Справа № 2/257/2484/13
Провадження № 2-в/185/48/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про відновлення втраченого судового провадження по справі №2/257/2484/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року, відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про відновлення втраченого судового провадження по справі №2/257/2484/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме, просить відновити рішення Київського районного суду міста Донецька від 15 жовтня 2013 року по справі №2/257/2484/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що в провадженні Київського районного суду м. Донецька знаходилася цивільна справа №2/257/2484/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 15 жовтня 2013 року Київським районним судом м. Донецька було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 126908 грн. 78 коп., витрат по сплаті державного мита в сумі 1269 грн. 09 коп. У звязку з початком антитерористичної операції на тимчасово окупованій території України, функціонування Київського районного суду м. Донецька було тимчасово припинено, провадження по справі втрачено. Тому для стягнення заборгованості з боржника, Банк змушений звернутися до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження.

У судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» не з'явився, надав суду заяву про розгляд заяви за його відсутності на підставі наданих доказів та матеріалів.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду заяви.

Суд, перевіривши надані заявником матеріали справи, вважає, що зібраних матеріалів достатньо для відновлення втраченого судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2013 року Київським районним судом м. Донецька було ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в сумі 126908 грн. 78 коп., витрат по сплаті державного мита в сумі 1269 грн. 09 коп. Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо), документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів, матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Також, суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред'явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах міститься копія кредитного договору № К-А-220316059 від 12.03.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Пролетарське відділення № 5404 м. Донецьката ОСОБА_1; копія паспорта та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1; текст копії заочного рішення Київського районного суду м. Донецька від 15 жовтня 2013 року по справі №2/257/2484/13, які є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження по вказаній цивільній справі.

Згідно ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про відновлення втраченого судового провадження по справі №2/257/2484/13 за позовом за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині рішення Київського районного суду м. Донецька від 15 жовтня 2013 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 247, 258, 260-261,488-489, 493-494 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про відновлення втраченого судового провадження по справі №2/257/2484/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №2/257/2484/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Київського районного суду м. Донецька, згідно тексту якого:

"15 жовтня 2013 року Київський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого - судді Гурідової Н.М..,

при секретарі Сидоровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 12.03.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» у особі філії пролетарське відділення № 5404 м.Донецька, яку згідно з постановою правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 425 від 22.03.2010 року реорганізовано шляхом перетворення у територіально відокремлене без балансове відділення № 10004/03 та відповідачем був укладений кредитний договір № К-А-220316059 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 81900 гривень строком на 60 місяців з терміном кінцевого погашення не пізніше 11.03.2013 року , за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 15,50% річних. Способом забезпечення виконання зобовязання відповідача було укладено договір застави транспортного засобу № К-А-220316059/1 від 12.03.2008 року. Банком на виконання п.1.3. договору були перераховані кошти на рахунок ФОП ОСОБА_2, що підтверджується меморіальним ордером № 34749 від 12.03.2008 року з цілю оплати вартості автомобіля марки DAEWOO NEXIA згідно з рахунком фактурою № 02 від 05.03.2008 року. Відповідач з 01.11.2008 року не виконував в повному обсязі свої зобовязання перед банком , а саме: не сплачував суми основного боргу відповідно графіку погашення кредитного договору. Позивач вказує, що неодноразово на адресу відповідача були надіслані претензії щодо погашення кредиту , проте відповідач борг в добровільному порядку не погасив . У звязку з чим у нього виникла заборгованість станом на 30.06.2013 року яка склала 125627,78 гривень у тому числі : 75106,57 грн. непогашений залишок за кредитом ; 27413,90 гривень пеня з 01.07.2013 року по 30.06.2013 року, 9110,87 3 % річних на прострочену заборгованість ; - 13995,94 гривень збільшення суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції. Також позивач вказує, що ним було понесено витрати на вчинення виконавчого напису у розмірі 1281,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 126908,78 грн. з яких : 75106,57 грн. непогашений залишок за кредитом ; 27413,90 гривень пеня з 01.07.2013 року по 30.06.2013 року, 9110,87 3 % річних на прострочену заборгованість ; - 13995,94 гривень збільшення суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції , 1281,00 витрати за вчинення виконавчого напису та судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, проте надав суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти винесення заочного, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. ( а.с. 39)

Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлен про час і місце розгляду справи (а.с. 27,29,36,38), від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що 12.03.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір договір № К-А-220316059.

Відповідно до п.1.1. кредитного договору банк зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 81900,00 гривень , а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у сумі 81900,00 гривень сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15,50 % річних та комісійні винагороди в порядку, на умовах та в строки , визначені цим договором.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору кредит надається строком на 60 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 11 березня 2013 року.

Відповідно до п.1.3. кредит надається шляхом перерахування коштів в національній валюті з кредитного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця товару, на підставі платіжного доручення позичальника, для здійснення оплати за автотранспортний засіб марки - DAEWOO NEXIA легковий седан 2008 року випуску за договором купівлі продажу № 02 від 05.03.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України року за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Суд встановив, що зазначені вимоги закону та кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків відповідачем не виконані, внаслідок чого порушені законні права позивача, гарантовані ст..ст.523,554,1052 , 1054 ЦК України.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.06.2013 року відповідач має заборгованість у сумі 125627,78 грн.. , яка складається з : 75106,57 грн. непогашений залишок за кредитом ; 27413,90 гривень пеня з 01.07.2013 року по 30.06.2013 року, 9110,87 3 % річних на прострочену заборгованість ; - 13995,94 гривень збільшення суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції.

Крім того, позивачем понесені витрати за вчинення нотаріального напису у сумі 1281 грн. , що підтверджується виконавчим написом № К-1-20316059 (а.с. 7) від 04.08.2009 року та платіжними дорученнями № 16919 від 06.08.2009 року (а.с.6) та № 16918 від 06.08.2009 року.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів.

Разом з тим, відповідач не надав суду ніяких доказів на підтвердження відсутності в нього зобовязань по договору кредиту та погашення заборгованості кредиту.

За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість по кредиту в сумі 126908,78 грн..

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення (а.с.1) суд вважає за необхідне стягнути на його користь з відповідача судові витрати, які були сплачені позивачем.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 554, 1052, 1054 ЦК України, ст. 88 ЦПК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором в сумі 126908 (сто двадцять шість тисяч девятсот вісім) гривень 78 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» витрати по сплаті державного мита в сумі 1269 ( одна тисяча двісті шістдесят девять) гривень 09 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Київського районного суду м. Донецька протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на заочне рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: "

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко