печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,

при секретарі: Петровій Ю.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

третьої особи: не з'явилась;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач, ОСОБА_4) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 (далі - третя особа, ОСОБА_5), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду (збитки), заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 258 371,23 грн., з яких вартість відновлювального ремонту становить 256 707,23 грн., вартість проведення оцінки становить 1 400,00 грн., вартість послуг автопідйомника становить 264,00 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., судові витрати у розмірі 2 783,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.01.2017 року в м. Києві по бульвару Лесі Українки, 28, скоєно дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), а саме, автомобіль «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1, скоїв наїзд на припарковані автомобілі, серед яких автомобіль «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_2, належний позивачу. Після зазначеної ДТП, автомобіль «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1, з місця пригоди зник, залишивши на місці ДТП передній номерний знак. В результаті ДТП, належний позивачу автомобіль марки «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_2, одержав механічні пошкодження. З метою визначення розміру заподіяної шкоди позивач звернулась до суб'єкта оціночної діяльності, згідно звіту якого, вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу , у відповідності до вартості відновлювального ремонту, становить 256 707,23 грн. А вартість проведеної оцінки становила 1 400,00 грн. Крім того, позивачем сплачено послуги користування автопідйомником на станції технічного обслуговування для здійснення огляду та проведення оцінки у розмірі 264,00 грн. За вказаних обставин, позивач вважає, що спричинену матеріальну шкоду має відшкодовувати саме відповідач, оскільки, остання є власником транспортного засобу «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1, а факт скоєння ДТП саме вказаним транспортним засобом підтверджується листом Управління патрульної поліції у м. Києві від 14.07.2017 року за № 463-аз/41/11/02-2017. Також, позивач зазначає, що їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 20 000,00 грн., що полягає у порушенні її права власності, зокрема, позивач зазнала страждань та переживань з приводу того, що особи, відповідальні за збитки, не поновлюють її порушене право та не сплачують в добровільному порядку завдану шкоду. Більш того, внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивач вимушена витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та у робочих справах.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та справу призначено до судового розгляду на 26.12.2017 року.

26.12.2017 року на адресу суду надійшов письмовий відзив відповідача, який було направлено позивачу та вручено третій особі.

У зв'язку із неявкою учасників судового процесу в судове засідання 26.12.2107 року, розгляд справи було відкладено до 29.01.018 року.

З 15.12.2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII, згідно яких Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції 2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як визначено у ст. 196 ЦПК України, для виконання завдань підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче судове засідання.

За таких обставин, під час проведення судового засідання 29.01.2018 року суд, з урахуванням думки представника позивача та представника відповідача, складності справи та її значення для сторін, визначив необхідність розгляду справи за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2018 року у зв'язку із неявкою третьої особи та необхідністю проведення підготовчого засідання, розгляд справи було відкладено до 07.02.2018 року.

01.02.2018 року на адресу суду надійшла заява третьої особи про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2018 року закрито підготовче засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 06.03.2018 року.

01.03.2018 року на адресу суду надійшла відповідь представника позивача на відзив в якій останній просив позов задовольнити повністю.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2018 року у судовому засіданні було оголошено перерву перед судовими дебатами до 28.03.2018 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.03.2018 року, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, частково було задоволено клопотання представника позивача та розгляд справи було відкладено до 12.04.2018 року.

В судовому засіданні 12.04.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з викладених у позовній заяві та відповіді на відзив підстав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала з викладених у відзиві на позовну заяву підстав та просила в позові відмовити.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, у письмовій заяві від 01.02.2018 року просила розглядати справу за її відсутності, в позові відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 26.01.2017 року в м. Києві на бульварі Лесі Українки, 28, скоєно наїзд на припарковані автомобілі, зокрема, «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_2, «Мазда 3», д.н.з. НОМЕР_3, та «Део Матіз», д.н.з. НОМЕР_4, після чого автомобіль з місця пригоди зник, залишивши на місці ДТП передній номерний знак.

Згідно схеми місця ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження Так, автомобіль «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_2, що, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, на праві власності належить ОСОБА_3, отримав пошкодження заднього бамперу, кришки багажника, каталізатора, парктроніку, заднього правого крила, переднього бамперу, а також розбиті задні фари (а.с. 11, 15).

Згідно Звіту № 302/01-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, від 02.02.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда Аккорд», д.н.з. НОМЕР_2, становить 256 707,23 грн. (а.с. 19-23).

Як визначено у статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.).

Згідно Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Так, матеріали справи не містять преюдиційного доказу вини відповідача, водночас, відсутність, зокрема, постанови про накладення адміністративного стягнення або обвинувального вироку суду не може бути доказом відсутності вини відповідача чи іншої особи у заподіянні шкоди позивачу.

Отже, посилання позивача на наявність вини відповідача та заперечення останнього щодо цього підлягають перевірці судом на загальних підставах, як і встановлення ступеню вини володільців джерел підвищеної небезпеки.

В даному випадку, вину такої особи може бути підтверджено чи спростовано іншими належними і допустимими доказами, передбаченими ЦПК України, зокрема, висновком судової автотехнічної експертизи, в результаті проведення якої експерт надає відповідь на питання про наявність порушень правил дорожнього руху особою у тій чи іншій дорожній ситуації.

Поряд з цим, при вирішенні даної справи судом враховується, що 21.07.2017 року до Печерського УП ГУНП в м. Києві з письмовою заявою звернулась ОСОБА_4, з приводу того, що 27.01.2017 року за адресою: АДРЕСА_1, виявила відсутність автомобіля «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1.

Згідно висновку перевірки Печерського УП ГУНП в м. Києві від 17.02.2017 року, факт незаконного заволодіння автомобілем «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_1, не підтвердився. Також, встановлено, що на час скоєння ДТП зазначеним автомобілем керував ОСОБА_5 Перевірку по заяві ОСОБА_4 закінчено; матеріали ЄО № 3478 від 27.01.2017 року знято з обліку та списано до справи Печерського УП ГУНП в м. Києві (а.с. 13-14).

Водночас, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.08.2017 року у справі № 757/12452/17-к зобов'язано відповідальну особу Печерського УП ГУ НП в м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 від 27.01.2017 року у відповідності до ст. 214 КПК України (а.с. 59).

Як вбачається з відповіді за підписом Начальника Печерського УП ГУНП у м. Києві Дуброва А.М. від 19.12.2017 року, у Печерському УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0006013, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань26.09.2017 року(а.с. 73).

Отже, оскільки, вина водія у скоєнні ДТП є одним з елементів складу правопорушення, та саме винна особа повинна відшкодувати шкоду, завдану іншій особі, та з урахуванням того, що на момент розгляду справи триває розслідування кримінального провадження № 0006013, суд вважає, що правові підстави для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди на даний час відсутні.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що у випадку встановлення особи з вини якої було завдано шкоди позивачеві, останній має право звернутись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 є передчасними та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судовий збір у розмірі 2 783,72 грн., сплачений позивачем відповідно до квитанції № 0.0.887716267.1, відшкодуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 16, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 258, 259, 263-265, 267, 273, 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положенн, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23.04.2018 року.

Суддя І.В. Кирилюк