Справа №751/7634/17
Провадження №2/751/156/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

за участю секретаря Чвірової О.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш», про захист порушеного авторського права на твори образотворчого мистецтва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_4 про захист порушеного авторського права на твори образотворчого мистецтва картину «Город спит» шляхом стягнення з відповідача суми компенсації в розмірі 10 мінімальних заробітних плат (32 000 грн), а також стягнення понесених судових витрат (а.с.2-6).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що нею в 2012 році було створено твір образотворчого мистецтва картину під назвою «Город спит». Авторство позивачки на вищевказаний твір образотворчого мистецтва підтверджується її підписом на творі, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Крім того, 12.09.2017 року Державним департаментом інтелектуальної власності при Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України, їй видано свідоцтво № 73811 про реєстрацію авторського права. 17.08.2017 року в магазині «ВіВат, канцелярія!», господарську діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_4, за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, буд. 96 здійснено розповсюдження товару: «Блокнот для ескізів», штрих код №1- 740; артикул №1: 263474, на лицевій та зворотній сторонах якого протиправно використано твір, що належить ОСОБА_3, а саме частину картини під назвою «Город спит» (2012 р.). Зазначає, що товари, що реалізувались відповідачем є контрафактним товаром, так як містять в своїй структурі належні виключно позивачу обєкти авторського права. При цьому, позивач не надавала дозвіл на використання ні творів, ні їх самостійних частин. Вважає, що вказаними діями відповідача порушено її авторські права, а тому на її користь підлягає стягненню компенсація в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Ухвалою від 17.01.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «Компанію «Фреш».

У судовому засіданні 17.04.2018 представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві та стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Зазначив, що в Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VІІІ визначено, що мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Дія норм даного Закону України №1774-VІІІ не розповсюджується на порядок визначення розміру компенсації за порушення авторського права і розмір компенсації повинен бути визначений в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що на момент розгляду справи становить 37 230 грн.

В судове засідання 29.05.2018 представником позивача подана заява про проведення засідання без участі представників позивача та про підтримання позовних вимог. Також просив стягнути витрати по сплаті вартості судової експертизи у розмірі 2251 грн. 20 коп.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. Суд визнав можливим розглянути справу без його участі на підставі наявних доказів в матеріалах справи.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, з підстав вказаних у письмових поясненнях та додаткових письмових поясненнях (а.с.84, 219). Зазначили, що в звязку з малозначністю вказаного порушення розмір визначеної компенсації в сумі 32 000,00 грн є неспіврозмірний збиткам, понесеним позивачем, або отриманому відповідачем доходу, а стягнення її у меншій сумі, ніж це визначено ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», не передбачено. Вказала що при розрахунку компенсації не може застосовуватись в якості розрахункової величини мінімальна заробітна плата. Вважає недоведеним факт наявності у позивача авторського права та факт порушення прав саме відповідачем по справі. Вимога про стягнення компенсації витрат на професійну правничу допомогу є безпідставною, оскільки до складу наданих послуг включені послуги, які не надавалися позивачу АО «Фіделум» у звязку з відсутністю між ними відповідного договору. Крім того, витрати на правову допомогу є неспівмірними.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

12.09.2017 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір за №73811 «Збірник творів образотворчого мистецтва художниці Маряни ОСОБА_3», в тому числі в збірнику мається картина під назвою «Город спит» (а.с.9-10).

17.08.2017 року в магазині «ВіВат, канцелярія!», господарську діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_4, за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 96 було придбано блокнот для ескізів, на якому зображено частину твору позивача «Город спит» на загальну суму 60 грн 10 коп (а.с.11-13).

Дозволу на використання вказаного твору ОСОБА_3 ФОП ОСОБА_4 не давала.

20.09.2017 року на адресу ФОП ОСОБА_4 була направлена претензія-вимога про припинення розповсюдження продукції з використанням творів ОСОБА_3 та укладення угоди про врегулювання матеріально-правової претензії (а.с.16-18).

Відповідно до листа відповіді (а.с. 41) ФОП ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 про те, що його магазин не виробляє продукцію, тому не може вплинути на її якість та дизайн та вказав, що саме виробник нее відповідальність за якість продукціці та зміст дизайнів.

Згідно висновку експерта № 19/9-3/09(ІВ)-СЕ/18 від 15.03.2018, На обкладинці наданого примірника продукції - «Блокнот для ескізів», штрих код № 1-740; Артикул № 1: 263474 (зовнішня та внутрішня сторони) мало місце відтворення твору образотворчого мистецтва - картини «Город спит», автором якого є ОСОБА_3, а саме - елементів, якими відтворено художній образ фантазійної Істоти та композиційного зображення переднього плану (центральної частини композиції: будинків, листків-дерев, а також, зображення чоловічка), тобто - частин даного твору, що можуть використовуватись самостійно ( а.с. 171-184).

Всі вище перераховані докази суд у відповідності зі ст.ст.77, 78 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися; примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі.

Перелік об'єктів авторського права закріплений у статті 433 ЦК України та статті 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Згідно з п.8 ч.1 ст.8 Закону України «Про авторське право і суміжні права» об'єктами авторського права є твори образотворчого мистецтва.

Відповідно до вимог частини першої статті 437 ЦК України та статті 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» авторське право виникає з моменту створення твору. Первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Установа складає і періодично видає каталоги всіх державних реєстрацій.

За змістом частин третьої та четвертої статті 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Умови надання дозволу на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором.

Використання твору здійснюється лише за згодою автора (стаття 443 ЦК України).

Статтею 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Позивач є автором картини під назвою «Город спит», докази іншого авторства відсутні, ОСОБА_3 згоди відповідачу на використання та розповсюдження товарів із зображенням творів образотворчого мистецтва, авторські права на які належать їй, не надавала. Отже здійснивши продаж товару із зображеннями, автором яких є позивач, відповідачем порушено її авторські права.

За змістом положень статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» у разі порушення авторського права і (або) суміжних прав можливим є одночасне застосування кількох передбачених зазначеною статтею способів цивільно-правового захисту таких прав.

Відповідно до підпунктів «а», «г» абзацу другого частини першої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право, зокрема: вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення; подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу (підпункт «г» абзацу першого частини другої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»).

Статтею 445 ЦК України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

При визначенні відповідної компенсації суд виходить з приписів пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VII.

Так, відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VII мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників, та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600 грн.

Виплата компенсації за порушення майнових авторських прав підпадає під ознаки «інших виплат», про які йдеться у Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», тобто розмір мінімальної заробітної плати, визначений Законом України «Про авторське право і суміжні права» на час прийняття рішення у справі, не підлягає застосуванню як розрахункова величина при визначенні компенсації.

Суд враховуючи приписи пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», застосовує розрахункову величину у розмірі 1 600 грн, та, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства - справедливості, добросовісності та розумності доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача компенсації за порушення майнових авторських прав позивача у сумі 16 000 грн.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. ч.1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачу правову допомогу надавали адвокати адвокатського об'єднання «Фіделіум» на підставі ордерів серії КВ №700688 від 29.09.2017 та серії КВ №700671 від 27.09.2017 року (а.с.85-86, 209-210).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №16 від 29.01.2018 року проведено оплату згідно договору про надання правової допомоги та додаткового договору про надання правової допомоги в сумі 10 000 грн адвокатському об'єднанню «Фіделіум» і цього ж дня був підписаний акт виконаних робіт (наданих послуг) (а.с.65-67).

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину понесених судових витрат у даній справі, а саме 320 грн. витрат по сплаті судового збору та 5 000 грн витрат на правничу допомогу, а також 1125 грн.60 коп. витрат за проведення експертизи, всього 6445 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Фреш» про захист порушеного авторського права на твори образотворчого мистецтва задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) компенсацію за порушення авторських прав в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн.. 00 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати в розмірі 6445 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 04.06.2018.

Головуючий - суддя І. В. Цибенко