МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"05" червня 2018 р. Справа № 370/1244/18

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., розглянувши клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» ОСОБА_1 про надання додаткового строку для виправлення недоліків позовної заяви,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 14.05.2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення недоліків позовної заяви - не більше 3 (три) днів з моменту отримання копії даної ухвали суду.

Так вказаною ухвалою суду від 14.05.2018 року було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору.

Як вбачається з позовної заяви, змістом вимог до відповідача є звернення стягнення на земельні ділянки, які належать останньому, та у свій час були передані банку в іпотеку.

У ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі.

Згідно з положеннями частини третьої цієї статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; надання іпотеко держателю права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 цього Закону.

При цьому згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст.ст. 335 та 376 цього Кодексу. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, аналіз положень ст.ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавець визначив три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Таким чином, позивач у позовній заяві не вказує правових підстав звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки без реалізації позасудових способів задоволення свої вимог іпотекодержателем.

Також у позовній заяві не вказано, які дії позивачем вживалися для позасудового врегулювання спору, тобто вчинення виконавчого напису нотаріуса, або ж набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки або реалізація іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, не вказано які перешкоди наявні у позивача для реалізації позасудового врегулювання спору, якими діями відповідача порушуються права банку та не зазначено на підтвердження цих доводів жодних доказів. Тобто у позовній заяві не вказано в чому саме між сторонами полягає спір.

При цьому суд звернув увагу, що згідно п. 7 ч. 4 ст. 185 ЦПК України не подання доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обовязковими згідно із законом, як у даному випадку, є підставою для повернення позовної заяви.

Так, за наявності вказаних недоліків позовної заяви остання була залишена без руху, а позивачу надано строк на усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви. Позивачу було вказано, що недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції позовної заяви у кількості примірників відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, із виправленням вказаних вище недоліків.

30.05.2018 року поштою (згідно відмітки на конверті та ОСОБА_4 про відстеження поштового відправлення) до суду надійшло клопотання представника ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» ОСОБА_1, в якому представник просив надати банку додатковий строк на усунення недоліків позовної заяви, відповідно до ухвали суду від 14.05.2018 року по справі №370/1244/18. Своє клопотання обґрунтовував тим, що ухвала Макарівського районного суду від 14.05.2018 року надійшла на адресу банку 21.05.2018 року, проте для підготовки уточнених позитивних вимог з додатками у кількості примірників відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, потрібен значний час, а тому і просить надати додатковий строк для усунення позовної заяви.

Відповідно до вимог ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, повинні містити зокрема: зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Зі змісту вказаної статті слідує, що продовження процесуального строку встановленого судом, є правом, а не обовязком суду.

Тож, враховуючи наведене, вважаю клопотання представника банку про продовження строку встановленого судом для усунення недоліків позовної заяви необґрунтованим, оскільки обставини, на які посилається представник банку, щодо неможливості виконання ухвали суду не є такими, що обєктивно унеможливлюють її виконання у встановлений судом строк. Суд звертає також увагу заявника, що повернення позовної заяви не позбавляє його можливості повторного зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення. А відтак клопотання представника банку задоволенню не підлягає.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, в установлений судом строк позивач так і не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», в разі повернення заяви або скарги, сплачена сума судового збору може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст.127, 175,177, 185, 260, 353-355 ЦПК України,

у х в а л и в :

Клопотання представника ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» ОСОБА_1 про надання додаткового строку для виправлення недоліків позовної заяви залишити без задоволення.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - вважати неподаною та повернути її позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.В. Тандир