Справа № 643/5842/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2018 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Д.В.Нев»ядомський, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-я особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту та виїзд дитини за межі України без згоди батька, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, судді Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_4., 3-я особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Київського районного суду м.Харкова знаходиться вищезазначена цивільна справа.

25.07.2018 року через канцелярію Київського районного суду м.Харкова від ОСОБА_1 надійшла заява заяву про забезпечення позову, шляхом передачі малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 заявнику з метою виконання рішення суду по цивільній справі № 643/13374/13-ц .Вжити заходи забезпечення позову, та накласти заборону на виїзд неповнолітньому сину ОСОБА_3 для виїзду за кордон України - в Португалію , у супроводі біологічної матері. До набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-якій формі вчиняти будь-які дії щодо зміни місця проживання та вивезення сина - малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі м. Харкова - без згоди батька - ОСОБА_1 та залишати дитину з будь- яким особами зокрема біологічної матері.Встановити на протязі однієї доби місцезнаходження сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у разі невстановлення місця знаходження внести відомості за фактом зникнення дитини та залучити у якості потерпілого заявника по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, кожна із сторін заявила вимоги щодо визначення місця проживання дитини разом з нею, вжиття заходів забезпечення позову шляхом передання малолітнього сина ОСОБА_1 до батька та заборону зміни місця проживання та вивезення сина ОСОБА_1 за межі м.Харкова без згоди батька, фактично ототожнюватиме задоволення позовних вимог, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 149 ЦПК України, накладення заборони на виїзд малолітнього ОСОБА_1 за кордон України, встановлення місцезнаходження сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у разі невстановлення місця знаходження внесення відомостей за фактом зникнення дитини та залуення у якості потерпілого заявника по кримінальному провадженню взагалі не відповідає ст.150 ЦПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 149 - 153, ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-я особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дитини, надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту та виїзд дитини за межі України без згоди батька, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, судді Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_4., 3-я особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.В. Нев»ядомський