Справа № 572/736/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/736/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитинита на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісяця, на утримання неповнолітньої дитини : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з моменту предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку із чим батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. З огляду на наведене, позивач вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду, оскільки дійти домовленості про добровільне надання відповідачем коштів на утримання дитини, яка проживає із матірю, сторонам не вдалось. Позивач вважає, що відповідач є працездатною особою, а тому в змозі забезпечити матеріально як неповнолітню дитину, так і дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, через що просить також, стягнути аліменти і на своє утримання.

Позивач в суді заявлені вимоги підтримала та пояснила, що самостійно утримує дитину, в той час як відповідач допомогу на утримання дитини надає незначну, що стало підставою для звернення до суду. Позивач зазначає, що на даний час вона не має можливості працевлаштуватись, оскільки здійснює догляд за дитиною, через що вважає, що відповідач має надавати кошти і на її утримання.

Відповідач у судовому засідання заявлені позивачем позовні вимоги визнав частково, подав відзив на позов. Так, відповідач вказує, що є не працевлаштованим, а тому не має матеріальної можливості утримувати дружину. Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити у задоволенні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, а розмір аліментів, які мають бути стягнуті на утримання неповнолітньої дитини зменшити.

В ході судового розгляду відповідачем було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме : довідки про доходи, яке судом задоволено.

Інших клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача, які підлягають до часткового задоволення.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини та в частині утримання дружини у разі проживання з нею дитини.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, із копії свідоцтва про народження дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що його батьками є сторони по справі : ОСОБА_2 та ОСОБА_1. На момент звернення позивача із даним позовом до суду дитина сторін по справі є неповнолітньою.

Із позовної заяви встановлено, що неповнолітня дитина проживає із матірю та перебуває на її утриманні, що не заперечується сторонами по справі, а також доводиться довідкою №1997 від 16 березня 2018 року, виданою Тутовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області.

Таким чином, відповідачем порушені права неповнолітньої дитини на її утримання до досягнення повноліття, оскільки останнім, відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень - не надано доказів утримання неповнолітньої дитини. З огляду на наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є правомірними.

Розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача, позивачем визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісяця.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

В ході судового розгляду даного позову не встановлено наявності у відповідача інших утриманців або наявності інших обставин, що перешкоджають стягненню з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вказані вище обставини підтверджують обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Суд вважає за доцільне визначити стягувані з відповідача аліменти відповідно до ст.184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки саме такий порядок стягнення аліментів може бути визначено судом за заявою стягувача, крім цього, відповідач не заперечує щодо такого порядку, оскільки має мінливий дохід.

Однак, при визначенні розміру аліментів судом враховуються ті обставини, що ОСОБА_2 є непрацюючим та не отримує на даний час будь-якого доходу, що підтверджено наданою суду довідкою відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до якої ОСОБА_2 у 2017 році отримав дохід лише у 1 му кварталі від продажу нерухомого майна, інших доходів не мав.

Таким чином, з огляду на досліджені судом докази, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, а також задекларований законодавством обовязок обох батьків по утриманню неповнолітньої дитини слід стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 200 грн. щомісяця.

Відповідно до позовних вимог позивач також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку - у сумі 1 000 грн. щомісяця.

Однак, відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Копія свідоцтва про шлюб, наявна в матеріалах справи, доводить, що ОСОБА_2 з 11 вересня 2015 року перебуває у шлюбі із ОСОБА_1, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області.

Судом також, встановлено, що сторони по справі мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачем.

В судовому засіданні відповідач заперечував позовні вимоги щодо утримання дружини, посилаючись на те, що є не працевлаштованим.

Суд вважає, що вказані обставини не є підставою для звільнення відповідача від обовязку утримувати дружину, з якою проживає дитина, так як ОСОБА_2 є працездатною особою, яка має можливість до працевлаштування. Інших обєктивних причин, які б перешкоджали відповідачу утримувати дружину, судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 також аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, однак, враховуючи ті обставини, що останній даним рішенням зобовязаний до стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини розмір даного стягнення слід зменшити.

На підставі наведеного, ст.ст. 84, 180, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст.81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (жительки с.Цепцевичі провул.Замковий,14 Сарненського району Рівненської області, паспорт громадянина України серії МЮ №161337, ІПН НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітньої дитини : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з 20 березня 2018 року і до повноліття дитини, а також аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто, до 15 червня 2019 року.

Рішення, відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України, в частині стягнення аліментів в сумі платежів за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_4