Справа № 307/843/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 липня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кондора Р.Ю. і Мацунича М.В.,

за участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 08 травня 2018 року ( у складі судді Гримут В.І.) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом у квітні 2018 р.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог указала, що 14.11.2014 р. між сторонами було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народився син - ОСОБА_4 Дитина повністю перебуває на утриманні матері, відповідач зовсім не цікавиться життям дитини та жодним чином не забезпечує її. У зв'язку з цим позивач вважає можливим стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тячівського районного суду від 08 травня 2018 р. позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 02.04.2018 р. і до його повноліття. У решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 704,80 грн. у відшкодування судового збору. Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити це рішення і замість розміру аліментів у сумі 1200 грн. ухвалити стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно. Доводить про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Указує, що шлюб між сторонами не розірвано, а позивач сама пішла від відповідача жити до своєї мами. Зазначає, що проживає разом із мамою і сестрою. Сестра потребує постійного лікування, а мама є пенсійного віку, однак із-за відсутності стажу пенсії не отримує, батько відповідача помер у ІНФОРМАЦІЯ_2, а відтак - сім'ю повинен утримувати відповідач.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що розмір аліментів у сумі 1200 грн. буде належним і достатнім.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Так, судом першої інстанції установлено та документально підтверджено, що 14.11.2014 р. сторони уклали шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 (а.с.5, 6).

Ухвалюючи рішення про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1200 грн., суд виходив із того, що відповідач буде в змозі сплачувати саме такий розмір аліментів.

Відповідач у порядку заперечення указує, що змушений самотужки утримувати свою родину (матірі сестру), а також зазначає, що визначений рішенням суду розмір аліментів складає більше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, такі доводи заявника не дають підстав для скасування оскарженого рішення як необґрунтовані, суперечні нормам матеріального права, обставинам справи та письмовим доказам.

Згідно з положеннями ст.ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 2018 р. установлено прожитковий мінімум на дитини віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн.

ОСОБА_2 на обґрунтування своїх доводів посилається на довідку про склад сім'ї № 825 від 22.05.2018 р., видану Глибокопотіцькою сільською радою (а.с.33), з якої видно, що відповідач проживає разом із мамою і сестрою. Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_5 (батько відповідача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.35).

Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 від 22.05.2018 р. установлено, що відповідач проживає разом із мамою і сестрою. Сестра постійно хворіє, власних доходів не має. Мати відповідача є особою пенсійного віку, однак пенсію не отримує через відсутність стажу роботи. ОСОБА_2 працює по найму в людей, періодично виїжджає на заробітки за межі області. Сім'я відноситься до категорії малозабезпечених і потребує матеріальної допомоги (а.с.34).

Колегія суддів не може взяти до уваги вказані докази, оскільки в силу вимог ст.80 ЦПК України такі сукупно не є достатніми для висновку про необхідність зменшення розміру аліментів.

Так, відповідачем не надано відповідної довідки про перебування родини на обліку як малозабезпеченої сім'ї і потреби у матеріальній допомозі, не надано відповідної довідки про неотримання мамою відповідача пенсії через відсутність стажу роботи, не надано відповідної медичної довідки про хворобу сестри та не надано довідку з центру зайнятості про перебування відповідача на обліку як безробітного.

Акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 22 травня 2018 р. не може підтверджувати вказаних фактів, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції констатує, що цей доказ є неналежним у контексті спірних правовідносин і такий не містить інформації щодо предмета доказування.

Довід апеляційної скарги про те, що розмір аліментів, визначений судом, є більшим, ніж мінімально встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, не заслуговує на увагу, оскільки законом установлена мінімальна межа (50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), а визначення аліментів у більшому розмірі аніж установлено законом є правом суду, що залежить від характеру спірних правовідносин та обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Спільна дитина сторін проживає разом із мамою і, безумовно, позивач несе більші витрати на дитину, ніж той із батьків, із ким дитина не проживає. А за умови, що відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів факту неможливості сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн., то суму стягуваних аліментів належить залишити у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення 2.Рішення Тячівського районного суду від 08 травня 2018 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 31 липня 2018 року.

Судді: