02.03.2018 Єдиний унікальний номер 2-3437/11
Провадження №6/205/20/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

за участю секретаря Романової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2017 року заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даною заявою, посилаючись на те, що банк позбавлений можливості виконати судове рішення через відсутність необхідних документів для реалізації предмета застави та відсутність попиту покупців (а.с.188-189).

Заявник просить встановити наступний спосіб виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2011 року, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 54 045,81 доларів США, що за курсом 7,96 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.04.2011р., складає 430 204,66 грн.

В судове засідання сторони по справі не зявились. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили. Письмових заяв від них не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити за наступних підстав.

Встановлено, що в квітні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зверталось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково (а.с.36-38).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2014 року частково змінено заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2011 року: доповнити абзац другий резолютивної частини заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2011 року реченням наступного змісту: «З початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій».

В іншій частині заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2011 року залишити без змін. (а.с.169-173).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2014 року виправлено описку у вказаному рішенні апеляційного суду (а.с.179).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виходячи із аналізу вищевказаної правової норми, питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду або його зміну може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об'єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Поняття спосіб та порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, що розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

При цьому суд не може змінити зміст рішення або його суть.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року по справі № 6-1829цс15 та від 16 грудня 2015 року по справі № 6-2427цс15, які є обов'язковими для всіх судів України.

Встановлення судом порядку виконання рішення суду можливо у виняткових випадках та за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, і у розумінні ст. 435 ЦПК України, це мають бути виключні обставини.

При вирішенні питання про встановлення способу виконання суд повинен з'ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів заяви, на даний час рішення суду не виконано через відсутність необхідних документів для реалізації предмета іпотеки, відсутність у банка вільного доступу до предмету іпотеки, позиція відповідача, який відмовляється добровільно надати банку доступ до предмету іпотеки та відсутність попиту покупців. Разом із тим, ПАТ КБ «ПриватБанк» взагалі не зазначено та не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Отже, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволені вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення суду, оскільки заявником не надано суду переконливих доказів, що підтверджують наявність виняткових обставин та таких, що утруднюють виконання рішення суду, доцільність і необхідність встановлення порядку виконання судового рішення відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України.

Крім того, запропонована ПАТ КБ «ПриватБанк» зміна способу виконання рішення суду фактично призведе до зміни рішення суду, що протирічить положенням ст. 435 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 247, 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя В.С. Шавула