Ухвала

3 березня 2018 року

м. Київ

справа № 367/6122/16

провадження № 61-1007 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2018 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII набрав чинності.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 325 ЦПК України у редакції Кодексу, що діяла на час ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. Рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.(стаття 319 ЦПК України у редакції Кодексу, що діяла на час ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції)

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана після закінчення встановленого законом строку.

У доданому до касаційної скарги клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2017 року заявник посилається на те, що ним в межах встановленого законом строку направлялася до суду касаційна скарга, яка ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2018 року була повернута в зв'язку з порушенням порядку її подання. Після отримання цієї ухвали він негайно знову подав касаційну скаргу, а тому причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. (частина перша ст. 127 ЦПК України)

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду підлягає задоволенню, оскільки зазначені заявником доводи щодо своєчасного подання першої касаційної скарги підтверджуються доданими до скарги доказами.

Проте подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у передбаченому законом розмірі.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додано клопотання про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, в обґрунтування якого посилається на важкий майновий стан. Вказує, що він є пенсіонером і річний розмір отриманих ним пенсійних виплат у 2017 році складає 13 002,54 грн., а судовий збір за подання касаційної скарги становить 13 755,02 грн. Так як судовий збір значно перевищує 5 відсотків від його річного доходу, на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» просить зменшити його розмір або звільнити від сплати збору. Вважає, що при поданні касаційної скарги його процесуальний статус рівнозначний статусу позивача, тому пункт 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» може бути застосований.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

За правилом, закріпленим в пункті 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору можуть бути звільнені особи лише у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів.

ОСОБА_1 є відповідачем у справі, процесуальний статус заявника при зверненні з касаційною скаргою не прирівнює його до позивача, тому він не може звільнятися від сплати судового збору на підставі цієї норми закону.

Окрім цього, в касаційній скарзі заявник зазначає, що він здійснює підприємницьку діяльність. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа - підприємець до 29 червня 2017 року. Незважаючи на це, на підтвердження свого річного доходу в 2017 році заявник подав лише довідку з Ірпінського об'єднаного управління (Бучанський відділ) Пенсійного фонду України в Київській області від 26 грудня 2017 року щодо розміру пенсійних нарахувань.

Так як ОСОБА_3 не має процесуального статусу позивача і на нього не поширюються умови, передбачені пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», також ним не подано доказів на підтвердження існування інших умов, передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд не вбачає підстав для звільнення заявника від сплати судового збору.

Відповідно до підпункту сьомого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з підпунктом першим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції станом на дату подання позову, за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справлявся за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Позов ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 суми позики в розмірі 25 000 доларів США та трьох процентів річних за прострочення повернення боргу в розмірі 2 710 доларів США поданий 9 серпня 2016 року. Оскаржуваним рішенням апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2017 року позовні вимоги задоволені в частині стягнення 25 000 доларів США, тому належна до сплати ставка судового збору обчислюється виходячи з цієї суми.

Офіційний курс гривні до долара США станом на 9 серпня 2016 року становить 24,8196 грн, згідно з даними офіційного інтернет-ресурсу http://minfin.com.ua. На цій підставі оспорювана сума позовних вимог, виражених у доларах США, на день подання позову становила 620 490 грн 00 коп., 1 % від цієї суми складає 6 204 грн 09 коп.

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 12 408 грн 18 коп. (6204,09*200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідного документа.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги або звільнення від його сплати.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для сплати судового збору.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог ухвали скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко