Справа №551/329/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2018 р. смт. Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Рябченка В.В., при секретарі Барабан Ю.С., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в смт. Шишаки Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Мамед-огли до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Воскобійники» Шишацького району Полтавської області, про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, 11.04.2018 року, звернувся в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача СТОВ «Воскобійники» Шишацького району Полтавської області, про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 31 березня 2014 року по 24 травня 2017 року в сумі 118400,00 (сто вісімнадцять тисяч чотириста) гривень, посилаючись на те, що працював на посаді робітника низькокваліфікованих ручних робіт і за весь час роботи на вказаному підприємстві відповідач не виплачував йому належну заробітну плату, його неодноразові звернення до адміністрації підприємства про видачу довідки про розмір його заробітної плати та посади, виявилися безрезультатними.

Розмір заборгованості по заробітній платі позивач обґрунтовує та рахує виходячи з мінімальної заробітної плати за один місяць в сумі 3200 (три тисячі двісті) гривень, а так як заробітна плата не виплачувалася з 31 березня 2014 року по 24 травня 2017 року то утворилася заборгованість за 37 місяців: 3200 х 37 = 118400,00 гривень, вважає, що порушено його права та вимоги ст.116 КЗпП України, а тому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборговану заробітну плату в розмірі 118400,00 гривень та допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення з відповідача на його користь заробітної плати за один місяць в сумі 3200,00 гривень на підставі ст. 430 ч.1 п.2 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, просила суд відмовити в позові з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що позивач ОСОБА_1 в товаристві працював періодично на різних роботах, до роботи відносився недобросовісно, допускав прогули.

Заслухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши та оцінивши наявні письмові докази, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 періодично працював у відповідача на низькокваліфікованих ручних роботах в 2011,2014,2015, 2016 та 2017 роках, що підтверджується наказами про його прийняття на роботу та звільнення з роботи, а також розрахунковими листками про нарахування заробітної плати ( а.с. 22- 68, 70-76).

Проведений позивачем розрахунок заборгованості по заробітній платі не відповідає нормам Закону про Державний бюджет на відповідний рік, а саме: мінімальна заробітна плата в період з березня місяці 2014 року по грудень місяць 2017 року збільшувалася поступово, декілька разів., з початку 2014 року мінімальна заробітна плата була встановлена в місячному розмірі 1218 гривень, з 01 вересня 2015 року збільшено місячний розмір до 1378 гривень, з 01 травня 2016 року до 1450 гривень, з 01 грудня 2016 року до 1600 гривень та тільки з 01 січня 2017 року була встановлена мінімальна заробітна плата 3200 гривень, однак позивач заробітну плату рахує у місячному розмірі 3200,00 (три тисячі двісті) гривень.

Разом з тим перебуваючи в трудових відносинах з СТОВ «Воскобійники» у 2011, 2015, 2016, 2017 роках ОСОБА_1 не одноразово було надано безпроцентну поворотну фінансову допомогу ( а.с. 81-83, також в 2016 році до відповідача надійшов на виконання виконавчий лист щодо сплати аліментів позивачем.

Відповідно до ст..95 КЗпП та ст.3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата це законодавчо встановлений розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

Як вбачається з останнього запису в трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1М підтверджується, що він був прийнятий на роботу в СТОВ «Воскобійники» з 23.02.2015 року робітником на низькокваліфіковані ручні роботи /а.с.3/.

Наказом № 223-к від 19.12.2017 року ОСОБА_1М було звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. і зобовязано бухгалтерію підприємства здійснити повний розрахунок відповідно до чинного законодавства /а.с.75/.

Підставою звільнення з роботи позивача стало те що: позивач з липня по грудень місяць 2017 року пропрацював лише один день 7 годин, що підтверджується розрахунковими листами /а.с.55 60/.

Згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно довідки СТОВ «Воскобійники» вих. № 257 від 02.05.2018 заборгованість з виплати заробітньої плати позивачу відсутня, натомість ОСОБА_1 має заборгованість перед товариством за надання йому безпроцентної поворотно-фінансової допомоги, яка, станом на 02 травня 2018 року складає 3763 (три тисячі сімсот шістдесят три) гривні 32 коп /а.с.69/.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обємі заявлених ним позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 279, 353 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Мамед огли, до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Воскобійники» Шишацького району Полтавської області, про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовити в повному обсязі заявлених ним позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а у випадку коли сторони були відсутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий, суддя В. В. Рябченко