У Х В А Л А

13.06.2018 Справа №607/10653/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Редакція газети Тернопільської районної ради і Тернопільської районної державної адміністрації «Подільське слово» Тернопільської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, звернулася в суд із позовом до КП «Редакція газети Тернопільської районної ради і Тернопільської районної державної адміністрації «Подільське слово» Тернопільської області про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні із 22 березня 2017 року по день постановлення рішення та стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень за затримку розрахунку при звільненні.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці (п. 3); зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п. 4).

Згідно ізч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зазначена позовна заява не відповідає вказаним вимогам, з наступних підстав:

Всупереч п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві не зазначено ціни позову, виходячи з суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, хоча заявлено вимогу майнового характеру, а також не конкретизовано змісту позовних вимог - не зазначено яку саме суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивач просить стягнути з відповідача.

Також, всупереч ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не долучено документа, що підтверджує сплату судового збору.

У позовній заяві позивач стверджує, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до цієї норми Закону позивачі звільняються від сплати судового збору в частині стягнення заробітної плати, а також всіх інших, пов'язаних з нею виплат.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на день подання позову), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Законом України від 22 травня 2015 року N 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 1 вересня 2015 року, ця категорія пільговиків звужена. Так, за п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Таким чином у справі за позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди позивачі повинні сплатити судовий збір за ставками, встановленими ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки, як уже було зазначено, справи «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин», було виключено з категорії пільгових.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі N 6-1121цс16.

Так, позивачем заявлено дві позовні вимоги: одна - майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні) та інша - немайнового характеру (про відшкодування моральної шкоди).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з п.п. 2, 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8 810 гривень), а немайнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 гривень).

Таким чином, за вимогу немайнового характеру про стягнення моральної шкоди позивачу необхідно сплатити 704,80 гривень судового збору, а за вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - 1 відсоток ціни позову, яку позивачу необхідно визначити, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 гривень).

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

1)зазначити ціну позову, виходячи з суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

2)конкретизувати зміст позовних вимог - зазначити яку суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивач просить стягнути з відповідача;

3)сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в розмірі 704 гривень 80 копійок, а також за вимогу майнового характеру, з урахуванням визначеної позивачем ціни позову, та з урахуванням викладених вище вимог закону щодо визначення розміру судового збору, на розрахунковий рахунок: 0002, код отримувача: 37977726; Банк отримувача: ГУДКC України в Тернопільській області; одержувач: УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001, код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012, призначення платежу - Судовий збір, та надати суду оригінал квитанції про його сплату.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Редакція газети Тернопільської районної ради і Тернопільської районної державної адміністрації «Подільське слово» Тернопільської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, - залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків.

У випадку виконання позивачем вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. М. Позняк