АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2018 року м. Чернівці

справа № 717/383/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Яремка В.В.,

секретар - Тодоряк Г.Д.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, представника відповідачів - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Пастораль О.О. Груп», ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко Марина Олександрівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсною передачі частини нежитлової будівлі, скасування державної реєстрації права власності та повернення нежитлової будівлі, головуючий у І-й інстанції - Гураль Л.Л.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ТОВ «Пастораль О.О. Груп», ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсною передачі частини нежитлової будівлі, скасування державної реєстрації права власності та повернення нежитлової будівлі.

В обґрунтування позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначало, що 07 червня 2016 року ОСОБА_2 відчужив 76/100 частини нежитлової будівлі приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 шляхом укладення договору купівлі-продажу від 07 червня 2016 року. Державна реєстрація відчуження відбулась 07 червня 2016 року.

__________________________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/794/470/18 Головуючий у 1 інстанції: Гураль Л.Л.,

Категорія: 27 Доповідач: Литвинюк І.М.

05 жовтня 2016 року ОСОБА_2 відчужив 24/100 частини нежитлової будівлі приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 шляхом внесення його до статутного фонду ТОВ «Пастораль О.О. Груп» шляхом підписання акту приймання-передачі нерухомого майна від 05 жовтня 2016 року. Державна реєстрація відчуження відбулась 24 листопада 2016 року.

На день подання позову до суду ТОВ «Пастораль О.О. Груп» є єдиним власником приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1.

Також посилався на те, що ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2015 року накладено арешт на все майно ОСОБА_2 в межах суми позову про стягнення 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн. (справа №717/1974/15-ц), а тому у нього було відсутнє право на відчуження спірного майна.

Крім того, відповідачу ОСОБА_2 було відомо про заборону, оскільки останній оскаржував постанову органу ДВС від 30 листопада 2015 року на виконання ухвали суду від 25 листопада 2015 року.

Вказував на те, що ухвала суду від 25 листопада 2015 року є чинною і в ній не йдеться про окремо визначене майно або про те, що арешт не накладається на приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1».

З урахуванням збільшених позовних вимог, просило визнати недійсним договір купівлі-продажу 76/100 частин нерухомого майна від 07 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О., та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за № 14906476 від 07 червня 2016 року за ОСОБА_5, №15136048 від 24 червня 2016 року за ОСОБА_7, № 17601591 від 24 листопада 2016 року за ТОВ «Пастораль О.О. Груп»; визнати недійсною передачу ОСОБА_2 24/100 частин нежитлової будівлі приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 на користь юридичної особи ТОВ «Пастораль О.О. Груп», шляхом підписання акту приймання-передачі нерухомого майна від 05 жовтня 2016 року та скасувати державну реєстрацію права власності за № 17605004 від 24 листопада 2016 року; повернути у власність ОСОБА_2 нежитлову будівлю магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підвалом площею 257,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20) шляхом реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2018 року у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.

На рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2015 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що на момент відчуження спірного нерухомого майна існувала заборона на відчуження майна ( як рухомого, так і нерухомого без визначення певного арештованого майна, чи певного майна, яке слід вважати не арештованим). У разі відсутності визначення судом конкретного майна, що є арештованим в порядку забезпечення позову, боржник ОСОБА_2 не мав права відчужувати як рухоме, так і нерухоме майно, яке належить йому на праві власності. Визначена висновками експертів вартість спірного майна не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки даний висновок отриманий в межах іншого виконавчого провадження та не встановлює вартість нежитлового приміщення молодіжно-розважального комплексу по АДРЕСА_2 на дату відчуження спірного магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що заборона на відчуження спірного майна не вносилась у Реєстр про заборону відчуження майна. Для задоволення вимог позивача достатньо майна, яке описане ДВС та на яке накладено арешт, а саме будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 486,5 кв.м. розташованого за адресою по АДРЕСА_2. Всі правочини були здійснені за відсутності заборон, а тому відповідачі добросовісно набули майно. Позивач не є власником майна, а тому не може звертатися з даним позовом.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено, що ухвалою Кельменецького районного суду від 25 листопада 2015 року (справа №717/1974/15-ц) частково задоволено заяву ПАТ «Райффайзен Банк аваль» про забезпечення позову. Накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 на праві власності в розмірі, співрозмірному розміру заявлених позовних вимог - 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн. (т.2 а.с.187).

Ухвалою Кельменецького районного суду від 23 лютого 2016 року (справа №717/1974/15-ц) частково скасовано постанову в.о. начальника ВДВС Кельменецького РУЮ від 30листопада 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Знято арешт та заборону на відчуження майна, яке належить ОСОБА_2, крім належної йому нежитлової будівлі молодіжно-розважального комплексу загальною площею 486,50 м2, що розташована за адресою АДРЕСА_2, вартістю 3187479 гривень (т.1 а.с.17).

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016року вищевказану ухвалу суду від 23 лютого 2016 року скасовано, визнано неправомірною постанову в.о. начальника ВДВС Кельменецького РУЮ від 30 листопада 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та скасовано в частині накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_2, залишивши - накладення арешту на майно у розмірі, співрозмірному із розміром позовних вимог - 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн.. що належить боржнику ОСОБА_2 (т. 2 а.с.238-240).

На виконання вищезазначеної ухвали суду 31 травня 2016 року постановою ВДВС Кельменецького РУЮ накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 в розмірі, співрозмірному розміру позовних вимог 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн. (т.2 а.с. 188).

Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2016 року у справі №717/1974/15 відмовлено у задоволенні скарги представника ПАТ „Райффайзен Банк Аваль» на дії заступника начальника Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області в частині виконання ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року та зобов'язання органу ДВС ініціювати внесення змін до запису №12611389 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який створений 18 грудня 2015 року, на виконання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборон на його відчуження від 30 листопада 2015 року в частині виключення запису про арешт конкретно визначеного майна нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. (т.2 а.с.158-160).

Відповідно до листа №6-6479св17 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, справа за вищезазначеною скаргою знаходиться у провадженні ВССУ (т.2 а.с. 289).

07 червня 2016 року між ОСОБА_2 (надалі Продавець) та ОСОБА_5 (надалі покупець) був укладений договір купівлі-продажу 76/100 частин нерухомого майна , який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. (т.2 а.с. 17-18). Згідно п.1 даного договору Продавець передає у власність покупцю, а Покупець приймає у власність 76/100 частин нежитлової будівлі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підвалом, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 195,80 кв.м.

Відчужувані 76/100 частин нежитлової будівлі належать ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого 14 листопада 2006 року приватним нотаріусом Кельменецького районного нотаріального округу Чернівецької області (п. 3 Договору).

Зазначені відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, а саме номер запису 14906476 від 07 червня 2016 року, підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу 76/100 частин нерухомого майна від 07 червня 2016 року, власник - ОСОБА_5 (т.1 а.с.9).

В подальшому, 24 червня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був укладений договір дарування 76/100 частин нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підвалом, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 195,80 кв.м. (т. 2 а.с. 136-137).

Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. та зареєстровано в реєстрі за №3901.

У зв'язку з цим до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна були внесені відомості про реєстрацію права власності №15136048 від 24 червня 2016 року за ОСОБА_7 на 76/100 частин нерухомого майна (т.1 а.с.8).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 передав до статутного капіталу ТОВ «Пастораль О.О. Груп» 24/100 частин магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» загальною площею 257,9 кв.м., вартістю 184 800 грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що складено Акт приймання-передачі та грошової оцінки майна від 05 жовтня 2016 року (т.2 а.с. 114).

На підставі вищевказаного акту до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна було внесено відомості про право власності за №17605004 від 24 листопада 2016 року за ТОВ «Пастораль О.О. Груп» на 24/100 частин нерухомого майна (т.1 а.с.7).

Крім того, 24 листопада 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна були внесені відомості про право власності №17601591 про реєстрацію за ТОВ «Пастораль О.О. Груп» права власності на 76/100 частин нерухомого майна на підставі акту-приймання передачі від 05 жовтня 2016 року, згідно якого ОСОБА_7 передала до статутного капіталу ТОВ «Пастораль О.О. Груп» 76/100 частин магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» (т.1 а.с.8).

Таким чином, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна станом на 20 березня 2017 року за ТОВ «Пастораль О.О. Груп» зареєстровано право власності на 76/100 та 24/100 частин нежитлової будівлі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підвалом, загальною площею 257,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.14-15).

З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 07 червня 2016 року, відсутнє обтяження нежитлової будівлі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підвалом, загальною площею 257,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 58-65).

Крім того, ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2015 року та постановою ДВС від 18 травня 2015 року знято арешт з майна, яке належить ОСОБА_2, в тому числі на 76/100 нежитлової будівлі приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, вартістю станом на 10 березня 2015року - 321 086 грн (т.2 а.с.243-245).

Також рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2016 року визнано припиненим договір іпотеки №014/05/01/02 від 05 січня 2007 року та зобов'язано ПАТ «Райффайзен банк Аваль» зняти обтяження з нерухомого майна, що належить ОСОБА_2, а саме нежитлової будівлі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з підвалом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 246-247).

За правилами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч.1,5 ст. 203 ЦК України).

Згідно із частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у зв'язку із вчиненням особами нікчемного правочину та внаслідок визнання його недійсним.

Враховуючи зазначені встановлені обставини справи та вимоги закону, безпідставними є доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що відповідачем було здійснено відчуження спірного майна, а саме, нежитлової будівлі приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, на момент існування заборони на його відчуження

Зокрема, з матеріалів справи, а саме, з відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 07 червня 2016 року (момент вчинення спірного правочину) вбачається, що під забороною відчуження перебувало лише нерухоме майно молодіжно-розважального комплексу по АДРЕСА_2, яке належало боржнику. Згідно з висновком від 26 грудня 2017 року судової оціночно-будівельної експертизи вартість вказаного майна може становити 5 147 170,00 грн., а відповідно до висновку про вартість об'єкта оцінки станом на 14 липня 2017 року - 7 571 299,00 грн.

Крім того, заборону накладено лише в частині нерухомого майна у розмірі, співрозмірному розміру позовних вимог 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вартість арештованого майна молодіжно-розважального комплексу по АДРЕСА_2 є достатньою для виконання рішення суду у справі №717/1974/15-ц, а також враховуючи відсутність заборони на розпорядження нерухомим майном магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 здійснив відчуження даного майна шляхом укладення з ОСОБА_5 договору купівлі-продажу 76/100 частин нерухомого майна від 07 червня 2016 року, та здійснив передачу 24/100 частин нежитлової будівлі приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Пастораль О.О. Груп», що не суперечить чинному законодавству.

Відтак, не знайшли свого підтвердження доводи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що відчуження нежитлової будівлі приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 є недійсним з підстав, передбачених ч.ч. 1,5 ст.203, 215 ЦК України.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» висновки суду не спростовують, підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 23 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 11 травня 2018 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Б. Перепелюк

В.В. Яремко