Справа № 686/3738/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.

при секретарі Потаніній О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Приват Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, з участю третьої особи Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

19 лютого 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором без номера від 30 листопада 2011 року в сумі 95 947 грн 15 коп. На підставі зазначеного виконавчого напису старшим державним виконавцем Хмельницького районного відділу ДВС 24 січня 2018 року відкрито виконавче провадження №55617145.

Вчинений виконавчий напис нотаріуса позивач просить визнати таким що не підлягає виконанню з тих підстав що п.2 Постанови КМ України №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів» від 29 червня 1999 року, яким врегульовано питання заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року визнано. Тому підстави для вчинення виконавчих написів нотаріусів щодо стягнення кредитної заборгованості на підставі оригіналів кредитних договорів та виписок по рахунках боржників відсутні.

Крім цього, нотаріус відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Однак заборгованість була стягнута за період з 30 листопада 2011 року по 3 жовтня 2017 року за 2 134 днів. Виконавчим написом було стягнуто пеню в

сумі 47 293 грн 76 коп. та штрафу сумі 5 045 грн 10 коп., які нараховані за одне й те саме порушення строків сплати коштів по кредиту, що відповідно до ст.61 Конституції України робити заборонено.

Згідно абз.2 ч.2 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_2 в судове засідання також не зявився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи Хмельницького районного відділу ДВС в судове засідання не зявився, надав пояснення, в яких при вирішення справи поклався на думку суду.

Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.280, 281 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні 10 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 відповідно до ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України №1172 від 29 червня 1999 року на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 30 листопада 2011 року за строк 2 134 дні, а саме з 30 листопада 2011 року по 3 жовтня 2017 року в сумі 95 947 грн 15 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 26 425 грн 24 коп., заборгованість за відсотками в сумі 17 183 грн 05 коп., заборгованість з пені 47 293 грн 76 коп., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських заборгованість по штрафам (фіксована частина) 500 грн, заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 4 545 грн 10 коп.

Для вчинення виконавчого напису ПАТ КБ «Приват Банк» надало наступні документи: копію кредитного договору, вимогу про усунення порушень за кредитним договором, розрахунок заборгованості, документ про оплату послуг поштового звязку, опис вкладенні в цінний лист.

24 січня 2018 року старшим державним виконавцем Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №55617145 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 97 747 грн 15 коп.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (надалі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - «Порядок»).

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Зміни внесені до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконними та нечинними в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Відповідно до підпункту 3.1 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно підпункту 3.2 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В судовому засіданні факт безспірності заборгованості свого підтвердження не знайшов, зокрема, відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення виконавчого напису подається виписка по рахунку боржника, а не розрахунок заборгованості складений банком, з якого не можливо визначити яким чином нараховувалися штрафні санкції, зокрема пеня, розмір якої становить 47 293 грн 76 коп., та яка почала нараховуватися з серпня 2016 року, поза межами спеціального однорічного строку давності.

Крім цього за порушення строків сплати відсотків та тіла кредиту ОСОБА_1 було одночасно нараховано пеню та штраф.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається, що свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Оскільки при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» таких умов як безспірність заборгованості, суд вважає за необхідне визнати виконавчий напис від 10 листопада 2017 року зареєстрований в реєстрі за №20944, вчинений приватним нотаріусом ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором без номера від 30 листопада 2011 року в сумі 95 947 грн 15 коп. таким, що не підлягає виконанню.

В задоволенні вимог до приватного нотаріуса ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки його діями, чи бездіяльністю права, свободи та інтереси позивача при вчиненні виконавчого напису порушені не були, не встановлено цього і в судовому засіданні.

Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до вимог ст.141 ЦПК України слід стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 76-81, 84, 258, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту №286/5 від 22 лютого 2012 року, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України №1172 від 29 червня 1999 року, суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Визнати виконавчий напис вчинений 10 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за номером №20944 про стягнення заборгованості за кредитним договором без номеру від 30 листопада 2011 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в сумі 95 947 грн 15 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 грн 80 коп.

В задоволенні вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення до апеляційного суду Хмельницької області.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_4 акціонерне товариства комерційний банк «Приват Банк», місцезнаходження м. Київ, вул. Грушевського 1 Д, .

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, місцезнаходження вул. Трьохсвятительська 11 м. Київ.

Третя особа Хмельницький районний відділ державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, місцезнаходження вул. Тернопільська 13/2 м. Хмельницький, .

Повний текст рішення складений 23 травня 2018 року.

Суддя: