__________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/7576/18
провадження № 2/520/5094/18
УХВАЛА

02.07.2018 рокусуддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Одеси справі присвоєно єдиний унікальний номер 520/7576/18; головуючим суддею визначено суддю Літвінову І.А.

Справа № 520/7576/18 відноситься до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду, як особа яка має цивільну процесуальну дієздатність, що полягає в здатності особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді, в тому числі і через представника.

ОСОБА_2 пред'явив позов до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський».

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити місцезнаходження (для юридичних осіб), поштовий індекс.

Всупереч вказаним вимогам, у позовній заяві ОСОБА_2 індекси в адресах місцезнаходження відповідачів Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» та Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» є неприйнятними, оскільки не відповідають офіційно встановленим (відбиті як «65000»).

Також, в позовній заяві ОСОБА_2 адреса місцезнаходження відповідача Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» не співпадає з дійсною.

За своєю суттю адреса це умовна кодифікація місця знаходження об'єкту, яка застосовується з метою поштового зв'язку. Правила написання адреси, встановлені Міністерством зв'язку, для забезпечення якнайшвидшого пересилання, зберігання і доставляння поштових відправлень. На всіх адресах пишеться: назва вулиці, номер будинку і квартири; назва населеного пункту, міста; назва району; назва області, індекс.

Поштова індексація України розроблена на основі п'ятицифрових кодів, і використовується для пришвидшення сортування та доставки поштових відправлень. Четверта та п'ята цифри індексу вказують номери підпорядкованих їм відділень зв'язку або населених пунктів.

Отже,позивачу необхідно виконати вимоги п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України належним чином, вказавши поштові індекси в адресах відповідачів у відповідності до встановлених правил, й зазначивши дійсну адресу відповідача Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський».

Крім того, положеннями п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вимагається зазначати у позовній заяві ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Позовні заява ОСОБА_2 не містить ідентифікаційних кодів всіх відповідачів: Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», хоча вказані підприємства є юридичними особами, зареєстрованими за законодавством України.

Позивачу слід виконати вимоги п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у частині зазначення кодів, взявши до уваги наступне:

з метою гармонізації законодавства України відповідно до вимог Європейського Союзу та підняття української системи реєстрації суб'єктів господарювання на європейський рівень, згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 р. (в редакції від 26 листопада 2015 року - «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань») був створений Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР).

За положеннями статті 17 вказаного Закону, до переліку інформації щодо юридичної особи, яка підлягає розкриттю, внесена також інформація про найменування, організаційно-правову форму, місцезнаходження юридичної особи, її ідентифікаційний код, види діяльності.

У відповідності до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» пошук відомостей у ЄДР здійснюється безкоштовно шляхом запиту і отримання інформації з реєстру засобами електронного зв'язку або через мережу Інтернет (он-лайн сервіс: https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

Також, у мережі Інтернет наявний вільний доступ до офіційних сайтів відповідачів:

Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» - http://www.teplo.od.ua/;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал» - https://infoxvod.com.ua/;

Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» - http://omr.gov.ua/ru/departments/90603.

На вказаних сайтах розміщена інформація про номери засобів зв'язку, офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти юридичних осіб.

Позивач ОСОБА_2 безпосередньо у позовні заяві зазначає про особисте одержання ним певної інформації щодо обставин справи з офіційного веб-порталу «ГЕРЦ», що свідчить про відсутність перешкод у доступі позивача до Інтернет сайтів та можливість виконання позивачем ОСОБА_2 всіх вимог, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Позивачем ОСОБА_2 також не виконані вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в частині зобов'язання зазначити у позовній заяві докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, ОСОБА_2, посилається на звернення у 2016 році до кожного із відповідачів з вимогами укласти договір, провести перерахунок із виключенням заборгованості, та зазначаючи про відсутність реакції з боку відповідачів. Утім, всупереч вимогам п. 5 ч. 3ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, докази цим обставинам у позовній заяві не зазначає та докази, що підтверджують вказані обставини до позовної заяви не додає. При цьому, письмові докази, додані на підтвердження інших обставин, не засвідчені у порядку, встановленому статтею 95 ЦПК України, й не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та не вказано, хто є держателем оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, що порушує вимоги п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Також позивачу роз'яснюється, що згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Позовна заява ОСОБА_2 такого розрахунку не містить.

Позивачу варто взяти до уваги, що за положеннями статей 133, 134 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Щодо судового збору:

за правилами ч. 4 ст. 177, ч. 4 ст. 175 ЦПК України - до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

До позовної заяви ОСОБА_2 документ, що підтверджує сплату судового збору не доданий. Позивач зазначає, що він є звільненим від сплати судового збору, посилаючись на статтю 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та рішення № 14-57цс18 21 березня 2018 року.

Дійсно, згідно із статтями 1, 11 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави для висновку про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

При прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 14-57цс18.

Однак, зважаючи на зміст позовних вимог ОСОБА_2 та обставини, зазначені ним у позовній заяві, суддя доходить висновку, що ОСОБА_2 безпідставно застосовує по відношенню до себе положення статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Як зазначалось вище, статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачене звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Є незрозумілим, яким чином та які саме права ОСОБА_2, як споживача порушили відповідачі, зафіксувавши у довідках від 01.12.2015 та 01.09.2016 борг, який виник у іншої особи, а саме у споживача послуг ОСОБА_6

З матеріалів позовної заяви не вбачається, що відповідачі з 2016 року пред'являли до ОСОБА_2 будь-які вимоги щодо стягнення боргу (в тому числі і в примусовому порядку), який значиться за ОСОБА_6

Крім того, в абзаці 11 другої сторінки першого аркушу позовної заяви позивач особисто вказує, що у спірний період не являвся споживачем послуг, наданих відповідачами та фактично не споживав послуги. Тобто, спірні правовідносини, пов'язані із обставинами, які виникли у період, коли позивач не був споживачем.

Отже, майже за три із шести заявлених позовних вимог підлягає сплаті судовий збір.

За кожною із цих вимог позивач просить «визнати» певний факт.

Звертається увага позивача, що діючими нормами цивільного процесуального закону передбачене встановленняу судовому порядку певних фактів, які мають юридичне значення. Так, статтею 293 ЦПК України визначено, що цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних праврозглядаютьсяв порядку окреме провадження. Частиною сьомою статті 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У зв'язку із наведеним позивачу ОСОБА_2 пропонується уточнити зміст п.п. 2, 4, 6 позовних вимог шляхом заміни слова «визнати» на «встановити», та сплатити судовий збір за кожну із цих вимог за ставкою судового збору, у розмірі, встановленому пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяв у справах окремого провадження, та на виконання ч. 4 ст. 177ЦПК України додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, , встановленого законом на 1 січня 2018 року).

Звертається увага позивача, що з 02.07.2018 року відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України від 06.06.2018 року № 06-08/699-3489 «Про реквізити рахунків» - відкрито нові рахунки для сплати судового збору на балансі Казначейства.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору: Отримувач коштів УК у Київському районі; Код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38016923; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) - 899998; Рахунок отримувача - 5005; Код класифікації доходів бюджету - 22030101 ; Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050).

Належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також, фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи, що обставини справи пов'язані із діями та бездіяльністю попереднього власника квартири ОСОБА_6, а рішення суду може вплинути на права та обов'язки цієї особи, пов'язаних із сплатою заборгованості, яка у нього виникла перед відповідачами, позивачу ОСОБА_2 пропонується на цій стадії судового провадження вирішити питання щодо залучення ОСОБА_6 до участі у справі у якості третьої особи, та на виконання вимог ч. 1 ст. 175 ЦПК України додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів для направлення новозалученому учаснику справи.

Крім цього, позивачу необхідно додати копії, зазначені у п. 5 Додатків до позовної заяви для суду та відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський», оскільки вказані копії додані лише до примірнику позовної заяви із відміткою для відповідача Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси». Частиною 1 статті 175 ЦПК України вимагається додавати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Вказана норма закону не містить виключень та застережень.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов'язкових вимог законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» ).

Враховуючи виявлені недоліки при оформлені позовної заяви ОСОБА_8, на виконання вимог національного законодавства, а саме - частини першої статті 185 ЦПК України, суддею постановляється ухвала про залишення позовної заяви без руху та позивачеві встановлюється строк усунення недоліків.

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка до судового розгляду спрямована в першу чергу на захист прав самого позивача та забезпечення розгляду справи без зволікань, з додержанням розумних строків, в порядку спрощеного позовного провадження, наслідком чого стане економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов'язаних із безпосереднім розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 95, 175-177, 185, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», в особі філії «Інфоксводоканал», Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачеві строк усунення недоліків шляхом повного виконання вимог, встановлених статтями 95, 175-177 ЦПК України щодо форми, змісту та порядку подання позовної заяви, відповідно до мотивувальної частини цієї ухвали - протягом десяти днів з дня одержання копії ухвали.

Забезпечити позивачу можливість засвідчити копії доданих до позовної заяви письмових доказів безпосередньо у приміщені суду. Покласти обов'язок щодо забезпечення позивачу умов для виконання цього пункту ухвали на секретаря судового засідання Молодова В.С.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою до суду, роз'яснивши, що у випадку виконання ухвали та усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатись поданою у день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачеві разом із доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Літвінова І. А.