Справа №303/1562/18-ц
номер стат. звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Довжанин В.М.

при секретарі Фозекош І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Укрсоцбанк» звернувся в суд з цим позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 46 від 07.07.2006 року ОСОБА_1 07.07.2006 року отримала кредит у розмірі 41669.99 доларів США.

Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява в якій він просив розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, від неї надійшов відзив на позовну заяву в якому вона заперечила проти задоволення позову, просила застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 46 від 07.07.2006 року ОСОБА_1 07.07.2006 року отримала кредит у розмірі 47122.94 доларів США, що у еквіваленті становить 1 121491, 36 гривень. В той же час відповідний кредит повернуто не було, а останній платіж було оплачено ще наприкінці 2010 року.

Як вбачається з кредитного договору він укладався на строк з 07.07.2006 року до 06.07.2012 року, а представник позивача, в свою чергу, звернувся з позовом до суду 21.03.2018 року.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 4 ч.5 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В свою чергу, ст. 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якої це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. До того ж, перебіг позовної давності за зобовязаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Згідно з ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна даність до вимоги кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд зобовязаний застосувати позовну давність лише за заявою сторони у спорі, причому така заява має бути подана до винесення судового рішення. Відповідач заявив про застосування позовної давності до виниклих правовідносин та просив відмовити з цих підстав у позові.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості, останній платіж відповідачем був здійснений 05.03. 2010 року в розмірі 900,76 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, як вже було згадано, строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Останній платіж відповідачем був здійснений 2010 року а представник позивача звернувся до суду 21.03.2018 року. Також судом встановлено, що будь-яких дій, які б свідчили про переривання позовної давності до вимоги позивачем вчинено не було, підстав для поновлення пропущеного строку позивач не навів та не просив, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 256, 267, 56, 527, 530, 610, 629,1049 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 46 від 07.07.2006 року відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В.М. Довжанин