Справа № 211/445/18
Провадження № 2/211/894/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 березня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та просила встановити факти: спільного проживання її з чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 по день його смерті за адресою: АДРЕСА_2 та втрати нею після смерті чоловіка основного джерела засобів до існування, оскільки після смерті чоловіка вона звернулася до відповідача з приводу отримання пенсії по втраті годувальника, однак їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю документів, тому з метою отримання пенсії просить задовольнити заявлені вимоги.

Як вбачається з наданого до суду клопотання від представника відповідача про процесуальне правонаступництво, на підставі постанови КМУ від 08.11.2017 №821 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Враховуючи наявне клопотання, з огляду на припинення державної реєстрації Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, у відповідності до ст. 55 ЦПК України, суд замінює відповідача - Криворізьке південне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягала.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при винесенні рішення просять врахувати позицію, викладену у відзиві на позов, відповідно до якого зазначено, що відповідно до вимог ст.ст. 32,36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховуючи, що позивач перебувала в шлюбі з померлим чоловіком, для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника їй необхідно встановити факт перебування на утриманні померлого чоловіка, а не факт спільного проживання та втрати основного джерела засобів для існування, тому просить відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивачем ОСОБА_1 зазначено, що в зв'язку з тим, що вона отримувала мінімальну пенсію, не може йти мова про перебування її на повному утриманні чоловіка ОСОБА_2 Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», дружина померлого, має право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратила основне джерело засобів до існування, тому вважає, що для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника достатньо встановити факт втрати джерела засобів до існування, що узгоджується також з роз'ясненнями, викладеними в п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 р., тому просить суд встановити факти: спільного проживання її з чоловіком ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 по день його смерті, втрати нею після смерті чоловіка основного джерела засобів до існування та перебування її на утриманні годувальника ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 16 жовтня 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб)

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Згідно ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058-IV, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно п.1 ч. 2 Закону № 1058-IV, непрацездатними членами сім'ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Так, пунктом 2.3. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Згідно п. 2.11 Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

При зверненні ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника заявниця отримала листа від 12.12.2017 р. № 1983/02/32, про відмову в перерахунку пенсії, оскільки нею не надано документів, передбачених Порядком від 25.11.2005 р. № 22-1 (а.с.8).

Відповідно до абзацу 1 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 р., судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, актом від 15.12.2017 р. з місця проживання, складеного мешканцями квартир АДРЕСА_2 та посвідченого майстром дільниці ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», підтверджено, що ОСОБА_2 зі своєю дружиною ОСОБА_1 дійсно з листопада 2003 року по липень 2016 року проживали АДРЕСА_2 та вели спільне господарство.

Зазначене підтверджується також довідкою ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» від 18.12.2017 р., виданою на підставі акту від 15.12.2017 р.

З січня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на пенсії за віком (а.с.13 - довідка), а отже є непрацездатною особою, та за даними Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 27.12.2017 р. отримувала значно менший розмір пенсії (1256,53 грн.) порівняно з чоловіком (3235,72 грн.).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні годувальника ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки вказані обставини доведені належними та допустимим доказами та не заперечуються відповідачем.

В частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з померлим чоловіком ОСОБА_2 та її втрати основного джерела засобів до існування, суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачем неправильно трактуються як положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так і роз'яснення, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 р., в яких мова йде саме про встановлення факту перебування на утриманні годувальника, а однією з підстав встановлення такого факту є встановлення основного і постійного джерела засобів до існування для позивача - допомоги з боку годувальника, однак ця вимога не є визначальною при призначенні пенсії, як і вимога про встановлення факту спільного проживання.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, на утриманні годувальника ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19.03.2018 р..

Суддя Д.М.Ніколенко