Справа № 488/4144/17
Провадження № 2/487/1078/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Бобрової І.В.,

при секретарі судового засідання Гладкої К.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу 488/4144/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 року представник ПАТ КБ "Приват Банк" ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 12380,14 грн. за кредитним договором №б/н від 02.07.2011 р., судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 будучи позичальником, не виконує умови кредитного договору №б/н від 02.07.2011 р. не сплачує кошти на погашення кредитного зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 12380,14 грн., яка складається з наступного: 1194,58 грн. - заборгованість за кредитом; 4601,92 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5517,92 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 565,72 грн. штраф (процентна складова).

Провадження у справі відкрито ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.11.2017 року.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.11.2017 року вищезазначену справу передано на розгляд Заводського районного суду м. Миколаєва за територіальною підсудністю.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2018 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

21.03.2018 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті.

Позивач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, надали заяву про застосування спеціальної позовної давності в один рік до заборгованості за пенею, а також просили відмовити в задоволенні позову в частині стягнення штрафів, оскільки законом не передбачена подвійна відповідальність за невчасне виконання зобовязань.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно зясувавши всі обставини, суд прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку № б/н від 02.07.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У заяві відповідач своїм підписом висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідачем була отримана кредитна картка «Універсальна» з пільговим періодом 55 днів.

З витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що договором передбачені: базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) 2,5%; розмір обовязкових щомісячних платежів 7% від заборгованості,

але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 року 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості; пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів 0,24% від суми загальної заборгованості + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та +100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитними лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором б/н від 02.07.20111 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 4100,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобовязання за вказаним договором щодо забезпеченості, строковості та платності отриманого кредиту належним чином не виконав, останній платіж здійснив 26.12.2016 року у розмірі 10,00 грн. (розрахунок заборгованості за договором б/н від 02.07.2011 року станом на 24.10.2017 р.), що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами у розмірі 12380,14 грн., яка складається з наступного: 1194,58 грн. - заборгованість за кредитом; 4601,92 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5517,92 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 565,72 грн. штраф (процентна складова).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Вимогами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 пеню за порушення строків повернення кредиту у розмірі 5517,92 грн. та штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 565,72 грн. (процентна складова).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ).

При цьому, відповідачем в судовому засіданні заявлено про застосування строку позовної давності до заборгованості за пенею.

Строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Поняття позовної давності міститься в ст. 256 ЦК України, відповідно до якої позовна давність це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

При цьому слід враховувати, що позовна вимога про стягнення пені повязана з триваючим правопорушенням простроченням виконання зобовязання. Оскільки пеня стягується у певних відсотках від простроченого зобовязання за кожен день такого прострочення, то строк позовної давності (один рік) починається для кожної позовної вимоги про сплату пені окремо за кожен прострочений день.

Позивач звернувся з даним позовом до суду 06.11.2017 року.

Таким чином, рік, що передує зверненню позивача до суду із відповідною вимогою, становить з 06.11.16 року по 06.11.17 року.

За вказаний період розмір пені складає 1000 грн., отже, позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню.

Що стосується стягнення штрафів, то суд вважає потрібним відмовити у задоволені вимог в цій частині, виходячи з наступного.

В постанові Верховного суду України від 11.10.2017 року встановлено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

З огляду на викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення

для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, на підставі викладеного, враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності до заборгованості за пенею, суд вважає потрібним позовні вимоги задовольнити частково.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81,211,259, 263-265, 354, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 02.07.2011 року у сумі 6796,50 грн, що складається з заборгованості: за тілом кредиту - 1194,58 грн., відсотків за користування кредитом - 4601,92 грн. та пені - 1000 грн..

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 в частині стягнення штрафів у сумі 1065,72 грн., а також пені у сумі 4517,92 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» 1600 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» р/р 3111, МФО 305299 ЄРДПОУ 14360570, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1д.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. РНОКПП НОМЕР_1.

Головуючий суддя І.В.Боброва