Справа № 573/350/18
Номер провадження 2-о/573/28/18
РІШЕННЯ

іменем України

21 березня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Сітало Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Білопілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Нововирківська сільська рада Білопільського району Сумської області, Білопільська районна державна нотаріальна контора, - про встановлення факту проживання однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що він народився 05 січня 1955 року в с.Старі Вирки Білопільського району Сумської області та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. По сусідству з його домоволодінням в с.Старі Вирки Нововирківської сільської ради проживав одиноко ОСОБА_2, який за життя власної сімї та дітей не мав, та з яким у заявника склалися добрі добросусідські відносини. В разі необхідності вони допомагали один одному в веденні підсобного господарства. На протязі весни 2000 року стан здоровя ОСОБА_2 погіршився, йому стало тяжко рухатися, тому він потребував стороннього догляду за ним та звернувся до заявника з проханням прийняти його в свою сімю для подальшого проживання. З осені 2000 року заявник забрав ОСОБА_2 в своє домоволодіння і він став проживати з ним однією сімєю. Зазначив, що ОСОБА_2 був невибагливим добрим чоловіком, який особливої турботи не викликав, всю отриману пенсію вкладав у спільний сімейний бюджет, вони з ним спільно харчувалися, заявник в разі необхідності допомагав придбавати ОСОБА_2 одяг та взуття. Та взагалі ОСОБА_2 проживав з ним на правах повноправного члена сімї та був для нього як рідний .В процесі спільного проживання передав заявнику на зберігання сертифікат серії СМ № 004098 на право на земельну частку (пай) на території Новивирківської сільської ради, згідно якому ОСОБА_2 мав у власності земельну частку (пай) розміром 4,59 в умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «Сейм».

17 серпня 2006 року ОСОБА_2 помер. Заявник вказує, що він, являючись членом єдиної сімї, здійснив поховання ОСОБА_2 і поніс всі витрати на його поховання, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

А так як у заявника відсутні документи, які б підтверджували проживання ОСОБА_2 з осені 2000 року з ним однією сімєю в його домоволодінні в селі Старі Вирки, вул. Клубна,13, тому виникла необхідність у встановленні факту проживання однією сімєю його та ОСОБА_2 з осені 2000 року по день його смерті- 17 серпня 2006 року, тобто понад пять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 На підтвердження вищезазначеного факту заявник вказав, що він не може надати письмові докази, але вказаний факт можуть підтвердити свідки, про виклик яких він просив. Також заявник вказав, що що у нього відсутнє свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та просив вжити заходи забезпечення доказів, а саме витребувати в Білопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області ксерокопію актового запису свідоцтва про смерть ОСОБА_2 який помер 17 серпня 2006 року.

Посилаючись на вищезазначене заявник ОСОБА_1 просив суд встановити факт проживання однією сімєю його та ОСОБА_2 з осені 2000 року по день його смерті- 17 серпня 2006 року, тобто понад пять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 12.09.2017 року, (а.с.12), заявлені вимоги підтримали повністю, просили заяву задовольнити. Заявник ОСОБА_1 суду пояснив, що він вирішив оформити земельну ділянку після смерті ОСОБА_2, якого знав з дитинства, так як жили в одному селі, вони не родичі. ОСОБА_2 проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,- через дорогу від будинку заявника. Дружина ОСОБА_2 померла, він залишився один. Заявник та ОСОБА_2 один одному допомагали у веденні підсобного господарства. Потім, коли ОСОБА_2 ослаб, заявник з дружиною вирішили забрати його до себе у свій будинок. Це сталося восени 2000 року. Але в якій кімнаті у будинку заявника жив ОСОБА_2, якщо на 2000 рік в будинку ще проживали дві його доньки, син дружини від першого шлюбу, та сам заявник з дружиною, заявник не зміг пояснити суду.

Пояснив, що станом на осінь 2000 року він працював комбайнером та трактористом, тобто його праця була важкою. А його дружина, ОСОБА_4, працювала бригадиром та обліковцем у місцевому господарстві, на роботу йшла о 4-00 годині ранку кожного дня. На пенсію вони з дружиною пішли у 2010 році, він- у лютому, а дружина- у березні 2010 року. Протягом 2001-2003 років сусід ОСОБА_2 тримав собаку та кота у своєму домоволодінні. Але город з осені 2000 року сам не обробляв, йому допомагав заявник. ОСОБА_2 віддавав йому свою пенсію. На питання якого догляду потребував ОСОБА_2 та хто доглядав ОСОБА_2, якщо обидва члени подружжя знаходилися на роботі,- заявник відповісти не зміг. А на питання чи потребував стороннього догляду ОСОБА_2 заявник пояснив, що ОСОБА_2 не був інвалідом, пересувався без допомоги милиць чи палиці, ніколи він лікаря чи швидку допомогу ОСОБА_2 не викликав, не лікував і не купував ліки і не знає його діагнозу та якими захворюваннями той хворів, а щодо причини смерті пояснив, що помер ОСОБА_2 чи то від старості, чи то від онкозахворювання, у віці 71 рік. Медичної документації ОСОБА_2 заявник суду не представив, так як її не було. ( В той час як згідно витребуваного судом актового запису про смерть ОСОБА_2 №15 від 18 серпня 2006 року причина смерті ОСОБА_2: «Хронічний обструктивний бронхіт», а помер він у віці 78 років, а не в 71 рік, як пояснив заявник( а.с.25).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що проживає в с.Старі Вирки.вул. Клубна, 4, знає заявника як односельця. Що по сусідству з заявником проживав ОСОБА_2, який не був інвалідом та не ходив з допомогою милиць чи палиці. Що ОСОБА_2 в 2000 році захворів, припинив собі готувати іжу. Свідку не відомо чи коли небудь заявник викликав лікаря чи швидку медичну допомогу ОСОБА_2 та він не пояснив суду чи бачив він де саме у будинку ОСОБА_1 проживав ОСОБА_2: « Откуда я знаю де жив ОСОБА_2 в якій кімнаті», та як до його появи у будинку ставилися його дружина, доньки та несин. Не пояснив хто годував собаку та котів у будинку самого ОСОБА_2 та від якої хвороби помер ОСОБА_2, але свідок пояснив, що той помер від старості. На питання суду чому свідок так добре запамятав рік захворювання ОСОБА_2 та не памятає інші, ближчі за часом події, свідок відповісти не зміг.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, поряд з заявником, який є вдівцем, так як його дружина померла три роки тому. Що памятає що з осені 2000 року заявник став допомагати сусіду, ОСОБА_2, який проживав недалеко від нього та був одиноким. Їй невідомо щоб ОСОБА_2 був інвалідом чи хворів, а також щоб заявник викликав швидку допомогу чи лікаря в той період, коли заявник забрав ОСОБА_2 проживати до себе у будинок з 2000 року і по день його смерті. Станом на 2000 рік заявник проживав разом із дружиною, ОСОБА_4. І свідку невідомо в якій кімнаті проживав ОСОБА_2 в будинку заявника. Причину смерті ОСОБА_2 свідок назвала: « Можливо онкозахворювання». Пояснила, що заявник поховав ОСОБА_2 та здійснює догляд за його могилою. На питання суду чому свідок так добре запамятала рік захворювання ОСОБА_2 та не памятає інші, ближчі за часом події, свідок відповісти не змогла.

Допитана в судовом засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона рідна сестра померлої дружини заявника, ОСОБА_4, та памятає, що її сестра з сином від першого шлюбу приблизно у 1979 році переїхала разом з другим чоловіком, заявником ОСОБА_1, з с.Попівка Конотопського району в с.Старі Вирки Білопільського району. Де у них народилося дві доньки, менша із яких закінчила школу у 2001 році та проживала з батьками. Що їй відомо, що ОСОБА_1 допомагав сусіду, ОСОБА_2, який був вдівцем та жив одиноко. Але чи хворів ОСОБА_2 та його діагноз їй невідомо. Свідок пояснила, що ОСОБА_2 там де жив, там і був прописаний. А перед смертю ОСОБА_2 мабуть 1,5 року «лежав» і його поховав ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він, ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідним братом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та з 1978 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. Що його брат, ОСОБА_1, вдівець, його дружина три роки тому померла і він проживає один, доньки вже вийшли заміж, несин помер. Що свідок допомагав брату у посівну та при збиранні врожаю, так як має техніку. І памятає, що сусід його брата, ОСОБА_2, поки був здоровим проживав у своєму будинку, а як ослаб- став проживати у будинку брата. Що він особисто бачив як у будинку брата у спальні ОСОБА_2 сидів на кроваті, але не памятає дати. Щодо пенсії ОСОБА_2 свідок пояснив, що він не цікавився цим питанням, але брат говорив, що ОСОБА_2 віддає йому пенсію. Помер ОСОБА_2 від раку стравоходу чи раку гортані.

Суд критично ставиться до показів вищевказаних свідків, які є родичами або добрими сусідами заявника та безпосередньо зацікавлені в задоволенні вимог заявника. До того ж ні заявник, який у заяві вказав, а у судовому засіданні підтвердив, що він здійснював догляд за ослаблим сусідом ОСОБА_2, ні свідки, не вказали чим же хворів ОСОБА_2, та чи потребував він стороннього догляду, від якого захворювання він помер, та у якому віці помер. Всі свідки чомусь пригадали, що саме восени 2000 року ОСОБА_2 у свій будинок забрав ОСОБА_1, але жоден свідок не пояснив обставин спільного проживання, спільного побуту чи взаємних обовязків між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також наявності сімї між заявником та ОСОБА_2, в той час як станом на 2000 рік і до смерті у 2015 році, заявник проживав однією сімєю із своєю дружиною, ОСОБА_4. До речі, про наявність дружини та дітей в тексті заяви ні слова, ні нагадування немає.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків, дослідивши зібрані у справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

У судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

З копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 004098 вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення Білопільської райдержадміністрації від 27 березня 1996 року № 97 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Акціонерно-пайового товариства закритого типу «Сейм» розміром 4,59 г., що розташована на території Нововирківської сільської ради Білопільського району Сумської області( а.с.10).

Згідно довідки виконкому Нововирківської сільської ради № 239 від 04.12.2017 року вбачається, що гр.ОСОБА_2, який помер 17.08.2006 року, постійно і на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_8. Заповіт від імені померлого виконкомом сільської ради не посвідчувався. За наявною інформацією поховання померлого провів сусід- Кириченко ОСОБА_9 ( а.с.9).

Згідно довідки виконкому Нововирківської сільської ради № 93 від 16.03.2018 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі виконкому Нововирківської сільської ради за 2006-2010 роки за № 182 на день смерті 17.08.2006 року гр.ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав один.

Згідно актового запису про смерть № 15 від 18 серпня 2006 року ОСОБА_2 помер 17 серпня 2006 року, у віці 78 років, місце смерті с. Старі Вирки Білопільського району Сумської області, причина смерті : «Хронічний обструктивний бронхіт» ( а.с.25).

Звернення з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю протягом пяти років до часу відкриття спадщини з померлим ОСОБА_2, як вказує заявник йому необхідно для вирішення питання про визнання його спадкоємцем четвертої черги за законом і з такою заявою він звертався до нотаріуса( а.с.11).

За правилами статей 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід правта обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні пять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Заявник не навів докази на підтвердження зазначених фактів, не довів того, що у будинку №13 по вул. Клубній в с.Старі Вирки Білопільського району Сумської області гр. ОСОБА_2 проживав як член сімї і що за ним заявник здійснював догляд. При цьому суд зазначає, що понесення витрат на поховання не може бути підтвердженням факту спільного проживання. До того ж документального підтвердження витрат на поховання заявник не представив.

Заявником не надано належних письмових доказів на підтвердження факту спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Показання свідків не є достатніми доказами у справі на доведення проживання упродовж певного часу однією сімєю. До того ж сам заявник не заперечував, що ОСОБА_2 протягом 2001-2003 років ще тримав у своєму будинку собаку та котів, і ніколи не мав інвалідності і пересувався сам, без допомоги милиць чи палиці.

Згідно зі ст. 263 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У звязку з цим суд зобовязаний навести в рішенні висновок про доведеність чи недоведеність фактів, з якими законодавство повязує наявність порушеного права, або інші підстави щодо задоволення заявлених вимог.

Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2, який помер 17 серпня 2006 року, не менше як пять років до часу відкриття спадщини, а саме з осені 2000 року по 17.08.2006 року. Позивачем не надано жодного документально підтвердженого доказу проживання разом з померлим ОСОБА_2 Так, показаннями свідків підтверджено, що ОСОБА_1 допомагав ОСОБА_2 та піклувався ним протягом багатьох років, однак не підтверджено факт проживання разом з ним, а тому у задоволенні заяви слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя