Суддя-доповідач: ОСОБА_1 Номер провадження 22-ц/775/1011/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Агєєва О.В., Тимченко О.О.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області цивільну справу № 234/13196/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради про припинення обтяження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року (суддя Бакуменко А.В.),

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно.

25 вересня 2017 року нею подано уточнену позовну заяву, у якій відповідачем вказано

Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради. Позивачка просила припинити обтяження № 6952270 (спеціальний розділ), яке виникло на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 09 вересня 2014 року у справі №243/7086/14 ц та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 15701820 від 10 вересня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 07 червня 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса м. Краматорська з метою укладання договору щодо належної їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1. Нотаріус повідомив її про те, що на квартиру накладено арешт та надав їй довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо обєкту нерухомості - зазначеної квартири. Відомості про обтяження внесені державним реєстратором на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 09 вересня 2014 року у справі №243/7086/14 ц, якою в порядку забезпечення позову було накладено арешт і заборонено здійснення інших дій у відносно майна, зареєстрованого на праві приватної власності за ОСОБА_4, а також наведено перелік майна, серед якого є квартира АДРЕСА_2.

Однак, вказана квартира на підставі договору купівлі-продажу від 25 червня 1997 року зареєстрована за нею та перебуває у її власності.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Припинено обтяження № 6952270 (спеціальний розділ), яке виникло на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 09 вересня 2014 року по справі № 234/7068/14-ц та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 15701820 від 10 вересня 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який не був залучений до участі у справі, просить скасувати заочне рішення від 02 жовтня 2017 року та провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, приводить наступні доводи:

- накладений арешт може бути скасовано лише у випадку, якщо підстави для його накладення відпали, арешт накладено ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09.09.2014 р. у справі № 234/7068/14-ц у порядку забезпечення позову. На теперішній час вказана ухвала не скасована та залишається чинною, тому підстави для припинення обтяження відсутні;

- оскільки арешт накладено у межах справи № 234/7068/14-ц, то вимоги про його скасування мають розглядатися у межах цієї ж справи. У такому випадку провадження у даній справі підлягає закриттю за п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки на такі вимоги не поширюється юрисдикція даного суду, а позовні вимоги підлягають розгляду судом у справі № 234/7068/14-ц;

- у даній справі стверджується, що власником спірної квартири є позивачка, а у справі № 234/7068/14-ц що власником такої квартири є інша особа ОСОБА_4. Відтак, між позивачкою та ОСОБА_4 наявний спір з приводу права власності на квартиру. Належним способом захисту є предявлення позову до ОСОБА_4 про визнання права власності та зняття арешту. Вимоги до реєстраційної служби про припинення обтяження є передчасними, оскільки не зрозуміло, хто є власником майна. Зазначене підтверджується п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. № 5;

- реєстраційна служба, накладаючи обтяження, діяла як субєкт владних повноважень у порядку Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 р. № 1127. Виходячи зі ст. 19 КАС України (ст. 17 цього Кодексу у попередній редакції), оскарження дій та рішень субєкта владних повноважень є предметом адміністративного, а не цивільного судочинства;

- позовні вимоги предявлено до неналежного відповідача, оскільки рішення про реєстрацію обтяження прийнято Реєстраційною службою Краматорського міського управління юстиції, а не Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради (інша особа, яка не приймала спірне рішення);

- у порушення ч. 5 ст. 263 ЦПК України рішення суду 1 інстанції взагалі не містить обґрунтування того, чому рішення про державну реєстрацію обтяження є протиправним, які підстави для його скасування, тощо.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтримував апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні. Позивачка та представник відповідача в засідання апеляційного суду не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.

Згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, заочне рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась із позовом про припинення обтяження нерухомого майна - належної їй на праві власності квартири, зазначивши, що обтяження зареєстроване на підставі ухвали про забезпечення позову у справі №234/7086/14 ц.

Із копії ухвали судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 вересня 2014 року у справі №234/7086/14 ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики вбачається, що суд задовольнив заяву позивача про забезпечення позову та наклав арешт і заборонив здійснення інших дій у відношенні наступного майна, що зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2:

1. квартири №97, розташовану за адресою м. Донецьк, проспект Панфілова, буд.21 корпус 5;

2. квартири №241, розташовану за адресою м. Краматорськ вул. Двірцева, буд.42;

3. адміністративної двоповерхової будівлі, розташованої за адресою м. Краматорськ вул. Обїзна, 24 (номер РПВН:6297313);

4. земельної ділянки 24 (кадастровий номер :0:005:0010), розташованої за адресою м. Краматорськ вул. Обїзна, 24.

Суд також прийняв рішення направити цю ухвалу до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції для внесення до реєстру.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна вбачається, що 10.09.2014 року проведено державну реєстрацію обтяження арешту нерухомого майна квартири №241, розташованої за адресою: м. Краматорськ, вул. Двірцева, буд 42 на підставі ухвали суду у цивільній справі №234/7086/14 ц, виданої Краматорським міським судом Донецької області 09.09.2014 року, відомості про субєктів обтяження обтяжувач Краматорський міський суд Донецької області, особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_4.

В обґрунтування позову позивачка посилалась на те, що вона є власником квартири №241, розташованої за адресою: м. Краматорськ, вул. Двірцева, буд 42, а припинення обтяження та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є передбаченим законом, належним та ефективним способом захисту прав позивача.

Задовольняючи позов суд виходив із того, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25 червня 1997 року позивачка придбала у власність квартиру АДРЕСА_3, у відповідності до ухвали Краматорського міського суду від 09 вересня 2014 року накладено арешт на майно, що належить на праві приватної ОСОБА_4, тому вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Однак, судом не враховано, що обтяження - арешт спірної квартири, зареєстроване на підставі ухвали суду про забезпечення позову у іншій цивільній справі, а саме у справі №234/7086/14 ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики. Припинивши обтяження, застосоване судом у іншій цивільній справі, суд фактично втрутився у розгляд іншої справи та вирішив питання про права та обвязки сторін цієї справи.

Судом також не приведено мотивів та підстав скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке було прийняте на підставі ухвали суду про забезпечення позову, що набула чинності.

Згідно з розясненнями, наданими у пунктах 2, 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно.

Отже, ОСОБА_4, яка вважає себе одноособовим власником спірної квартири, не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про скасування арешту на спірну квартиру в порядку позовного провадження із залученням боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт на майно, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Доводи апеляційної скарги щодо закриття провадження у справі, оскільки оскаржуються дії та рішення субєкта владних повноважень, у звязку з чим справа підлягає розгляду адміністративним судом задоволенню не підлягають.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 ЦПК України (в редакції, що діяла на час ухвалення судом оскаржуваного заочного рішення) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У даній справі вимоги позивачки обґрунтовувались саме порушенням її права власності на квартиру, тому спір не є публічно правовим.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки питання про припинення арешту майна, накладеного у якості забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики вирішено без залучення їх до участі у даній справі та суд прийняв рішення про їх права, свободи, інтереси та обов'язки заочне рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 02 жовтня 2017 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради про припинення обтяження відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: О.В. Агєєв

ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 02 серпня 2018 року.

Суддя доповідач: Н.С. Краснощокова