Справа № 347/891/18
Провадження № 2/347/522/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

при секретарі: Удудяк І.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до Тюдівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 подав на розгляд суду позовну заяву до Тюдівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно.

В підготовче засідання позивач не зявився, до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 22.03.2018 року, про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити.

Із позовних вимог вбачається, що 20.11.1995 року помер його дід ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 належним чином розпорядився своїм майном та зробив заповітне розпорядження відносно нього в його користь. В житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Тюдів, вулиця Шевченка, Косівського району Івано-Франківської області постійно по день смерті проживали ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4, яка померла 11.04.1996 року. Заповіт від імені ОСОБА_3 в Тюдівській сільській раді посвідчувався 27.04.1987 року, який не змінений і не скасований. Заповіт від імені ОСОБА_4 в Тюдівській сільській раді не посвідчувався. Вважає, що спадщину прийняв тільки він, оскільки на день смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був зареєстрований в спадковому будинку, здійснював за ним належний догляд та обробляв земельну ділянку. Спадкоємцем за законом на дане спадкове майно являється також його батько ОСОБА_5, який відмовився від належної йому частки в спадковому майні в його користь. Після смерті діда він не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки право власності спадкодавця не зареєстровано.

Представник відповідача Тюдівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.2 ст.496 ЦПК України, іноземні особи мають процесуальні права та обовязки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 1 ст.1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Суд встановив, що 20.11.1995 року помер спадкодавець ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 293707 від 21.11.1995 року.

Також, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НМ № 020031 від 13.04.1996 року (а.с.17), 11.04.1996 року померла ОСОБА_4.

Відповідно до копії заповіту від 27.04.1987 року (а.с.15), ОСОБА_3 заповів все своє майно ОСОБА_1

Згідно копії технічного паспорта на житловий будинок. який знаходиться в селі Тюдів, Косівського району Івано-Франківської області (а.с.19-22), будинковолодіння складається з житлового будинку, загальною площею 43,2 м.кв. та господарських будівель і споруд: галерії, стайні та вбиральні, загальною вартістю 35450,00 гривень, що стверджується висновком про вартість обєкта оцінки № 17 від 22.02.2018 року (а.с.23).

Відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Тюдівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 20.02.2018 року № 59/02.2-18 (а.с.25) та № 60/02.2-18 (а.с.26), ОСОБА_4, яка померла 11.04.1996 року, постійно проживала з 1940 року по день смерті в житловому будинку, який знаходився в селі Тюдів по вулиці Шевченка, 458 (бувша Леніна). Також, ОСОБА_3, який помер 20.11.1995 року, постійно проживав з 1923 року по день смерті в житловому будинку, який знаходиться в селі Тюдів по вулиці Шевченка, 458 (бувша Леніна).

Згідно заяви про відмову від спадщини від 22.02.2018 року, зареєстрованої в реєстрі за № 24 (а.с.27), ОСОБА_5 відмовився від належного йому майна в спадщині після смерті ОСОБА_3, померлого 20.11.1995 року, на користь сина ОСОБА_1

Постановою приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 від 27.04.2018 року № 129/02-31 (а.с.28), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки майно за спадкодавцем не зареєстровано.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Із вищенаведених підстав суд вважає підставними та доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 і вважає, що його позов слід задоволити.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1222, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 263-265, 352, 354, 355, 496 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, Російська Федерація, право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 (померлого 20.11.1995 року), та складається з житлового будинку, з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в селі Тюдів по вулиці Шевченка, Косівського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

У відповідності до п.п.15.5 п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Б.В. Сабадах