№ 336/5962/17
пр.№ 2/336/334/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Суркова В.П.,

при секретарі Прохоровій А.О.,

за участю представників

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на малолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментна на малолітню дитину.

У позові зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 09.04.2010 року, який розірвано 17.08.2010 року. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на її утриманні.

Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, участі у її вихованні не приймає.

Просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій у розмірі 2000 грн. щомісяця з індексацією до досягнення дитиною повноліття, а також за три минулі роки з дня подачі позову.

В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просили про його задоволення.

Відповідач визнав позов частково, пояснивши, що у добровільному порядку надає матеріальну допомогу дитині шляхом щомісячних переказів на карту позивача по 10000 грн. Також купував дитині одяг, взуття та оплачував путівки на її оздоровлення. З цих підстав просив задовольнити позов частково, стягнути з нього аліменти на утримання його малолітньої дитини у розмірі 2000 грн., у задоволенні позову про стягнення аліментів за минулі три роки відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, доводи її представників, пояснення відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2010 року (а.с. 8), який припинено 17.08.2010 року на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 337 (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. У свідоцтві про народження дитини її батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с 4).

Малолітня дитина ОСОБА_5 проживає разом з матірю, домовленість щодо участі батька в утриманні дочки не досягнута.

За положеннями ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України на батьків покладено обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а способи виконання обовязку утримувати дитину батьки визначаються за домовленістю.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових кошті, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначених судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За наведених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача підлягають аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. і саме такий розмір з урахуванням визнання відповідачем позову та доходів позивача забезпечить належний рівень життя малолітньої дитини, необхідний для її гармонійного розвитку.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулі три роки задоволенню не підлягають з таких підстав.

За змістом ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Всупереч зазначеної норми закону позивач не надала жодних доказів на підтвердження того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а він ухилявся від їх сплати.

З огляду на те, що цивільне судочинство у відповідності до вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін, суд не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення аліментів за минулий час.

Керуючись ст. ст. 141, 150, 180-182, 184, ч. 2 ст. 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 206, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 Данченка, 69, на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 20 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 Данченка, 69, в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Суркова