Провадження № 2/235/740/18
Справа № 201/901/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2018 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних витрат,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 2012 був студентом денної форми навчання на гірничому факультеті Донецького Національного технічного університету.

Зарахований до цього вищого навчального закладу на пільгових умовах, як дитина шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років.

Згідно п.8 ч. З ст. З Закону України "Про вищу освіту" держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 цього Закону особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Університетом позивачу було надано усно роз'яснення, що при призначенні стипендії, вищі навчальні заклади керуються діючим Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення» (далі - Постанова КМУ № 882), яким не передбачена виплата стипендій соціальних чи академічних особам, тому університет не буде виплачувати йому стипендію в розмірі прожиткового мінімуму ні зараз, ні в подальшому.

Закон України "Про вищу освіту" встановлює основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, як в ньому зазначено, і заборони регулювання цих правовідносин іншими законами не встановлено. А Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" є спеціальним в регулюванні розміру стипендії дітей, батьки яких є шахтарями зі стажем підземної роботи не менш як 15 років.

Також позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 освіти і науки України від 27 листопада 2013 року № 1/11-18300 повідомлено, що навчальні заклади України керуються положеннями Постанови КМУ № 882, якими підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються за гірничими спеціальностями. Такі видатки забезпечені коштами Державного бюджету. Зміни, які враховують вимоги ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», і які б були забезпечені коштами Державного бюджету, до Порядку призначення і виплати стипендій не внесені.

Проте, відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ від 12.07.2004р. № 882 про затвердження «Порядку призначення і виплати стипендії», Постанова КМУ від 05.03.2008р. № 165, а невнесення відповідних змін до Постанов КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом.

Крім того, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою невиконання покладених на ВНЗ обов'язків, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Дія статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Законами України «Про державний бюджет України» на 2012-2016 роки не призупинялась.

Стаття 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» гарантує позивачу отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Обмежень в отриманні стипендії такій категорії осіб як позивач дана норма не регламентує. Дана норма є нормою-гарантією і належить до невичерпних конституційних прав, і які повинні виконуватися всіма субєктами права, відповідно до ст. 21 та ст. 22 Конституції України.

ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», як було зазначено, має вищу юридичну силу, ніж підзаконні акти, зокрема постанови КМУ «Питання стипендіального забезпечення», і тому має перевагу у застосуванні при регулюванні даного виду правовідносин.

На підтримку позиції наявності у позивача права на стипендію в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб наводить правову позицію ВСУ в справах від 01 червня 2016 року №6-929цс16 та 6-1044цс16, та у справі від 13 квітня 2016 року №6- 2981цс15, де ВСУ постановою висловив аналогічну позицію, наведену позивачем.

Крім того, здобуття вищого кваліфікаційного рівня є продовженням навчання, і навчання не закінчується рівнем «бакалавра», що виходить з висновку ВССУ, викладеному в Ухвалі від 19.03.2014 року у справі № 6-50991св13.

Про своє порушене право позивач дізнався з довідок про доходи від 05.08.2017 року, і саме з цього дня повинен рахуватися строк позовної давності. Аналогічна правова позиція висвітленаі в рішенні апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 року по справі № 201/13192/16-ц, де апеляційний суд скасув рішення першої інстанції як таке, що порушує норми матеріального і процесуального права при застосуванні строків позовної давності до вимог студента, який також дізнався про порушення свого права з довідок про доходи.

Таким чином, всупереч вимогам Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідачем нараховувалась стипендія позивачу на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, чим порушено його право на належний соціальний захист та спричинило виникнення заборгованості з виплати стипендії на загальну суму у період з вересня 2012 року по грудень 2016 року в розмірі - 42 282 (сорок дві тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 49 коп., яку було не нараховано та не доплачено, відсотки річних в розмірі 4 012 гривень 16 коп.. інфляційні втрати в розмірі - 36 119 грн. 47 коп. Тобто загальний борг складає 82 414 грн. 12 коп.

Позивач просить суд стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький Національний технічний університет», на користь ОСОБА_1 не нараховану та не доплачену стипендію, враховуючи інфляційні втрати, у розмірі - 82 414 грн. 12 коп, з яких недоплата - 42 282,49 грн., відсотки річні - 4 012,16 грн, інфляційні втрати - 36 119,47 грн. Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національний технічний університет» на користь ОСОБА_1 кошти по сплаті судового збору в розмірі 704,8 грн.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що на сьогодні у відповідача відсутні будь які відомості щодо пільгового зарахування на навчання позивача, як дитини шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років.

Відповідно до Порядку призначення і виплати стипендій, затверджених Наказом ректора ДВНЗ «ДонНТУ» № 56-05 від 31.12.2014 року соціальні стипендії призначаються на підставі нормативно-правових актів на отримання державних пільг і гарантій для окремих категорій громадян.

Для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії у тому числі спірних, надання матеріальної допомоги студентам, заохочення кращих з них за успіхи у навчанні, участь у громадській, спортивній та науковій діяльності, діяльності в Університеті створені стипендіальна комісія Університету та факультетській стипендіальні комісії.

Відповідно до постанови КМУ від 12.07.2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення», яка діяла на момент вступу позивача до вищого навчального закладу, особи, зазначені у пункті 6 підпунктах 1-4 і 6 пункту 10 цього Порядку, які вперше претендують або поновлюють право на призначення соціальної стипендії, подають стипендіальній комісії документи, що підтверджують їх право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення згідно з нормативно-правовими актами (пункт 18 доповнено абзацом згідно з постановою КМ № 983 від 07.09.2011 року).

Стипендіальна комісія протягом трьох робочих днів приймає рішення щодо призначення соціальної стипендії.

Віднесення до категорії осіб, яким надано право на отримання пільг відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» встановлено також Умовами прийому до вищих навчальних закладів України в 2012 році.

Відповідно до п. 13.1 Наказу міністерства освіти та науки, молоді та спорту України за № 1179 від 12.10.2011 року «Про затвердження Умов прийому до вищих навчальних закладів України в 2012 році» зараховуються поза конкурсом особи, яким відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» надане таке право.

Відповідно до п. 6.4 Наказу до заяви про вступу до вищого навчального закладу, вступник додає: документ державного зразка про раніше здобутий освітній (освітньо-кваліфікаційний) рівень, сертифікат зовнішнього незалежного оцінювання, а також інші документи, якщо це викликано особливими умовами зарахування за відповідними напрямами ( спеціальностями), встановленими законодавством.

Приймальня комісія здійснює перевірку достовірності даних, поданих вступником для участі у конкурсному відборі, в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Приймальна комісія розглядає заяви та документи вступників та приймає рішення про допуск до участі в конкурсному відборі для вступу на навчання до вищого навчального закладу.

Отже, статус особи, яка має право на користування пільгами, передбаченими Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» встановлюється Умовами прийому до вищих навчальних закладів України у 2012 році, затверджених Наказом ОСОБА_2 освіти та науки, молоді та спорту України за № 1179 від 12.10.2011 року, постановою КМУ від 12.07.2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення», відповідно до яких саме на таких осіб покладається надати відповідні документи, у тому числі документи, що дають право на пільги, а на прийомну та/або стипендіальну комісію покладається обовязок щодо прийняття відповідного рішення з цього приводу.

Відповідно до ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не було доведено того факту, що він належним чином, відповідно до вищезазначених норм права, звертався до прийомної або стипендіальної комісії, і має статус особи, яким надано право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Отже, позивачем не доведено, що він реалізував своє право на отримання соціальної стипендії.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 261 ЦК України у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття.

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином, повноліття позивач набув 16 серпня 2012 року.

Таким чином, якщо позивач вважає, що його права про виплату стипендії були порушені, то перебіг позовної давності розпочався 16 серпня 2012 року (з дати набуття повноліття), а з позовною заявою до суду позивач звернувся тільки у січні 2018 року.

Відповідно до ч.З, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач заявляє про сплив позовної давності та просить суд застосувати позовну давність при розгляді цивільної справи № 201/901/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних втрат.

Представник відповідача просить суд застосувати позовну давність при розгляді цивільної справи № 201/901/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних втрат. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних втрат відмовити у повному обсязі.

Позивач подав відповідь на відзив, де зазначив, що йому відомо, що документи, які подаються абітурієнтами при вступі до ВНЗ зберігаються протягом навчання студента, а потім передаються до архіву. Тобто документи, які він подав при вступі, зокрема довідку про наявність у батька стажу підземної роботи більше 15 років, повинні зберігатися у відповідача. При поданні позову до суду не надавав документів, підтверджуючих пільгу, керуючись ч.1 ст.82 ЦПК України, оскільки вважав, що університет не буде це заперечувати.

На сьогоднішній час на підтвердження зарахування позивача до ДВНЗ «ДНТУ» поза конкурсом є відомості з інформаційної системи «Конкурс».

Відповідно до п. 1 Наказу МОН № 514 від 11.06.2008 року (далі - Наказ), міністерство наказує запровадити з 17 червня 2008 року на період вступної кампанії інформаційну систему «Конкурс» з доступом в мережі Інтернет за адресою: http://vstup.info.

Відповідно до п.3.3 Наказу, міністерство наказує у тижневий строк після прийому заяв на вступ до вищого навчального закладу подати до ОСОБА_2 освіти і науки України на компакт-диску копію бази даних, створену під час прийому заяв вступників, окремо на денну і заочну форми навчання.

Відповідно до списку абітурієнтів на денній формі навчання ДВНЗ «ДНТУ» при вступній кампанії 2012 року, що розміщений за посиланням http://www.vstup.info/2012/202/i2012i202p9927.html, в графі «73» зазначено, що ОСОБА_1 був зарахований з відміткою «поза конкурсом». Відповідно до ч.7 ст. 85 ЦПК України, суд може оглянути веб-сторінки з метою встановлення та фіксування їх змісту.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що категорія осіб, із шахтарською пільгою мають право на її отримання і не заперечують проти цього, відповідач лише зазначає, що він заперечує проти визнання факту наявності у позивача пільги та подання документів відповідачу про пільгу при вступі (факт реалізації права на отримання стипендії).

Щодо застосування судом позовної давності відповідач вказує, що перебіг позовної давності розпочався 16 серпня 2012 року з дати набуття повноліття, що не відповідає дійсності. Оскільки право позивача було порушено при невиплаті першої стипендії (вересень 2012 року) то перебіг позовної давності повинен розпочатися з 01.10.2012 року, а враховуючи, що він дізнався про розміри виплаченої стипендії з довідок про доходи - з моменту отримання довідок.

Оскільки в період навчання у ДВНЗ «ДНТУ» почався збройний конфлікт, а територія була окупована, всі документи позивача та документи відповідача залишилися на окупованій території і вільного доступу до них не було, що перешкоджало в той час реалізувати свої процесуальні можливості задля захисту майнових прав. Підтвердженням залишення документів відповідача на окупованій території і відсутності доступу до них є довідка №1-2/976 від 02.08.2017 року, а факт наявності збройного конфлікту і окупації частини території України є загальновідомим фактом і не підлягає доказуванню.

У відповіді на відзив позивач просив суд не застосовувати строки позовної давності та визнати їх пропущеними з поважних причин.

Позивач та представник відповідача до судового засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 народився 16.08.1994 року у м. Добропілля. У свідоцтві про народження батьками зазначені: мати ОСОБА_3, батько- Галімуллін Рейфат Гайсович (а.с.78).

Відповідно до довідки Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27.04.2018 року за № 1127/02,, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 14.04.2017 року отримує пенсію за віком. Пенсія призначена відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Пенсія обчислена відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Підземний стаж складає 24 роки 9 місяців 16 днів. Загальний стаж 32 роки 3 місяці 26 днів (а.с.77).

Відповідно до довідки від 25.06.2018 року за № 290, виданої ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ОСОБА_4 дійсно працював на цьому підприємстві з 11.02.1997 року по 20.06.2017 рік. Стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті згідно ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» станом на 25.06.2018 року складає 25 років 2 місяці 21 день (а.с.92).

Згідно довідки від 19.06.2018р. за № 70, виданої Добропільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 19, ОСОБА_1 дійсно навчався в цій школі та закінчив її у 2012 році, отримавши атестат про середню освіту за номером НК № .05.2012р.(а.с.89).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» 2 вересня 2008 року (в редакції чинній на час вступу позивача до учбового закладу) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення, визначенні в Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли між сторонами, оскільки пізніше прийнятим Законом, який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено гарантований розмір стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Дія ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на 2012 - 2017 роки не зупинялася. Положеннями цієї статті гарантовано зазначеним студентам право на навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання, а також на одержання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що за час навчання, з вересня 2012 року по грудень 2016 року стипендія ОСОБА_1 нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за встановлений законом прожитковий мінімум.

Та обставина, що позивачем не було надано документів, які підтверджують в нього наявність пільг, що дає право на отримання стипендії рівної розміру прожиткового мінімуму, під час вступу до навчального закладу не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки не позбавляє позивача гарантованого державою права на її отримання, відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Крім того, заперечення відповідача щодо ненадання позивачем при вступі до навчального закладу документів, які підтверджують в нього наявність пільг, спростовуються матеріалами справи, у тому числі роздруківкою з інформаційної системи «Конкурс» вступної компанії 2012 року Донецького національного технічного університету, яка відповідно до наказу ОСОБА_2 освіти та науки № 514 від 11.06.2008 року створюється за інформацією наданою вищими навчальними закладами та які зобов'язані забезпечувати її достовірність. Відповідно до роздруківці з інформаційної системи позивач на час вступу до навчального закладу мав право на позаконкурсний вступ. Тому порушене право позивача підлягає захисту.

Вирішуючи питання про розмір ненарахованої та невиплаченої суми стипендії суд виходить з того, що ст..5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено право позивача на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Законами України «Про державний бюджет України на 2012 рік» «Про державний бюджет України на 2013 рік», «Про державний бюджет України на 2014 рік», «Про державний бюджет України на 2015 рік», «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на період з липня по вересень 2012 року становив 1102 грн., з жовтня по листопад 2012 року - 1118 грн., у грудні 2012 року - 1134 грн., з січня по листопад 2013 року становив 1147 грн., з грудня 2013 року по серпень 2015 року - 1218 грн.,вересень 2015р.- квітень 2016р. 1378грн, травень, червень 2016р. 1450 гривень.

Таким чином, загальна сума недоплаченої стипендії, яку належало сплатити позивачу за період навчання з вересня 2012 року по листопад 2017 року складає 42282,49 гривень, що підлягає стягненню з відповідача.

Сума невиплаченої позивачу стипендії на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підлягає індексації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» № 1078 від 17.07.2003 визначено, що базовим місяцем при обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації стипендії вважається місяць, в якому відбувається підвищення стипендії.

Відповідно до абз. 1, 2, 4, 5 п. 1.1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003 № 491-IV. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно із абз. 1, 5, 6 п. 4 Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки позивач тривалий час не отримував належний розмір стипендії, з відповідача на його користь підлягає стягненню: 3 % річних в сумі 4 012 гривень 16 копійок, інфляційні втрати 36 119 гривень 47 копійок.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог в цілому, заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку не висловив, будь-яких інших доказів щодо розміру виплаченої стипендії суду не надав.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо пропуску позивачем встановленого ст. 257 ЦК України строку звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З урахуванням того, що про порушення свого права позивач дізнався лише в серпні 2017 року, суд дійшов до висновку, що строк позовної давності ним не пропущено.

Відсутность бюджетних асигнувань на виплату студентам стипендій у розмірі прожиткового мінімуму згідно зі статтею 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не може бути підставою для не виплати стипендії, оскільки вказаною нормою виплата зазначених стипендій не поставлена в залежність від наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу, в якому навчається студент. Реалізація особою права, пов'язаного з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, про що вказано в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України».

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення не нарахованої та недоплаченої суми стипендії з урахуванням інфляційних витрат, задовольнити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький Національний технічний університет», на користь ОСОБА_1 не нараховану та не доплачену стипендію в сумі 42 282 (сорок дві тисячі двісті вісімдесят дві) гривні 49 копійок, 3 % річних в сумі 4 012 (чотири тисячі дванадцять) гривень 16 копійок, інфляційні втрати 36 119 (тридцять шість тисяч сто девятнадцять) гривень 47 копійок, а всього 82414 (вісімдесят дві тисячі чотириста чотирнадцять) гривень 12 копійок.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» на користь ОСОБА_1 кошти по сплаті судового збору в розмірі 824 (вісімсот двадцять чотири) гривні 14 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

В судовому засіданні 6 липня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення виготовлено 9.07.2018р.

Позивач: ОСОБА_1. Адреса:85000, Донецька область, м. Добропілля, мікрорайон СонячнийАДРЕСА_1. РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет». Адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, площа Шибанкова, 2. Код .

Суддя С.М.Хмельова