АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/710/17Головуючий у 1-й інстанції Парфенюк В.І.
Провадження № 22-ц/789/491/18 Доповідач - Ткач З.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів суду апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Панькевич Т.І.

з участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 608/710/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 5 березня 2018 року, ухваленого суддею Парфенюк В.І., повне судове рішення складено 15 березня 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2017 року ОСОБА_3 пред'явила позов до ОСОБА_1, який уточнила 13 грудня 2017 року, і просила встановити безоплатний сервітут щодо користування сходовою кліткою, яка належить відповідачеві.

Обґрунтовувала тим, що 08 квітня 2011 року купила нежитлове приміщення - підвал 2-2 площею 15,5 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_4, придбавши 22 липня 2014 року у тому ж будинку нежитлове підвальне приміщення 2-1, площею 79,5 кв.м та сходову клітку 2-3, площею 7,0 кв.м, закрив вхідні двері до підвалу, зруйнував сходову клітку, яка є єдиним входом до її власного приміщення. В наслідок цього вона не може користуватися своїм підвальним приміщенням, не має доступу до свого майна, яке знаходиться в підвалі, що порушує її право користування своєю власністю.

У зв'язку з цим позивачка просить встановити сервітут на її користь щодо користування сходовою кліткою 2-3 ОСОБА_1 площею 7,0 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_3, визнавши за нею право проходу в будь-який день і час доби.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 березня 2018 року вирішено:

"Відмовити за недоведеністю в позові ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_1 про встановлення сервітуту (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про встановлення сервітуту.

Судові витрати покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли."

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Чортківського районного суду від 05 березня 2018 року повністю та ухвалити нове рішення, яким позов про встановлення безоплатного сервітуту на її користь щодо сходової клітки "2-3" ОСОБА_1 площею 7 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_3 для визначення права проходу в будь-який день і час доби - задовольнити.

Посилалась на те, що сходова клітка площею 7,0 кв.м. є об'єктом спільного користування, є єдиним входом у підвальне приміщення будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3, і відповідачу була незаконно відчужена і по цьому факту було порушено кримінальне провадження.

Наступні перепланування та руйнування відповідачем сходової клітки є незаконними.

В технічній документації входу з вулиці безпосередньо до її підвального приміщення не було передбачено.

Цим обставинам та наданим нею доказам суд не дав належної оцінки і вирішив спір з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_3 та він викупили цілісні об'єкти нерухомого майна, які відділені між собою та не передбачають спільних приміщень. З технічного паспорта на нежитлове приміщення - більярдну слідує, що з приміщення 1-1 площею 86,5 кв.м входу в приміщення, яке тепер належить ОСОБА_3, не передбачено. Вказав, що підвальне приміщення позивачки мало три входи: один - з нежилого приміщення - підвалу 2-3, яке тепер належить йому, другий - з приміщення - підвалу 2-1, третій - з АДРЕСА_4. Позивачка самостійно демонтувала вхід у власне приміщення з вулиці і незаконно вимагає встановлення сервітуту.

Позивачка ОСОБА_3 та її представник про дату, час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції належно повідомлені, проте в судове засідання не з'явились.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи представників ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, які надали свої пояснення суду апеляційної інстанції в судовому засіданні проведеному 05 червня 2018 року, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не довела обставини, на які вона посилалась, як на підставу своїх вимог. Зокрема, встановивши, що підвальні приміщення, що належать сторонам, межують, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено неможливість задовольнити свої потреби в іншій спосіб, ніж заявлений у позові. Крім того суд виходив з того, що позивач не зверталась до відповідача ОСОБА_4 з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 402 ЦК України у неї відсутня підстава для звернення до суду з вимогою про встановлення сервітуту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 8 квітня 2011 року ОСОБА_3 купила нежитлове приміщення - підвал 2-2 площею 15,5 кв.м, що знаходиться по по АДРЕСА_3.

Із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого Чортківським ОК МБТІ 22.07.2014 року вбачається, що право власності на нежиле приміщення згідно договору купівлі-продажу від 8 квітня 2011 року зареєстровано за ОСОБА_3 11 квітня 2011 року. (а.с.10)

22 липня 2014 року ОСОБА_1 на підставі укладеного договору купівлі-продажу, набув право власності на 19/100 часток нежилого приміщення ресторану, магазину - фотостудії, більярдної - сауни по АДРЕСА_3. (а.с. 51)

Із змісту позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що предметом позову є вимога про встановлення сервітуту щодо користування сходовою кліткою 2-3 відповідача ОСОБА_1 площею 7 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_3 для доступу належного їй підвального приміщення 2-2 площею 15, 5 квадратних метрів.

В обґрунтування цієї вимоги, позивачка посилалась на те, що сходова клітка площею 7 кв.м, як окреме приміщення загального користування, передбачено планом будівлі, була викуплена відповідачем незаконно та останнім незаконно зруйнована.

Перевіривши доводи ОСОБА_3 на підставі зібраних доказів у справі, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення вимог позивачки не має.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Отже, однією з умов встановлення сервітуту є неможливість задоволення потреби користування майном іншим способом, ніж шляхом встановлення сервітуту.

Згідно з частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Статтею 403 Цивільного кодексу України визначено зміст сервітуту.

Із витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 22 липня 2014 року, індексний номер 24546415, вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об'єкт нерухомого майна яке складає 19/100 часток нежилого приміщення ресторан, магазин - фотостудія, більярдна - сауна, площею 86,5 кв.м., в цілому загальною площею 447,7 кв м за адресою: АДРЕСА_3. (а.с. 52)

Згідно технічного паспорту на нежитлові приміщення по АДРЕСА_3, виготовленого 28 липня 2014 року Чортківським ОКМ БТІ, що були предметом договору купівлі-продажу від 22 липня 2014 року, площа приміщення більярдної становить 86,5 квадратних метрів і дане приміщення є єдиним цілісним без відокремлення сходової клітки, площею 7,0 кв м., як окремого приміщення. (а.с. 53,54; 100,101).

Крім того, згідно плану поверхів будови літери "А", в підвал 2-2, площею 15,5 кв.м., який був предметом договору купівлі-продажу ОСОБА_3 проходу із сходової клітки, як вказувала позивачка, також непередбачено. З цього плану вбачається, що вхід до підвального приміщення ОСОБА_3 позначено з підвального приміщення, а не зі сторони сходів. (а.с. 83)

Вхід з підвального приміщення 2-1, площею 80,3 кв. м. до підвального приміщення 2-2 також позначено в плані поверхів будови літери "А", по АДРЕСА_3 наданого Чортківським обласним комунальним міжрайонним БТІ. Згідно цього плану входу з сходової клітки - приміщення 2-3, до приміщення 2-2 не має. (а.с.97)

При цьому, колегія суддів бере до уваги пояснення представника відповідача про те, що використання позивачкою приміщення більярдної, як проходу, суперечитиме цільовому призначенню викупленого відповідачем приміщення, площею 86,5 кв.м.

Згідно із частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три критерії, які необхідно оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про неможливість встановлення сервітуту на користь позивачки ОСОБА_3 для забезпечення права проходу в будь-який день і час доби щодо приміщення, яке не відповідає цільовому призначенню, як допоміжне приміщення.

У випадку встановлення сервітуту буде порушено пропорційність між метою, яку бажала досягти позивачка - право проходу через приміщення більярдної з метою господарської діяльності, та метою, яку бажав досягти відповідач, придбавши підвальне приміщення більярдної, як цілісного приміщення для використання його по призначенню.

Крім того, суд першої інстанції перевірив доводи позивачки про те, що право користування належним їй підвальним приміщенням може бути задоволено лише шляхом встановлення сервітуту щодо сходової клітки, яка належить відповідачу ОСОБА_1

При цьому суд вірно взяв до уваги і надані відповідачем докази, що встановлюють обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Так в плані поверхів будови літери "А", по АДРЕСА_3 в підвальному приміщенні 2-2, площею 15,5 кв.м., позначено три проходи, один з нежилого приміщення - підвалу 2-3, яке тепер належить відповідачу ОСОБА_1, другий - з приміщення - підвалу 2-1, третій - з АДРЕСА_4. (а.с.15)

З відповіді Чортківського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 64 від 31 серпня 2017 року вбачається, що на плані від 22 грудня 1986 року поверхів будови під літерою "А" по АДРЕСА_3, вказано вхід до приміщення "2-2" з підвального приміщення "2-1", вхід у яке проходив з приміщення сходової клітки "2-3" та з двору будинку; на плані від 5 грудня 2007 року вхід до підвалу будинку вказано з АДРЕСА_4 через сходову клітку "2-3". В листі також зазначено, що вхід до підвального приміщення "2-2", що належить позивачці ОСОБА_3 вказано в інвентаризаційній справі, що повинна зберігатися у власника приміщення.

Згідно повідомлення приватного науково-проектно-виробничого підприємства "Євростиль" № 18 від 15 листопада 2017 року аналіз наданих Чортківським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації копій планів будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_3, будинковолодіння в минулому функціонувало, як одна комплексна одиниця, оснащена спільними евакуаційними виходами і входами з всіх поверхів будівлі. На даний час в певних частках знаходиться в приватній власності в різних власників. Протягом довгого періоду часу змінювались власники приміщень, їх функціональне призначення та планування. Роз'яснення, щодо умовних позначень на копії плану підвалу показані в додатку 1. Згідно наданих Чортківським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації копій документів можна судити: вихід з підвальних приміщень 2-1 на ззовні здійснюється через сходову 2-3. Приміщення 2-2 в результаті багаторазових перепланувань залишилось без входів та вікон, так як були замуровані два внутрішніх входи, які вели до приміщень інших власників та зовнішній вхід, який вів безпосередньо на зовні, замуровані також і вікна. Для нормального функціонування приміщення 2-2, як самостійної одиниці необхідно відновити вихід на зовні в місці колись наявного виходу та вікно в місці замурованого колись прорізу.

З урахуванням цих даних, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивачкою відповідними доказами не доведено, що користування підвальним приміщенням не може бути задоволено іншим способом, ніж встановленням сервітуту, щодо приміщення, зазначеного нею, як сходова клітка "2-3".

Частиною першою ст. 402 ЦК України визначено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 402 ЦК України у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Разом з тим, норма ч. 3 ст. 402 ЦК України підлягає застосуванню у тому випадку, коли сервітут може бути встановлений договором у разі недосягнення домовленості сторонами такого договору.

Судом правильно взяв до уваги те, що у справі відсутні докази отримання відповідачем листа позивачки від 15 лютого 2017 року з приводу укладення договору про встановлення сервітуту щодо спільного користування сходовою кліткою для проходу до її підвального приміщення, що є підставою для відмови у позову.

Доводи позивачки в апеляційній скарзі про те, що сходова клітка площею 7,0 кв.м. є об'єктом спільного користування, є єдиним входом у підвальне приміщення будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3, і відповідачу була незаконно відчужена, не відповідає технічній документації при укладені догорів купівлі-продажу, які є чинними, і належними та допустим доказами ці обставини не підтверджені.

Суд першої інстанції встановив обставини справи на підставі доказів, які сторони надали суду, дав їм належну правову оцінку і вирішив спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду з мотивів викладених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 5 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 09 липня 2018 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я.

Шевчук Г.М.