УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 р. м. Кремінна

Справа № 414/1106/18

Провадження № 2-н/414/87/2018

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Панчук М.В., перевіривши дотримання вимог ст. 163 ЦПК України при зверненні ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

встановив:

14.05.2017 р. у Кремінський районний суд Луганської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4

При надходженні заяви про видачу судового наказу, суддя перевіряє її відповідність вимогам, встановленим ст. 163 ЦПК України.

Як вбачається із п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу має бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Однак, заявником не дотримано вказаних вимог та не зазначено місце проживання боржника. При цьому заявник зазначив, що такі відомості йому не відомі. У звязку з чим, суд розяснює, що зазначення відомостей щодо місця проживання боржника є обовязковою вимогою. Щодо вказівки у п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України «якщо вони відомі», то дана теза застосовується лише до «офіційні електронні адреси та інших даних», однак не застосовується до відомостей про місце проживання боржника.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Як вбачається із ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з даної підстави не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

З огляду на зазначене, за недотримання вимог ст. 163 ЦПК України, суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити заявнику у видачі судового наказу.

На підставі вищевказаного, враховуючи ст.ст. 163, 165, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Розяснити ОСОБА_1, що після усунення вказаних вище недоліків, він має право на повторне звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд Луганської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 Кодексу.

Суддя М.В. Панчук