Справа №336/759/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 червня 2018 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумова О.О.,

при секретарі: Аксьоновій О.А.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені, по виплаті аліментів, індексації аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, який в подальшому був уточнений, згідно якого зазначила, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 2-2819/07 від 13.09.2007 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання задоволено у повному обсязі: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 450 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2007 р. до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання 350 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2007 р. до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку. Рішення набрало законної сили 24.09.2007 р. та на підставі нього 03.10.2007 р. були видані два виконавчі листи, що були предявлені до Заводського відділу Державної виконавчої служби Запорізького МУЮ.

07.10.2007 р. та 08.10.2007 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень були відкритті виконавчі провадження № 4996368 та 4992678 щодо примусового виконання вищезазначених виконавчих листів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/4719/16-ц від 05.12.2016 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено частково: змінено розмір аліментів, що встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2007 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 450 грн. на 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.12.2016 р. до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття. Рішення набрало законної сили 16.12.2016 р. та на підставі нього 02.02.2017 р. був виданий виконавчий лист, який був предявлений до Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

15.02.2017 р. в Автоматизованій системі виконавчих проваджень було відкрито виконавче провадження № 53392654 щодо примусового виконання виконавчого листа.

Відповідно матеріалів зведеного виконавчого провадження у боржника відсутні доходи та майно на які можливо звернути стягнення, рішення суду боржником не виконувалось та кошти на утримання дитини не сплачувались більше 10 років. Боржник кілька разів був оголошений у розшук відповідними ухвалами Шевченківського суду м. Запоріжжя № 6-34/08 від 29.02.2008 р. та Заводського районного суду м. Запоріжжя № 6-7/09 від 19.01.2009 р. Крім того боржник був обмежений у праві виїзду за кордон відповідною ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2012 р. № 0809/4647/2012. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами виконавчого провадження та розрахунками державного виконавця. Внаслідок чого боржника - ОСОБА_2 було притягнуто до кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України відповідно до вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2009 р. № 1-267/09 за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини та 27.11.2014 р. заяву позивача було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування №0002587 за кваліфікацією кримінального порушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Позивачка просить стягнути з відповідача її на користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року у розмірі 76 701,67 грн. та індексацію аліментів за період прострочення їх сплати з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року у розмірі 96 191,94 грн.

Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує на зазначених обставинах, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.139).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою проживання, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.120-121, 132-133, 134-135, 138). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною.

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, внаслідок неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, причини неявки якої суду не відомі, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 2-2819/07 від 13.09.2007 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання задоволено у повному обсязі: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 450 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2007 р. до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання 350 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2007 р. до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку (а.с.17-18). Рішення набрало законної сили 24.09.2007 р. та на підставі нього 03.10.2007 р. були видані два виконавчі листи, що були предявлені до Заводського відділу Державної виконавчої служби Запорізького МУЮ (а.с.20-21).

07.10.2007 р. та 08.10.2007 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень були відкритті виконавчі провадження № 4996368 та 4992678 щодо примусового виконання вищезазначених виконавчих листів (а.с.19).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/4719/16-ц від 05.12.2016 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено частково: змінено розмір аліментів, що встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2007 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 450 грн. на 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.12.2016 р. до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття (а.с.33-34). Рішення набрало законної сили 16.12.2016 р. та на підставі нього 02.02.2017 р. був виданий виконавчий лист, що був предявлений до Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області (а.с.35-36).

15.02.2017 р. в Автоматизованій системі виконавчих проваджень було відкрито ви-конавче провадження № 53392654 щодо примусового виконання виконавчого листа (а.с.37-38).

Відповідно матеріалів зведеного виконавчого провадження у боржника відсутні доходи та майно на які можливо звернути стягнення, рішення суду боржником не виконувалось та кошти на утримання дитини не сплачувались більше 10 років. Боржник кілька разів був оголошений у розшук відповідними ухвалами Шевченківського суду м. Запоріжжя № 6-34/08 від 29.02.2008 р. та Заводського районного суду м. Запоріжжя № 6-7/09 від 19.01.2009 р. (а.с.42, 45-46). Крім того боржник був обмежений у праві виїзду за кордон відповідною ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2012 р. № 0809/4647/2012. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами виконавчого провадження та розрахунками державного виконавця. Внаслідок чого боржника - ОСОБА_2 було притягнуто до кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України відповідно до вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2009 р. № 1-267/09 за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини (а.с.47-48) та 27.11.2014 р. заяву позивача було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування №0002587 за кваліфікацією кримінального порушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (а.с.51).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України та розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14.

Неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до ст. 184 ч.2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону.

Порядок проведення індексації визначений Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за №1078.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-113цс13 від 06 листопада 2013 року розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України.

Законом України від 17 травня 2016 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом в твердій грошовій сумі» №1368-VIII до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» внесено зміни, якими передбачена індексація аліментів та порядок її здійснення.

Так, відповідно ч.7 ст.5 Закону України «Про індексацію доходів населення» № 1282-XII індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів і здійснюється вона підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу платника аліментів.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року N 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Пунктом 10-4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078), передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти.

Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 %.

З огляду на викладене суд вважає, що оскільки за весь період сплати аліментів індексація не проводилася, то слід застосувати аналогію закону та стягнути індексацію аліментів за рішенням суду.

З наданого позивачкою розрахунку індексації аліментів з 12.07.2008 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року, що складає з боргу в розмірі 25 836,97 грн. (з 12.07.2007 року по 13.06.2010 року) + 69 225,32 грн. (з 12.07.2007 року по 15.12.2016 року)+ 1 129,65 грн. (з 15.12.2016 року по 25.01.2018 року), разом борг по індексації складає в розмірі 96 191,94 грн. (а.с.99-104).

Таким чином, розмір індексації аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, який підлягає стягненню з відповідача складає - 96 191,94 грн.

Крім того, відповідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року, що складає в розмірі 397 306,18 (з 12.07.2007 року по 13.06.2010 року)+ 1 089 257,68 (з 12.07.2007 року по 15.12.2016 року)+ 29 154,96 (з 16.12.2016 року по 25.01.2018 року), разом борг по неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів складає в розмірі 1 515 718,82 грн. (а.с.107-113).

Разом з тим, враховуючи імперативні приписи вказаної вище статті Сімейного кодексу України розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, а отже з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 76 701,67 грн.

Наведені обставини, а саме визнання позовних вимог, свідчить про те, що відповідачем аліменти своєчасно не сплачуються та виникла заборгованість по сплаті аліментів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з відповідача ОСОБА_2, з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року складає 76 701,67 грн. та індексації аліментів за період прострочення їх сплати з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року у розмірі 96 191,94 грн.

За змістом ч.2 ст.141 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при предявленні позову до суду.

Керуючись ст. 180-183, 191, 196 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81 89, 141, 258, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені, по виплаті аліментів, індексації аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Софіївська, 238/6, місце роботи не відоме:

- на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чарівна, 32/12, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року у розмірі 76 701,67 грн.

- на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чарівна, 32/12, індексацію аліментів за період прострочення їх сплати з 12.07.2007 року до дня їх повного погашення 25.01.2018 року у розмірі 96 191,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Софіївська, 238/6, місце роботи не відоме:

- судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 14.06.2018 року.

Суддя О.О. Наумов