Справа № 449/240/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2018 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

при секретарі: Баран П.Д.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 до 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно, покликаючись на те, що визначені раніше аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, є занадто великим, оскільки на даний час його матеріальне становище погіршилося, він має на утриманні ще двох малолітніх дітей, немає особистого доходу є безробітним.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву згідно якої просила розгляд справи проводити у її відсутності, в задоволенні первинного позову відмовити а зустрічний задоволити.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, згідно якого повністю заперечила проти позову, вважає, що зменшення аліментів на утримання сина негативно вплине на рівень життя дитини. Крім цього подала зустрічну позовну заяву про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилається на те, що з 17.07.2009 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_4. Рішенням Роменського Міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2015 року визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 із - ОСОБА_2. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, в розмірі 1/3 в частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення відповідачем не оскаржувалося та частково виконувалося, що виражалося у нерегулярних платежах. З моменту прийняття рішення про стягнення аліментів відповідач злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Весь тягар по утриманню сина вона несе самостійно. Утримання неповнолітнього сина потребує значних коштів. Відповідно до консультативного висновку з ДУ «інститут ПАГ НАМИ України» Дитяча поліклініка від 06.04.2018 р. син є часто хворіючою дитиною. В наслідок цього він потребує лікування та щорічного оздоровлення. Крім цього син відвідує гуртки оплату за які вона здійснює самостійно. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Внаслідок злісного ухилення відповідача від утримання сина, у відповідача станом на 14.03.2018 року утворилася велика заборгованість по аліментах у сумі 13 455,41 грн. Неустойка за весь період виникнення даної заборгованості значно перевищує суму заборгованості відтак підлягає стягненню сума пені в розмірі 13 455,41 грн., що не перевищує 100 відсотків від суми заборгованості у відповідності до вимог ст. 196 СК України.

Згідно відзиву на зустрічний позов, встановлено, що відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_1, повністю заперечив проти задоволення зустрічного позову, вважає, що позовна вимога про збільшення мінімального розміру аліментів - «не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, то вважає, що даний мінімум визначений чинним законодавством, та підлягає виконанню державними виконавцями без додаткового рішення суду, відповідно дана позовна вимога є безпідставною. Не погоджується з тим, що ОСОБА_2 утримує сина самостійно, оскільки до розлучення та деякий час після розлучення, син ОСОБА_3 проживав з ним, він був на його повному утриманні і забезпеченні. Вважає висновок ДУ «інститут ПАГ НАМИ України» неналежним доказом, додаткових витрат, понесених ОСОБА_2 на лікування (утримання) дитини. Окрім того, квитки, надані ОСОБА_2 до м. Бердянська теж не є відповідним доказом. ОСОБА_2 не було надано доказів перебування дитини на санаторно-курортному лікуванні, які б підтверджували її витрати. Крім того, ОСОБА_2, в обґрунтування своїх позовних вимог, зазначає, що дитина відвідує курси англійської мови, вартість індивідуальних уроків з якої становить 1200 грн. на місяць. В той же час, ОСОБА_2 не надає жодного належного доказу, який би підтверджував оплату нею даних курсів (хоча б за один місяць). Відповідач у зустрічному позові зазначає, що станом на 14.03.2018 року утворилась велика заборгованість по аліментах у сумі 13 455,41 грн., але позов було подано аж 20 квітня 2018 року, в той момент, коли сума заборгованості була значно меншою.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у первинному позові слід відмовити, а зустрічний позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно свідоцтв про народження, встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неповнолітній син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідоцтвом про шлюб стверджено, що ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5

Свідоцтвами про народження дітей, встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 27.11.2014 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2015 року визначено місце проживання нашого малолітнього сина ОСОБА_3 із матір'ю - ОСОБА_2

Згідно рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 21.04.2016 року, стягнено з ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 в частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду не оскаржувалося і вступило в законну силу.

Довідкою про доходи стверджено, що ОСОБА_2 працює менеджером в ФОП "ОСОБА_8" і її заробітня плата за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року становить 21 090 грн.

Довідкою №83 від 05.04.2018 року, стверджено що ОСОБА_3 у період часу з 02.04.2018 року по теперішній час відвідує курси англійської мови, вартість індивідуальних уроків складає 1200 грн. на місяць.

Відповідно до консультативного висновку з ДУ «інститут ПАГ НАМИ України» Дитяча поліклініка від 06.04.2018 р. ОСОБА_3 потребує лікування та щорічного оздоровлення.

Згідно розрахунку заборгованості, виданої Роменським міським ВДВС ГТУЮ у Сумській області, встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 по аліментах складає 13 455,41 грн.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.2 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р.

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися на перед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

У пунктах 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Позивач за зустрічним позовом особисто понесла додаткові витрати у зв'язку з відвідуванням сина ОСОБА_3 індивідуальних курсів англійської мови, оскільки відповідач не брав участі у додаткових витратах на сина, крім цього його син ОСОБА_3 потребує лікування та щорічного оздоровлення, тому суд вважає за необхідне стягувати з батька 600 грн. додаткових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно розрахунку нарахування неустойки (пені), розмір заборгованості (пені) на заборгованість по аліментам за період з лютого 2016 року по квітень 2018 року становить 41 372,70 грн.

Проте як вбачається станом на 13.04.2018 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментах складає 6 839,45 грн., тобто дана сума і підлягає стягненню неустойки з ОСОБА_1, оскільки сума неустойки не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.,

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Зустрічний позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП № НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої АДРЕСА_2, на підставі виконавчого листа від 06.06.2016 р. № 449/134/16-ц, що видав Перемишлянський районний суд Львівської області та стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20 квітня (дня подання даного позову) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої АДРЕСА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 6 839.45 грн..

Стягувати з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої АДРЕСА_2 додаткові витрати на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. на один місяць до досягнення дитиною повноліття .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 704.80 грн.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р. О. Борняк