Справа № 504/615/18
02.05.2018 року Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Жовтан П.В.,
за участю секретаря Сокурцової Т.О.,
відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем проживали у незареєстрованому шлюбі, від якого 24.06.2016р. в них народилася донька ОСОБА_4. Згодом сторони припинили спільне проживання, донька залишилася проживати з позивачем, а відповідач в свою чергу у житті дитини участі не бере, матеріально не допомагає, у звязку із чим позивач звернулася до суду із даним позовом.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 визнав позовні вимоги частково, і просив суд стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, оскільки на теперішній час він не працює, постійного доходу не має.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №479879 (а.с.7).
Довідкою №02-20/476 від 26.02.2018р. підтверджено що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із матірю ОСОБА_1 (а.с.6).
Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-XII і набула чинності для України 27.09.1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
А відповідно до ст.27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У відповідності до ч. 1-5 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.
Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2 надано довідку Лиманської обєднаної державної податкової інспекції, згідно якої інформація про доходи ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року відсутня (а.с.30).
Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що відповідач працює, та має декілька джерел доходів, однак жодних підтверджуючих цьому документів не надала.
Суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві, про те, що позивач не дає йому бачитися із донькою, про те, що вона має винаймати кімнату в селі, а не в місті, що позивачка тільки самовихваляється тощо, оскільки викладені обставини безпосередньо не стосуються предмету розгляду даної справи, не мають жодного доказового значення та направлені на зясування особистих відносин.
По цим же обставинам суд також не приймає, доводи позивача, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив про те, що відповідач постійно відвідує кафе, часто користується послугами таксі, про те, що відповідач взагалі не хотів дитину, не розрахувався за пологи тощо.
Також суд не бере до уваги заяви свідків, надані позивачем як додатки до відповіді на відзив, оскільки вони є неналежними і недопустимими доказами у справі, з даних заяв неможливо ідентифікувати осіб, які їх склали, клопотань від позивача про виклик даних свідків в судове засідання для допиту не надходило, крім того, інформація, що міститься в даних заявах не має значення для вирішення спору про стягнення аліментів.
З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, постійного доходу не має, що документально підтверджено, враховуючи те, що позивач ОСОБА_5 жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування визначення суми аліментів, які вона просить стягнути з відповідача, не надала, суд вважає необхідним стягнути із відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Суд роз'яснює, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
Також, згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та ст.141 ЦПК України, позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, при цьому враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави частково судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.
Керуючись ст.ст.81, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КК 524868, виданий 06.10.2000р. Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії КМ 997197, виданий 29.04.2016р. Комінтернівським РВ ГУ ДМС України в Одеській області) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24.06.2034 року.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КК 524868, виданий 06.10.2000р. Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області) на користь держави судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: П.В. Жовтан