Справа № 274/5086/17
Провадження № 2/0274/999/18
Рішення

Іменем України

20.04.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., сторін, розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та розірвання шлюбу, -

В с т а н о в и в :

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, згідно якого просить суд розірвати зареєстрований 24.04.1999 року Великоп"ятигірською сільською радою Бердичівського району Житомирської області , шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2, актовий запис № 1.

Стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., щомісячно, що підлягають індексації, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Також просить стягнути з відповідачки на його користь судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 700,00 грн.

В обґрунтування пред"явлених вимог посилається на те, що спільне життя є відповідачкою не склалось в зв"язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства, вирішення матеріально побутових проблем. Зазначає, що не бажає примирення, впевнений , що сімейні та шлюбні стосунки з відповідачкою налагодити неможливо. Позивач вказує, що діти проживають з ним та перебувають на його утриманні, відповідачка в добровільному порядку не надає кошти на утримання дітей, хоча має задовільний стан здоров"я, інших утриманців немає.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві. Вказав, що сину ОСОБА_5 в березні виповнилося ІНФОРМАЦІЯ_11, а дочка ОСОБА_6, з початку березня проживає разом з відповідачкою. Зазначив, що просить стягувати аліменти в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно , на кожну дитину окремо. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, то вказав, що будь-яких доказів, що ним понесено такі витрати у нього немає.

Відповідачка пред"явлені до неї позовні вимоги визнала частково, не заперечила проти розірвання шлюбу, аліменти сплачувати на користь позивача не згодна, оскільки діти з початку березня проживають разом з нею.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження сторони 24.04.1999 року зареєстрували шлюб у Великоп"ятигірській сільській раді Бердичівського району Житомирській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1 ( а.с. 9).

Від шлюбу сторони мають дітей : сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.10).

З пояснення сторін вбачається, що вони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують.

Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу , суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово " сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Як передбачено ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина ( ч. 3 ст. 181 СК УКраїни).

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України " Про державний бюджет України на 2018 рік" зріс розмір прожиткового мінімуму , а саме для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня він становить 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., а з 1 грудня - 2027 грн.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов"язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що діти сторін з березня 2018 року проживають разом з відповідачкою, позивач проти даного факту не заперечив, сину ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_12 виповнилось ІНФОРМАЦІЯ_11. Доказів про те, що на час розгляду справи позивач несе матеріальні витрати на утримання дітей, останнім суду не надано, також не надано доказів, що відповідачка спроможна сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину окремо.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, те, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_13 сину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ІНФОРМАЦІЯ_11, а дочка сторін - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає з 04.03.2018 року разом з відповідачкою , враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку , що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково.

Водночас, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення на його користь з відповідачки 700,00 гривень, як вказує, понесених ним судових витрат на правову допомогу, виходячи з наступного.

За змістом ст. 133 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем в порушення зазначених вимог не надано доказів про те, що ним понесені витрати в розмірі 700,00 грн. на правову допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог Закону України " Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,258-259,263-265,268,273 ЦПК України, ст.ст. 105,110-112, 180-182,184 СК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований Великоп"ятигірською сільською радою Бердичівського району Житомирській області 24.04.1999 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис № 1 , розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки с. Вовчинець Козятинського району Вінницької області , не працюючої, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання дітей : сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 в твердій грошовій сумі по 930 грн., щомісячно, починаючи з 01 грудня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_12 , та на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 в твердій грошовій сумі по 930 грн., щомісячно , починаючи з 01 грудня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в розмірі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 24.04.2018 року.

Головуючий Т.М. Вдовиченко