Справа № 204/1004/18
Провадження № 2-з/204/30/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, про стягнення грошових коштів за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, про стягнення грошових коштів за договором позики.

07 березня 2018 року до суду надійшла заява від представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення вищевказаного позову, в якій він просив накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, і заборонити їм та будь-яким іншим особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь- які дії по відчуженню, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, переоформленню та державної реєстрації, реєстраційних дій пов'язаних із реєстрацією та перереєстрацією речових прав на нерухоме майно, заборонити внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з відкриттям розділу), вчинення відчуження у примусовому порядку (в порядку виконавчого провадження, виконавчих написів та інших дій), щодо належного їм нерухомого майна. В обґрунтування заяви вказав на те, що одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. Відповідно до інформаційної довідки № 116089655 від 03.03.2018 року відповідачеві на праві власності належить: квартира в АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу, ВАК № 903623, реєстровий № 1473, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5 Відповідно до інформаційної довідки № 116099034 від 03.03.2018 року третій особі на праві власності належить: квартира в АДРЕСА_2, на підставі дублікату договору купівлі-продажу, серія та номер HAT № 587838, реєстровий № 101, виданий 08.02.2016 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_6; земельна ділянка, кадастровий номер :03:031:0002, площею 0,6 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Преображенка, вул. Гагаріна, земельна ділянка 18 на підставі договору купівлі-продажу, серія і номер: 1538, від 03.12.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_7; земельна ділянка, кадастровий номер :03:031:0001, площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Преображенка, вул. Гагаріна, земельна ділянка 18; житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 56,3 кв.м., який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Преображенка, вул. Гагаріна, буд. 18. На даний час існує реальна загроза невиконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог в звязку з тим, що відповідачем та третьою особою вчиняються дії щодо продажу майна, належного їм на праві спільної сумісної власності. Про вказані обставини свідчать оголошення в газеті Дніпровська неділя № 9 (656) від 07.03.2018 року, в якій зазначається про продаж відповідачкою свого майна. Відповідно до інформаційної довідки про ймовірну вартість обєктів нерухомості від 05.03.2018 року, складеної ТОВ «Д.Ю. Консалтинг» загальна вартість майна, яка належить відповідачеві та третій особі складає 2132088 00 коп., що є співмірним із заявленими позовними вимогами та ціною позову. Про те, що вжиті заходи не будуть перешкоджати господарській діяльності відповідачки свідчить витяг № НОМЕР_1 від 03.03.2018 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому зазначено про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем, підстава для його внесення: дата 20.01.2017, 2106177, припинено, власне рішення. Про те, що вжиті заходи не будуть перешкоджати господарській діяльності третьої особи свідчить витяг № НОМЕР_2 від 03.03.2018 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якому зазначено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів не знайдено. Таким чином, відповідачка та третя особа не здійснюють господарську діяльність як фізичні особи-підприємці, тому вжиті заходи забезпечення позову не можуть перешкоджати їх господарській діяльності. Щодо застосування заходів забезпечення позову відносно майна, яке належить третій особі у справі, зазначив, що 05.10.2007 року Красногвардійським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Таким чином, майно, яке на даний час зареєстровано за третьою особою було придбано у шлюбі, а тому перебуває у спільній сумісній власності відповідачки та третьої особи. Заявник також пропонував у разі забезпечення позову внести на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 0,5 % від ціни позову, що складає 11286,14 грн.

У період з 05 березня 2018 року по 16 березня 2018 року включно, суддя Самсонова В.В. перебувала у відрядженні.

Заява передана судді Самсоновій В.В. 19 березня 2018 року цивільною канцелярією суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду..

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, суду не доведено належними доказами, що між сторонами дійсно виник спір щодо невиконання зобовязань за договором позики, зокрема, суду не наданий такий договір, з якого би вбачалися відносини між сторонами.

Надані же позивачкою (її представником) докази, враховуючи характер та зміст заявлених позовних вимог, не підтверджують тієї обставини, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, відповідно до п.5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Тобто, накладення арешту на вищевказане майно, яке заявлене заявником, є необґрунтованим, оскільки такий вид забезпечення позову може викликати негативні наслідки при його виконанні, а саме: вилучення майна з користування власника та передачу іншим особам на відповідальне зберігання.

А також, заявником не доведено суду належними, в розумінні Глави 5 ЦПК України, доказами, що третя особа у даній справі дійсно на теперішній час є чоловіком відповідачки.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним відмовити заявнику в задоволенні його заяви про забезпечення даного позову.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 76-81, 149, 150, 152, 153, 247, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4, про стягнення грошових коштів за договором позики - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Самсонова