Провадження № 2/750/447/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

13 грудня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, у якому просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля Daewoo Lanos, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який є спільним майном подружжя, у сумі 48796 грн. 74 коп.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні вказав, що позов визнає частково та зазначив, що у період перебування у шлюбі, а саме 26 травня 2017 року автомобіль був проданий і про продаж автомобіля позивачу було відомо, частина коштів від його продажу пішла на потреби позивача, але всеодно він згоден повернути позивачу 1/2 частину дійсної вартості проданого автомобіля в сумі 23990 грн., оскільки продаж автомобіля здійснено за ціною 47981 грн. 85 коп., що підтверджується відповідними документами.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а/с 7), який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 липня 2017 року було розірвано (а/с 8).

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначила позивач, у період шлюбу, а саме у 2013 році подружжям було придбано автомобіль Daewoo Lanos, 2006 року випуску.

Вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_2 18 грудня 2013 року (а/с 46).

26 травня 2017 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_4 купив автомобіль Daewoo Lanos, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу 7441/2017/473825.

Відповідно до п. 3.1. вказаного договору купівлі-продажу транспортного засобу, ціна автомобіля складає 47981 грн. 85 коп.

Згідно документів, наданих на запит суду Регіональним сервісним центром в Чернігівській області, на підставі яких 26 травня 2017 року ОСОБА_2 здійснив відчуження спірного автомобіля, вбачається, що відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 12017-764-17, складеного субєктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 26 травня 2017 року, ринкова вартість автомобіля Daewoo Lanos 1.5, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату оцінки складає 47981 грн. 85 коп.

Відповідач вказав, що автомобіль було продано під час перебування сторін у шлюбі, про продаж автомобіля позивачу було відомо і частина коштів від його продажу пішла на потреби позивача, проте він згоден сплатити позивачу 1/2 частину дійсної вартості проданого автомобіля у сумі 23990 грн.

Проте з висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи № И-832 від 18.05.2018 вбачається, що дійсна ринкова вартість автомобіля Daewoo Lanos 1.5, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням його фізичного зносу, станом на дату його відчуження, а саме на 26.05.2017 становить 88322,50 грн. (а/с 92-100).

З наведеного вище слідує та сторонами визнається, що автомобіль був придбаний під час перебування їх у зареєстрованому шлюбі, а тому він є спільним майном подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 2 ст. 369 Цивільного кодексу України визначено, що розпорядження майном, що є спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх власників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає належним доказом у справі щодо вартості спільного майна подружжя автомобіля саме ціну, визначену висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи, оскільки судовий експерт попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а субєкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 при складенні звіту про оцінку транспортного засобу про кримінальну відповідальність не попереджався, оскільки його звіт стосувався лише визначення суми продажу автомобіля, що здійснювалася за згодою сторін договору.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача належить стягнути 1/2 частину вартості автомобіля Daewoo Lanos, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який є спільним майном подружжя, у сумі 44161 грн. 25 коп., згідно висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи.

Також з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у сумі 640 грн., доказів щодо понесення позивачем інших судових витрат, суду не надано, а тому питання про їх відшкодування не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 44161 грн. 25 коп. (сорок чотири тисячі сто шістдесят одна грн. 25 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.06.2018.

Суддя