання дитини від матері, з переданням її органу опіки та піклування для подальшого його влаштування в дитячий заклад, повністю відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 4 статті 170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

З урахуванням зазначених норм, відповідач зобов'язана утримувати свою дитину незалежно від факту її відібрання (тимчасового поміщення до державного закладу) та сплачувати визначені судом аліменти.

У зв'язку із цим вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору, від сплати яких позивач звільнений відповідно до закону, у розмірі 3524 гривні, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у ОСОБА_2, без позбавлення її батьківських прав.

Передати малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування в особі Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь осіб, під опікою або піклуванням яких буде перебувати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на його утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 березня 2018 року, до повноліття ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держависудові витрати в сумі 3524 гривні 00 копійок.

Роз'яснити ОСОБА_2 її право на звернення до суду з позовом про повернення їй дитини, коли відпадуть обставини, за яких існувала небезпека для життя, здоров'я і морального виховання дитини, а також причини, які перешкоджали належному вихованню дитини.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса рішення суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя А.Б.Шиш