Справа № 495/770/17
№ провадження 4-с/495/2/2018
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському справу за уточненою скаргою ОСОБА_1, зацікавлені особи Державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, Державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, на неправомірні дії, бездіяльність та рішення державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 у виконавчому провадженні ВП № 50850906,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця, вказуючи, що у ході здійснення виконавчого провадження державними виконавцями Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були порушені вимоги чинного законодавства, та згідно вимог уточненої скарги просить суд :

- визнати дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.04.2016, складення акту опису й арешту майна від 24.05.2016, винесення постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 24.01.2017, винесення постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 31.01.2017 року - неправомірними;

- визнати бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 щодо неповідомлення боржника про проведення виконавчих дій, протиправною;

- визнати дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.01.2017, неправомірними;

- скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.04.2016 року;

- скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 24.01.2017 року;

- скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 про виправлення помилки у процесуальному документі від 31.01.2017 року;

- Скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження від 31.01.2017 року.

- зобов'язати державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні державні виконавці Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, просили суд в задоволенні скарги відмовити, оскільки ними були виконані усі дії згідно чинного законодавства.

Зацікавлена особа ОСОБА_4, а також її представник за довіреністю ОСОБА_6 у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду скарги були сповіщені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв на адресу суду не надали.

Вивчивши матеріали скарги, докази, заслухавши заявника, державних виконавців Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_1, підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.11.1999 є власником 1/4 частини квартири за адресою : АДРЕСА_1. Ця квартира була надана йому за час роботи у Військбуді.

18.06.1987 року заявник вступив у шлюб із ОСОБА_7, та перебував у шлюбі до 14.04.1994 року. Заявник є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_1 та тривалий час проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, де і був зареєстрований.

Згідно із довідкою управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 31.10.2014 № 5112/34, заявник перебуває на обліку осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Дружина заявника ОСОБА_4 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за прострочення сплати аліментів. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.02.2016 року вказаний позов було частково задоволено, стягнуто з заявника на користь ОСОБА_4 заборгованість по аліментам на утримання дітей - доньки ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_3, у розмірі 33 851,46 гривень.. На виконання цього рішення 18.03.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист.

14 квітня 2016 року представником ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_6 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області була подана заява про відкриття виконавчого провадження, до якої додані копія виконавчого листа, копія Свідоцтва про право власності на житло квартиру АДРЕСА_2, а також довіреність, на підтвердження її повноважень як представника. У своїй скарзі скаржник вказує, що довіреність ОСОБА_6, згідно якої вона представляє інтереси ОСОБА_1С,, не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме частині 5 статті 9 цього Закону. Однак, ч. 5 статті 9 Закону країни «Про виконавче провадження» регламентує порядок внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, а не вимоги щодо довіреності.

Згідно статті 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно статті 244 ЦК України, представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Згідно статті 245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті. Довіреність, надана представником стягувача ОСОБА_6 відповідає вищевказаним вимогам.

15 квітня 2016 року державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка, згідно супровідного листа, того ж дня, 15.04.2016 року була направлена ОСОБА_8 (а.с.85), що узгоджується з вимогами п. 1.ч.1статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції від цього Закону від 02.06.2016 року, яка діяла на момент спірних правовідносин).

Також, 15 квітня 2016 року державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка, згідно супровідного листа 15.04.2016 року також була надіслана на адресу скаржника - с. Олексіївка, вул.. Верхня, 90/77, що відповідає вимогам статті 56 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.86)

21 вітня 2016 року державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 була внесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 3 385,15 гривень, яка, згідно супровідного листа, 21 квітня 2016 року була направлена на адресу ОСОБА_1В.(а.с.87).

21 квітня 2016 року на адресу скаржника ОСОБА_1 також був направлений виклик до державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2В.(а.с.89).

04 травня 2016 року від представника стягувача за довіреністю ОСОБА_9 до відділу надійшла заява, в якій стягувач вказує, що категорично не згодний з відрахуванням заборгованосі з пенсії по інвалідності ОСОБА_1, і приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_1 житла, просить здійснити опис та арешт вказаного майна. з метою його передачі ОСОБА_4 у рахунок погашення боргу. (а.с.93).

Згідно акту державного виконавця від 16.05.2016 року, до відділу зявився ОСОБА_1. який повідомив, що від сплати боргу він не відмовляється, взяв реквізити для сплати боргу, а також предявив банківську квитанцію про сплату частини боргу безпосередньо на рахунок стягувача ОСОБА_4 (а.с.95), що підтверджує факт того, що скаржник ОСОБА_1 був обізнаний про існування та хід даного виконавчого провадження.

Згідно акту державного виконавця від 17.05.2016 року, до відділу зявився представник стягувачки ОСОБА_9 та надав технічний паспорт та правовстановлюючі документи на квартиру №44 у булинку № 131 по вул.. Ізмаїльска, у м. Білгород-Дністровському, Одеської області, згідно яких ? вказаної квартири належить ОСОБА_1, які були долучені до матеріалів виконавчого провадження. (а.с.98).

17 травня 2016 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення, в якому вказано,що 24 травня 2016 року державним виконавцем буде проведено опис майна боржника, - 1/4 частини квартири за адресою : АДРЕСА_3 у м. Білгород-Дністровському, Одеської області. 24 травня 2016 року даний опис майна було проведено у присутності понятих ОСОБА_10, ОСОБА_11, та стягувача ОСОБА_4, і оригінал акту опису та арешту майна боржника того ж дня, 24 травня 2016 року, був надісланий ОСОБА_1 (а.с.104-106), який був вручений безпосередньо ОСОБА_1 28 травня 2016 року, що підтверджується відповідною розпискою у матеріалах виконавчого провадження (а.с.113).

26 травня 2016 року державним виконавцем було надіслано листа СПД «Демченко» Оцінювачу ОСОБА_12, згідно якого вказує, що для реалізації ? частини квартири необхідно провести оцінку майна із залученням експерта та просить у 10-денний строк надати до відділу рахунок по виконанню робіт експерта щодо проведення оцінки майна.

Вказана Постанова про призначення субєкта оціночної діяльності від 06.07.2016 року також була надіслана на адресу ОСОБА_1 (а.с. 122).

З цією постановою, а також усіма документами та висновками щодо проведення оцінки, ОСОБА_1 був особисто ознайомлений 30.08.2016 року, та одночасно йому було розяснено, що у разі його незгоди з результатом визначення вартості чи оцінки майна, він має право подати державному виконавцю свої заперечення у 10-денний строк, також було розяснено, що у разі неявки ОСОБА_1 це не буде перешкодою для подальшої реалізації арештованого майна. Факт особистого ознайомлення ОСОБА_1 з даними документами підтверджується його особистим підписом та написом «Копію отримав та ознайомився» 30.08.2016 року». (а.с.с 163).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, жодних заперечень, скарг або зауважень після ознайомлення ОСОБА_1 з даними документами, від нього до відділу не надійшло. У хході судових за сідань ОСОБА_1 та його представником також суду не були надавані докази того, що ОСОБА_1 був не згодний з діями, проведеними державним виконавцем.

14 вересня 2016 року державним виконавцем Демьяновим Е.В. була направлена заявка на реалізацію арештованого майна до Одеської філії ДП «СЕТАМ» (а.с.166).

Згідно протоколу проведення електронних торгів № 212457 від 17.11.2016 року, торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. (а.с. 171-172)

Згідно протоколу проведення електронних торгів № 217688 від 07.12.2016 року, торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. (а.с. 175).

Згідно протоколу проведення електронних торгів № 223570 від 28.12.2016 року, торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. (а.с. 176).

17 січня 2017 року стягувача ОСОБА_4 було повідомлено про те, що прилюдні торги не відбулись у звязку з відсутністю допущених учасників торгів. 9а.с.177).

Листом від 17.01.2017 року на імя начальника відділу , ОСОБА_4 повідомила, що має намір залишити за собою нереалізоване майно, а зобовязується сплатити різницю між вартістю майна та сумою боргу (а.с.178).

24 січня 2017 року державним виконавцем Демьяновим Є.В. був винесений акт та постанова про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу у звязку з тим, що прилюдні торги не відбулись. Даний акт та постанова 24 січня 2017 року були надіслані ОСОБА_1 , та отримані ним особисто 06.01.2017 року, що підтверджується його особистим підписом на супровідному листі (а.с. 181).

31 січня 2017 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с. 196).

Таким чином, доводи скаржника, викладені ним у своїй скарзі, спростовуються матеріалами справи, а саме копіями матеріалів виконавчого провадження, які містять дані про сповіщення ОСОБА_1 про проведення виконавчих дій. Що стосується вимог скарги в частині несповіщення ОСОБА_1 про здійснення опису майна боржника, то стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження», яке регламентує проведення арешт майна боржника, не передбачає обовязкової присутності боржника при цих діях. Одночасно суд приймає до уваги ой факт, що ОСОБА_1 було ознайомлено під розписку про проведення опису майна та розяснено, що, у його неявка не є перешкодою для подальшої реалізації майна. Що стосується інших вимог скарги, а саме : щодо визнання неправомірними дій та скасування постанов державного виконавця щодо передачі майна стягувачу, виправлення помилки та закінчення виконавчого провадження, вказані постанови винесені у відповідності до вимог діючого законодавства, що підтверджується копією матеріалів виконавчого провадження.

Згідно статті ч.1 статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк, з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її права або свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 січня 2017 року ОСОБА_1 був ознайомлений із матеріалами виконавчого провадження, зі скаргою він звернувся 06 лютого 2017 року, тобто, 10-денний строк на звернення до суду ним не був пропущений.

26.01.2017 року в результаті ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження йому було задано відповідні копії документів виконавчого провадження, з яких дізнався про порушення 1законних прав та інтересів.Так, як слідує з матеріалів виконавчого провадження, 15.04.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_5, на підставі заяви про примусове виконання від 14.04.2016 року, поданої ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_4, виконавчого листа № 495/543/16-ц, виданого 18.03.2016 року, відкрито виконавче провадження ВП №50850906.

До заяви про відкриття виконавчого провадження додано копію довіреності від20.02.2016 року на імя ОСОБА_13 яка, однак, не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 9 Закону України Про виконавче провадження (від 21.04.1999 № 606-ХІУ).

Як слідує з вказаної постанови, було надано строк до 21.04.2016 року самостійно виконати рішення.

Дану постанову скаржнику не було вручено вчасно у відповідності до вимог ч. 1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження (від 21.04.1999 № 606-ХІУ), незважаючи на наявність у матеріалах справи супровідного листа на його адресу.У день відкриття виконавчого провадження державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного равління юстиції Одеської області ОСОБА_5 винесено станову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.04.2016 року, якою накладено арешт на все майно, що йому належить. При цьому, державним виконавцем не встановлено, яке саме майно належить, а також неправомірно збільшено суму звернення стягнення з 33 851,46 грн. до 37 297,11 грн.

В подальшому, 04.05.2016 року до відділу державної виконавчої служби Білгород- істровського міськрайонного управління юстиції Одеської області надійшла заява про вжиття одів примусового виконання рішення суду, за підписом ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_4До вказаної заяви додано копію довіреності від 07.09.2015 року на імя ОСОБА_14 яка також відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 9 Закону України Про виконавче провадження(21.04.1999 № 606-ХІV).

24.05.2106 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород- Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_5 складено акт опису й арешту майна, а саме квартири № 44 у житловому будинку № 131 по вул. Ізмаїльська у м. Білгород-Дністровський. Вказану виконавчу дію державний виконавець проводив виключно у присутності ОСОБА_4, натомість як його про ведення опису й арешту майна не попереджено вчасно та позбавлено можливості захищати свої законні права та інтереси.

Як стало відомо державному виконавцеві з заяви, що підливна ОСОБА_14, я є власником виключно 1/4 частки вказаної квартири. Натомість, в порушення вимог діючого законодавства, державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна щодо всієї квартири.

Згідно із постановою державного виконавця про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 06.07.2016 року було призначено субєктом оціночної діяльності у виконавчому провадженні ОСОБА_12

В той же час, звіт про незалежну оцінку майна надано ЧП Брокбизнесконсалт, яким зроблено висновок про ринкову вартість майна у 55 755,00 грн.

В подальшому, 17.11.2016 року інформацію про реалізацію вказаної квартири було розміщено у системі електронних торгів арештованим майном за стартовою ціною 47 391, 75 грн.

При цьому, відповідно п. 1 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Додатково до цього, лот це одиниця арештованого майна, що виставляється для продажу на електронних торгах або торгах за фіксованою ціною.

Однак, як виходить з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем накладено арешт та проведено опис квартири № 44 у житловому будинку № 131 по вул. Ізмаїльська у м. Білгород-Дністровський, однак у якості лота зазначено саме 1/4 вказаної квартири, що не відповідає вимогам зазначеного Порядку.

Крім того, відповідно до ст. 366 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може предявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржник, кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публвічних торгів або переведення на нього прав та обовязків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Проте, у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які документи що підтверджують вказані обставини. Таким чином, арешт та опис майна, а також його примусова реалізація проведена державним виконавцем з порушенням вимог діючого законодавства.

Як наслідок, в подальшому згідно із постановою про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу, було протиправно передано мою 1/4 частину квартири АДРЕСА_4, ОСОБА_4

Додатково до цього, державний виконавець допустив порушення моїх прав у виконавчому провадженні, оскільки своїми протиправними діями він позбавив мене права брати участь у вчиненні виконавчих дій, заявляти клопотання, надавати усні та письмові пояснення при цьому, користуватися іншими правами, наданими мені законом.

Додатково до цього, відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій, або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може з власної ініціативи відкласти проведення виконавчих дій на строк до 10 робочих днів, про що виносить відповідну постанову.

Таким чином, державний виконавець Демянов Є.В. знав про наявність зазначених обставин, проте проводив виконавчі дії з порушенням моїх прав.

Додатково до цього, у лютому 2017 року за моєю поштовою адресою надійшла постанова державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 31.01.2017 року про виправлення помилки у процесуальному документі, разом із супровідним листом від 31.01.2017 року № 304/22-27, відповідно до якої встановлено, що державним виконавцем у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, допущено помилку, а саме невірна вказана дата видачі та орган реєстрації свідоцтва про право власності на майно боржника. Крім того, казано, що постанова про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу має серію ВП № 50850906, а не ВП № 48632265. Вказаною постановою державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 відповідно, виправив помилки у документах виконавчого провадження, в тому числі у постанові про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу ВП № 48632265 серію постанови з ВП № 48632265 на ВП № 50850906.

Водночас, відповідно до п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, серед обовязкових реквізитів постанови як окремого документу зазначається зокрема номер виконавчого провадження, а такого реквізиту як серія постанови не передбачено.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України Про виконавче провадження, реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, якою забезпечується, в тому числі, виготовлення документів виконавчого провадження.

Таким чином, вищевказаними діями із виправлення помилки, державний виконавець фактично підтверджує протиправність всіх своїх попередніх дій.

Додатково до зазначеної постанови на мою адресу в цей же день також надійшла державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 від 31.01.2017 про закінчення виконавчого провадження, разом із супровідним листом від 31.01.2017 року № 253/22-27, в той час як в цей же день виконавчі дії у даному виконавчому провадженні виконував державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5, натомість як державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 не мала повноважень щодо закриття виконавчого провадження та винесення вказаної постанови, яка також є незаконною.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право, у разі, якщо вони суперечать закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ, винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Приписами ст.ст.1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», якими серед іншого визначено, що виконавче провадження і примусове виконання рішень, це сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню з дотриманням засад верховенства права; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження.

Частиною пятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення та дії виконавця можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлені у судовому засіданні обставини, надані пояснення учасників справи, досліджені у сукупності докази не дають суду достатніх підстав для задоволення заявлених вимог скаржника ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 78, 81, 447, 448 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 зацікавлені особи Державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, Державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, на неправомірні дії, бездіяльність та рішення державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 у виконавчому провадженні ВП № 50850906 відмовити в повному обсязі. .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :