Справа № 185/3367/18
Провадження № 2-о/185/226/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 травня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Павлоградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті

В С Т А Н О В И В :

02 травня 2018 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що був зареєстрований та проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 16 квітня 2018 року у м. Донецьк Донецької області, Україна, внаслідок набряку головного мозку, епілептичний статус. В обґрунтування заяви зазначає, що 16 квітня 2018 року в м. Донецьк помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_3, про що 18 квітня 2018 року видано свідоцтво про смерть ДНР № 103902. Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено представнику заявника в державній реєстрації смерті ОСОБА_3, оскільки ним предявлений документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» та предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявник та його представник у судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, повністю підтримали заяву, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Павлоградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територій України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої територій, відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 443791 видане Київським відділом РАГС м. Донецька 13.10.1997 року та копією свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серія І-НО № 003744, видане Київським відділом РАГС м. Донецька 13.10.1997 року.

16 квітня 2018 року у м. Донецьк Донецької області ОСОБА_3 помер (причина смерті набряк головного мозку, епілептичний статус), про що 18 квітня 2018 року Київським відділом ЗАГС м. Донецька ДРП МЮ ДНР видано свідоцтво про смерть ДНР № 103902.

02 травня 2018 року Павлоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області представнику заявника відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_3В, оскільки ним предявлений документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» та предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є громадянином України, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5. Батько заявника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований та проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, помер 16 квітня 2018 року на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Донецьк Донецької області, після його смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть ДНР № 103902, видане 18.04.2018 року Київським відділом ЗАГС м. Донецька ДРП МЮ ДНР, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України.

Оскільки м. Донецьк Донецької області відноситься до районів проведення антитерористичної операції, суд вважає поважною причину неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті ОСОБА_3 за місцем проживання та вважає за необхідне встановити зазначений факт з метою забезпечення реалізації прав заявника.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах, згідно законодавства України.

Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті ОСОБА_3 для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах, згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 95, 263-265, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Павлоградський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що був зареєстрований та проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 16 квітня 2018 року у м. Донецьк Донецької області, Україна, внаслідок набряку головного мозку, епілептичний статус.

Рішення, відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_4