Справа № 368/1453/16-ц
Провадження № 2-з/368/2/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

з участю представників позивача по первісному позову та представників відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю представника відповідачів по первісному позову та представника позивачів по зустрічному позову ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик заяву представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 про забезпечення позову по справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Халчанська сільська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення меж та відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_8, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа: Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА, Кагарлицька районну державну нотаріальну контору Київської області про визнання недійсним свідоцтв право власності на земельні ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та зобовязання звільнити вулицю загального користування, -

встановив:

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа за ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Халчанська сільська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення меж та відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_8, ОСОБА_7 до ОСОБА_4, Халчанської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа: Відділ державної реєстрації Кагарлицької РДА, Кагарлицька районну державну нотаріальну контору Київської області про визнання недійсним свідоцтв право власності на земельні ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та зобовязання звільнити вулицю загального користування.

Предметом позовів є земельна ділянка щодо якої, на думку представників позивача за первісним позовом, відповідачем за первісним позовом ОСОБА_7 здійснюються протиправні діяння щодо земельної ділянки, яка належить позивачу за первісним позовом ОСОБА_4 на праві приватної власності, тому виникла питання забезпечити первісний позов шляхом накладення заборони ОСОБА_7 вчиняти будьякі проти протиправні дії, які спрямовані на перешкоджанню Халчанській сільській раді вчиняти управлінські дії та повноваження щодо вирішення земельних спорів у межах с. Халча Кагарлицького району Київської області в межах заявлених позовних вимогах та заборонити вчиняти будь-які дії зі сторони ОСОБА_7, а саме: вчиняти протиправні дії відносно земельної ділянки загальною площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки загальною площею 1,5622 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в селі Халча по вул. Сім'ї Шевченкових, 19 Кагарлицького району Київської області, які належать на праві приватної власності ОСОБА_4, в тому числі відносно спірної під'їзній дороги до набрання законної сили судовим рішенням у справі, оскільки існує загроза життю та здоровю посадових осіб Халчанської сільської ради Кагарлицького району та загрозу позбавлення права власності чи у його обмеженні, що є непорушним в розумінні ст.. 41 Конституції України та нормам чинного законодавства.

В судовому засіданні представники позивача за первісним позовом заяву про забезпечення позову підтримали повністю та просили суд її задовольнити.

Відповідачі за первісним позовом та їх представник заперечували проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши представників позивача за первісним позовом та відповідачів та їх представника за первісним позовом, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.150 цього ж Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Частина вимог заяви про забезпечення позову а саме: шляхом накладення заборони ОСОБА_7 вчиняти будьякі проти протиправні дії, які спрямовані на перешкоджанню Халчанській сільській раді вчиняти управлінські дії та повноваження щодо вирішення земельних спорів у межах с. Халча Кагарлицького району Київської області в межах заявлених позовних вимогах є не обґрунтованими, так як відсутній зв'язку між обраними нею заходами до забезпечення позову та предметом позовних вимог, тому в цій частині вимог заяви суд відмовляє.

Що стосується іншої вимоги заяви про забезпечення позову, то вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, як вбачається із заяви, предметом позову є земельні ділянки, загальною площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та загальною площею 1,5622 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в селі Халча по вул. Сім'ї Шевченкових, 19 Кагарлицького району Київської області, які належать на праві приватної власності ОСОБА_4.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Так, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи предмет первісного позову, наведені представниками первісного позивача докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо іншої частини забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв'язку між заходом до забезпечення та предметом первісним позовних вимог, суд вважає за необхідне в цій частині вимог заяви про забезпечення позову зазначеним способом задовольнити.

Тобто, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборони ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія СК № 282757, виданий 30.07.1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, вчиняти протиправні дії відносно земельної ділянки загальною площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки загальною площею 1,5622 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в селі Халча по вул. Сім'ї Шевченкових, 19 Кагарлицького району Київської області, які належать на праві приватної власності ОСОБА_4, в тому числі відносно спірної під'їзній дороги до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Відмовити в решті заявлених вимог.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали для виконання направити до Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області області.

Позивач (за первісним позовом): ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: 09213, Київська область, Кагарлицький район, с. Халча, вул.. Сімї Шевченкових, 19, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач (за первісним позовом): ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія СК № 282757, виданий 30.07.1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області проживає за адресою: 09213, Київська область, Кагарлицький район, с. Халча, вул.. Сімї Шевченкових, 20, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Повний текст виготовлено 19.03.2018 року

Суддя І.І. Шевченко