печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2018 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді : Козлова Р.Ю.,

при секретарі: Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача компанії Цвак Унікум Лікьоріпарі Керешкеделмі Ньїлваношан Мюкєдьо Ресвеньтаршашаг (Цвак Унікум Нірт.) про забезпечення позову компанії Цвак Унікум Лікьоріпарі Керешкеделмі Ньїлваношан Мюкєдьо Ресвеньтаршашаг (Цвак Унікум Нірт.) до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_2, про визнання повністю недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач компанія Цвак Унікум Лікьоріпарі Керешкеделмі Ньїлваношан Мюкєдьо Ресвеньтаршашаг (Цвак Унікум Нірт.) через свого представника звернувся до суду з даним позовом до відповідачів Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та ОСОБА_2, просив ухвалити рішення яким визнати свідоцтво України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг недійсними повністю, для усіх товарів класу 32, 33 Міжнародної класифікації товарів і послуг та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг повністю, для усіх товарів класу 32, 33 Міжнародної класифікації товарів і послуг, та опублікувати вказані відомості в Офіційному бюлетені "Промислова власність".

В ході розгляду справи, представник позивача звернулася до суду із заявою, в якій з метою забезпечення позову просить суд заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо повної або часткової відмови від свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг, передання виключних майнових прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, повністю або частково, на користь інших осіб, до набрання рішенням суду по даній справі законної сили та заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг зміни щодо повної або часткової відмови від свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг, передання виключних майнових прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_1, повністю або частково, на користь інших осіб, до набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник зазначила, що позивач звернувся до суду із даним позовом, рішення за таким позовом стосуватиметься прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а його виконання полягатиме у визнанні недійсними спірного свідоцтва шляхом внесення відповідних відомостей до Державних реєстрів України на знаки для товарів і послуг. Виконання такого рішення є можливим, якщо власником спірного свідоцтва на момент вирішення спору та прийняття рішення з набуттям ним законної сили та на момент його виконання залишатиметься одна й та сама особа. Однак, власник свідоцтва за час між вирішенням спору та ухваленням рішення у справі може змінитися, що утруднить або унеможливить виконання даного рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В судове засідання учасники процесу не з'явилися, однак суд визнав можливим проводити судове засідання з розгляду заяви за відсутності сторін, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши предмет та підстави пред'явленого позову, обсяг заявлених вимог, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову має містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У відповідності до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 1 даної постанови визначено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, шляхом встановлення обов'язку заборони вчиняти певні дії; вчинити певні дії а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

З огляду на пред'явлені позивачем вимоги про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг у відповідача - власника свідоцтва існує реальна можливість передання прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом іншій особі до набрання рішенням законної сили у даній справі, що зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення пред'явлених вимог, оскільки власником спірного свідоцтва буде інша особа(и), а не відповідач.

Крім того, суд приймає доводи представника позивача, що відповідач, як власник спірного свідоцтва, може скористатися правом, наданим йому статтею 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», а саме, відмовитися від свідоцтва України на знак для товарів і послуг в будь-який час повністю або частково, на підставі заяви, поданої до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. У разі відмови відповідача від свідоцтва України на знак для товарів і послуг, виконати рішення суду, яким задоволені вимоги, буде неможливо у зв'язку з внесенням до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомостей про припинення дії свідоцтва. Також, у разі такої відмови, як випливає зі ст. 22 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва не має право на повторну реєстрацію знаку протягом 3-х років після припинення дії свідоцтва, що надає відповідачу можливість через певний час зареєструвати свідоцтво повторно і продовжити його використання.

З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно наявний спір, заява про забезпечення позову стосується предмета судового дослідження, обраний вид забезпечення позову відповідає вимогам процесуального законодавства а також не перешкоджатиме господарській діяльності відповідачеві або іншим третім особам.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що між сторонами справи виник спір щодо об'єкта права інтелектуальної власності, види забезпечення, які просить вжити позивач, є повністю співмірними із заявленими позовними вимогами. Забезпеченням позову у способи запропоновані позивачем, законних прав та інтересів третіх осіб порушено не буде, застосовані заходи не перешкоджатимуть відповідачеві користуватись майном, відтак суд дійшов висновку про достатність підстав для задоволення заяви про забезпечення даного позову.

При цьому, суд надає оцінку тій обставині, що обрані способи забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, а отже існує зв'язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому такі заходи зможуть забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, п.15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача компанії Цвак Унікум Лікьоріпарі Керешкеделмі Ньїлваношан Мюкєдьо Ресвеньтаршашаг (Цвак Унікум Нірт.) про забезпечення позову компанії Цвак Унікум Лікьоріпарі Керешкеделмі Ньїлваношан Мюкєдьо Ресвеньтаршашаг (Цвак Унікум Нірт.) до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_2, про визнання повністю недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо повної або часткової відмови від Свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг, передання виключних майнових прав на знак для товарів і послуг за Свідоцтвом України НОМЕР_1, повністю або частково, на користь інших осіб, до набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг зміни щодо повної або часткової відмови від Свідоцтва України НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг, передання виключних майнових прав на знак для товарів і послуг за Свідоцтвом України НОМЕР_1, повністю або частково, на користь інших осіб, до набрання рішенням суду по даній справі законної сили.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Строк пред'явлення для виконання ухвали три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: