Справа № 308/2651/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 16187,87 грн., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до відповідно до укладеного договору № б/н від 16.11.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. А тому підписання позивачем договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобов»язання за договором виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору і станом на 31.01.2018 року заборгованість ОСОБА_1 становить 16187,87 грн., яка складається з: 945,69 грн. заборгованість за кредитом, 13995,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 500 грн штраф (фіксована частина), 747,04 грн. - штраф (процентна складова), що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

З огляду на те, що розглядуваний спір, відповідно до положень ч.6 ст. 19 ЦПК України є малозначним та у зв»язку з цим відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 274 ЦПК України підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження згідно ухвали про відкриття провадження від 30.04.2018 року суд постановив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.05.2018 року, 22.05.2018 року відповідачу ОСОБА_1 вручено копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів.

Відповідачем не подано відзив протягом строку, встановленого судом відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, до суду не надійшло.

У поданій до суду заяві позивач просить суд розглянути позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір № б/н, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1100,0 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається з матеріалів справи при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За таких обставин підписання позивачем договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Позивач свої зобов»язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Однак, відповідач прострочувала зобовязання, не виконала взяті на себе договором обовязки і станом на 31.01.2018 року заборгованість ОСОБА_1 становить 16187,87 грн., яка складається з: 945,69 грн. заборгованість за кредитом, 13995,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 500 грн штраф (фіксована частина), 747,04 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Між сторонами існують правовідносини з отримання/надання грошового кредиту, про що ними укладено відповідний договір кредиту.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Факт несплати відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком суми заборгованості.

При визначенні розміру заборгованості суд виходить з даного розрахунку і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості в розмірі 16187,87 грн.

За вищенаведених обставин, враховуючи те, що факт наявності заборгованості у ОСОБА_1 перед позивачем на загальну суму 16187,87 грн. доведений, суд вбачає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору 1762,00 грн

Керуючись ст. ст. 509, 526, 536, 549-551, 624, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 19, 81, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в розмірі 16187,87 (шістнадцять тисяч сто вісімдесят сім грн. 87 коп) грн., судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_2