Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2379/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2018 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру сплачуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, 05 грудня 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, будучи підтриманим представником ОСОБА_2 (на підставі довіреності) посилався на те, що згідно рішенню Кодимського районного суду Одеської області від 19 липня 2016 року з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного для дітей відповідного віку. Станом на 19 липня 2016 року він працював в ТОВ «Соковий завод «Кодимський», де отримував заробітну плату у розмірі близько 2000 грн. на місяць, з яких аліменти складали 500 грн.. До того ж, роботодавцем йому надавалось службове житло, де не потрібно було платити за оренду житла, надавалось службове авто із заправкою бензину за рахунок роботодавця, надавався безкоштовний обід, та залишались кошти для проживання. Сплату аліментів він проводив вчасно. В теперішній час він працює в ТОВ «Іллічівський зерновий термінал», Отримує заробітну плату в розмірі 12000 грн. і державну виплату на лікування очей в розмірі 1000 грн.. В той же час, не зважаючи на те, що його доходи виросли, зросли також і витрати. В теперішній час загальна сума відрахувань на сплату аліментів становить 4000 грн.. Він не забезпечений житлом, Орендує квартиру і сплачує орендну плату 5000 грн. на місяць. Плата за комунальні послуги складає в середньому 1000 грн. на місяць. З того доходу, який він отримує за місяць 13000 грн., витрати складають: 3000 грн. аліменти; 1000 грн. сплата боргу за недоплату по аліментам; 1000 грн. лікування очей; 5000 грн. оренда житла; 1000 грн. оплата комунальних послуг; 714 грн. проїзд на роботу і з роботи. Загалом витрати становлять 11714 грн.. Та сума, що залишається 1286 грн., не дає йому змоги нормально існувати. До того ж він створив нову сімю. Дружина не працює. Зважаючи на всі ці обставини просить зменшити розмір аліментів до 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, визнченого для дітей відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_3, будучи підтриманою представником ОСОБА_4 (на підставі угоди) та в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та вважала, що вимоги позивача є необґрунтованими, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області від 19 липня 2016 року (справа №503/1210/16-ц), шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, розірвано. З ОСОБА_1 на користь рубанської ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто в розмірі1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку (а.с.31-34).

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №227770, виданого 17 серпня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_7, народився 07 серпня 2010 року від шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 (а.с.30).

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №310207, виданого 17 листопада 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2833, ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8. Після реєстрації шлюбу чоловіку і дружині присвоєні прізвища «Рубанський» і «Рубанська» (а.с.18).

Згідно довідки ТОВ «ІЗТ» №581-11 від 01 листопада 2017 року, ОСОБА_1 працює начальником технічного відділу ТОВ «ІЗТ» з 14 березня 2017 року (а.с.17).

Згідно договору оренди від 25 січня 2017 року, укладеного між СПД ФО Козловською ОСОБА_9 і ОСОБА_1, останній орендує кватиру №80 в житловому масиві Радужному, 15/1 в Овідіопольському районі Одеської області, орендна плата становить 5000 грн. на місяць (а.с.34).

Згідно квитанцій за березень вересень 2017 року, ОСОБА_1 сплачено комунальні платежі в розмірі 7033,99 грн. (а.с.35-41).

Вислухавши вимоги позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги про зменшення розміру сплачуваних аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_7, 07 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №227770, виданого 17 серпня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №72.

Позивач отримує аліменти на підставі рішення Кодимського районного суду Одеської області від 19 липня 2016 року (справа №503/1210/16-ц) в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку щомісяця.

Згідно зі ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., …батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини….

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів».

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З позовних вимог позивача вбачається, що він просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього з урахуванням того, що змінився його матеріальний стан.

Так, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), змінився його матеріальний стан, а саме, не зважаючи на те, що реальний розмір доходів, які він отримує, зріс до 13000 грн. щомісяця, розмір витрат теж значно зріс. Так, в судовому засіданні, позивачем надані докази того, що витрати позивача зросли, з урахуванням того, що ним винаймається житло, орендна плата з яке становить 5000 грн. щомісяця, ним сплачуються комунальні послуги в розмірі 1000 грн. щомісяця. Крім того, витрати на поїздку на маршрутному таксі з роботи і назад складають за місяць 714 грн.. До того ж, як зясовано в судовому засіданні, позивач створив нову сімю і дружина, яка не працює, перебуває на його утриманні.

Відповідно до ст.192 ч.1 цього ж Кодексу розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статтях 7 та 182 Сімейного кодексу України, суд приходить висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на підставі рішення Кодимського районного суду Одеської області від 19.07.2016 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10.

На підставі ст.ст.180-182, 192 СК України, керуючись статтями 12, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру сплачуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити в повному обсязі.

Зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішенню Кодимського районного суду Одеської області від 19 липня 2016 року з ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного для дітей відповідного віку - до 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму визначеного для дітей відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття дитиною, тобто до 07 серпня 2028 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п/п15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд.

Суддя А.І. Гура