Постанова

Іменем України

6 березня 2018 року

м. Київ

справа № 646/6360/13-ц

провадження № 61-3292 зпв 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

Олійник А. С.,

Ступак О. В.,

УсикаГ. І.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за заявою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І. О. про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

У липні 2013 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії від 28 листопада 2007 року № 6/5/20/2007/840-КЛ/1697.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 7 квітня 2014 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії №6/5/20/2007/840-КЛ/1697 від 28 листопада 2007 року у сумі 542 278 грн 06 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У квітні 2016 року ПАТ «КБ «Надра» звернулось до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 2 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2016 року, заяву ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О. про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання задоволено.

Визнано поважними причини пропуску строку ПАТ «КБ «Надра» для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Поновлено ПАТ «КБ «Надра» строк для пред'явлення до виконання до органів державної виконавчої служби виконавчого листа у справі № 646/6360/13-ц за зазначеним вище позовом.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2016 року у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7, на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 2 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2016 року відмовлено.

У лютому 2017 року ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2016 року з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення), посилаючись при цьому як на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права.

У заяві ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції для вирішення питання про прийняття касаційної скарги, зазначаючи про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме положень статей 293 та 324 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування заяви ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 надав копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2016 року, 22 червня 2016 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

20 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в заяві ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України, (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення), заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав, зокрема, неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Відповідно до змісту статті 360-5 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення) Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, або норми права у рішенні, про перегляд якого подана заява, були застосовані правильно.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ПАТ «КБ «Надра» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що річний строк для пред'явлення виконавчих листів до виконання, який визначено до 30 травня 2015 року пропущено заявником з поважних причин. При цьому судом враховано, що постановою Правління Національного банк України від 5 лютого 2015 року № 83 ПА «КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 червня 2015 року № 113 припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» з 5 червня 2015 року, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра».

Відмовляючи у прийнятті касаційної скарги та повертаючи її заявникові, суд касаційної інстанції виходив з того, що ухвала суду про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання відповідно до пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Разом з тим, у наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2016 року, 22 червня 2016 року судом касаційної інстанції відкрито касаційне провадження у справі про поновлення строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання, проте в подальшому касаційні скарги відхилені, судові рішення про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання залишено без змін.

Верховний Суд України вже вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні зазначених заявником норм права у подібних правовідносинах та висловлював свою правову позицію.

Зокрема, в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі №6-1482цс15 та від 25 листопада 2015 року у справі № 6-913цс15 року міститься правова позиція, відповідно до якої аналіз положень ЦПК України, зокрема, статті 324 цього Кодексу, дає можливість дійти висновку про те, що ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання після їх перегляду в апеляційному порядку касаційному оскарженню не підлягають.

Проте у наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2016 року, від 14 листопада 2016 року, суд касаційної інстанції приймав до розгляду заяви про перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій, якими було відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, обставини, які б стали підставою для перегляду справи, не підтвердились, у зв'язку з чим відповідно до частини першої статті 360-5 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення) в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись пунктами 1, 4 частини першої статті 355, пунктом 2 частини першої статті 360-3, частиною першою статті 360-5 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення), Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2016 року за заявою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І. О. про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
О. В. Ступак
Г. І. Усик