Справа № 310/4867/18
2-з/310/52/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити дії, визнання договору частково недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити дії, визнання договору частково недійсним, а саме пунктів договору 1.1., 1.1.1, 2.4. 2.4.1, 3.3.13, 3.3.14, 3.4.1.

Разом з позовом, 25.06.2018 року, до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка належить заявнику на підставі договору купівлі-продажу №2482 від 20.09.2005 року та заборони ПАТ «Укрсоцбанк» здійснювати дії щодо набуття права власності та відчуження вищевказаної квартири.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 25.06.2018 року у ОСОБА_1 в приватній власності знаходиться квартира за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За положеннями ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Накладення арешту на майно позивача не передбачено діючим законодавством, тому підстав для вжиття заходів забезпечення позову немає.

Суд вважає, що за встановлених обставин у клопотанні позивача про накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу №2482 від 20.09.2005 року слід відмовити.

Заява про забезпечення позову шляхом заборони здійснювати дії з набуття права власності та відчуження квартири АДРЕСА_1 не може бути задоволена, оскільки такі вимоги є предметом судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 259, 260, 261, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити дії, визнання договору частково недійсним відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

На підставі п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя