У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Дмитрієвій А.А.

за участі заявника - старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві - Танащук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності в межах примусового виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва про стягнення с ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок повернення основного боргу з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2008 року по березень 2011 року 205994 гривні 64 копійки та судові витрати, а разом 207814 гривні 62 копійки,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2017 року заявник старший державний виконавець Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Танащук О.М. звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з поданням про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності в межах примусового виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок повернення основного боргу з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2008 року по березень 2011 року 205994 гривні 64 копійки та судові витрати, а разом 207814 гривні 62 копійки.

Вимоги подання обґрунтовано наступним.

У відділі на виконанні перебуває виконавче провадження № 39092737 з примусового виконавчого листа № 2-879/11 виданого 17.04.2012 Дарницьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок повернення основного боргу з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2008 року по березень 2011 року включно 205994 грн. 62 коп., судові витрати у збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в її розмірі 120 грн., а всього 207814 грн. 62 коп.

Так, державним виконавцем 3.07.2013 р. на підставі 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження.

В ході проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню державним виконавцем встановлено наступне:

Згідно відповіді ГУПФУ у м. Києві боржник не перебуває на пенсійному обліку.

Згідно відповіді ДПС України боржник відкритих рахунків у фінансових установах немає.

Згідно повідомлення УДАІ за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповіді Центрального відділу державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м. Києві №1228/160-01-09 від 16.03.2017, 05.08.1990 Центральний відділ державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м. Києві зареєстрував шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. актовий запис №3937, який містить відмітку про розірвання шлюбу на підставі Рішення Деснянського районного суду м. Києва про розірвання шлюбу від 06.11.2012р. справа №2-5642.

Державним виконавцем направлено запит до РСЦ м. Києва з метою виявлення набутого за час шлюбу спільного сумісного майна подружжя наявність рухомого майна, що зареєстроване за колишньою дружиною боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_5.

Згідно відповіді РСЦ м. Київ №8044 від 05.09.2017 за ОСОБА_5 зареєстрований транспортний засіб: VOLKSWAGEN POLO 1.4, тип кузова: хетчбек-в, номер кузова:НОМЕР_2, державний номерний знак: НОМЕР_4, 2003 року випуску, місце реєстрації: ВРЕР-8 УДАІ в м. Києві, дата операції 10.10.2003 (адреса власника: АДРЕСА_1).

Згідно відповіді Хмельницького міського відділу державної реєстрації акті цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області №1409/15.19.4-36 від 16.06.2017 в архіві Хмельницького міського відділу державної реєстрації акті цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області наявний актовий запис про шлюб №2614 від 26.12.2014 на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

Державним виконавцем направлено запит до РСЦ м. Києва з метою виявлення набутого за час шлюбу спільного сумісного майна подружжя наявність рухомого майна, що зареєстроване за колишньою дружиною боржника ОСОБА_2 - - ОСОБА_6.

Згідно відповіді РСЦ м. Київ №8044 за ОСОБА_6 зареєстрований транспортний засіб: IVECO DAILY 35-10, тип тз кузова: фургон, номер кузова: - НОМЕР_5, 2002 року випуску, державний номерний знак: НОМЕР_6, білого зору, дата реєстрації: 14.04.2015 (адреса власника - АДРЕСА_2).

05.09.2017 року стягувану та державному виконавцю Відділу стало відомо про те, що за колишньою дружиною боржника - ОСОБА_5 зареєстрований транспортний засіб: VOLKSWAGEN POLO 1.4, тип кузова: тип кузова: хетчбек-в, номер кузова: НОМЕР_2, державний номерний знак: НОМЕР_4, 2003 року випуску, місце реєстрації: ВРЕР-8 УДАІ в м. Києві, дата операції 10.10.2003.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнень, просить суд:

1.Визнати за боржником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ? частину транспортного засобу: VOLKSWAGEN POLO 1.4, тип кузова: хетчбек-в, номер кузова: НОМЕР_2, державний номерний знак: НОМЕР_4, 2003 року випуску, місце реєстрації: ВРЕР-8 УДАІ в м. Києві, дата операції 10.10.2003, який зареєстрований за ОСОБА_5 (адреса власника: АДРЕСА_1).

2.Визнати за боржником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, частину транспортного засобу: IVECO DAILY 35-10, тип ТЗ кузова: фургон, номер кузова: НОМЕР_3, 2002 року випуску, державний номерний знак: НОМЕР_6, білого кольору, дата реєстрації: 14.04.2015, який зареєстрований за ОСОБА_6 (адреса власника - АДРЕСА_2).

15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким КАС України викладено в новій редакції.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2017 року заяву старшого державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Танащук О.М. про накладення арешту на майно залишено без задоволення.

В судовому засіданні старший державний виконавець Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Танащук О.М. вимоги подання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити подання з викладених в ньому обставин.

Боржник ОСОБА_2 та стягувач ОСОБА_3 до судового засідання по розгляду подання державного виконавця неодноразово не з'являлись. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином. поштова кореспонденція повернулась з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до вимог ст.443 ч. 2 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити дане подання у їх відсутності , так як неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення державного виконавця, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Як наголошує ч.1, ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

За змістом ч.1-2, ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження ВП №390922737 з примусового виконання виконавчого листа №2-879/11 виданого 17.04.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок повернення основного боргу з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2008 року по березень 2011 року включно 205994.ю62 грн., судові витрати у виді судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн., а всього 207814,62 грн.

30.07.2013 року державним виконавцем Філатовою Ольгою Сергіївною Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 39092737 (а.с.6).

Як передбачено ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.32 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У відповідності до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

В ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» були надіслані запити до відповідних органів.

Згідно відповіді Центрального відділу державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 16.03.2018 р. №228/160-01-09 на № Д/17 від 01.03.2017 р. на запит щодо перевірки наявності актового запису про державну реєстрацію шлюбу відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено наступне. 05.08.1990 року Центральний відділ державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстрував шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №3937, який містить відмітку про розірвання шлюбу на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва про розірвання шлюбу від 06.11.2012 року справа №2-5642 (а.с.8).

17.08.2017 р. старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Танащук О.М. направлено запит до Регіонального сервісного центру м. Києва з метою виявлення набутого за час шлюбу спільного сумісного майна подружжя, надати вичерпну інформацію про наявність рухомого майна, що зареєстроване за дружиною боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1 (а.с.9).

У відповідності до облікової картки приватного АМТ від 05.09.2017 р., наданого Регіональним сервісним центром м. Київ, ОСОБА_5 є власником ТЗ VOLKSWAGEN POLO 1.4, місце реєстрації: ВРЕР-8 УДАІ в м. Києві, дата операції 10.10.2003 року, державний номерний знак НОМЕР_4, легковий, тип кузова: ХЕТЧБЕК-В, 2003 року випуску, номер кузова (причепу) НОМЕР_2 (а.с.9).

Крім того, в.о. начальника Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного, повідомлено про наявність в архіві Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області актового запису про шлюб № 2614 від 26.12.2014 на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Лист від 16.06.2017 р. №1409/15.19.4-36 на №39092737 від 12.05.2017 (а.с.10).

Державним виконавцем направлено запит від 06.11.2012 року справа №2-5642 (а.с.8).

Старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Танащук О.М. направлено запит до Регіонального сервісного центру м. Києва з метою виявлення набутого за час шлюбу спільного сумісного майна подружжя наявність рухомого майна, що зареєстроване за колишньою дружиною боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_6.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру м. Київ за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано IVECO DAILY 35-10, тип ТЗ кузова: фургон, код типу кузова: 2400, рік випуску 2002, VIN: НОМЕР_3, номер шасі: VIN: НОМЕР_3, підстава реєстрації довідка-рахунок №ААЕ127643 від 13.04.2015 , місце реєстрації: Хмельницька , адреса власника: АДРЕСА_2 (а.с.11).

У відповідності до відповіді № від 28.08.2017 р. на запит № 30477310 від 23.08.2017 р. до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, повідомлено, що РНОКПП: НОМЕР_1 - платник податків (ОСОБА_2) з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку у органах ДПС не перебуває (а.с.12).

Згідно відповіді № від 30.08.2017 р. на запит №30477308 від 23.08.2017 р. до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії повідомлено, що ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1 не перебуває на пенсійному обліку (а.с.13).

Згідно відповіді № від 30.08.2017 р. на запит №30477309 від 23.08.2017 р. до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє відоме місце роботи ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, результати обробки запиту - інформацію не знайдено (а.с.13).

Згідно повідомлення УДАІ за боржником ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

При цьому, виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності, відповідно до зазначених норм, означає отримання власником, що виділяється, своєї частки в натурі в приватну власність або при неможливості поділу майна відповідно до часток на отримання грошової або іншої компенсації за свою частку від інших співвласників, до яких переходить право власності на цю частку.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ст.ст.60, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду.

Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв'язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв'язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

А тому, за таких умов суд приходить до переконання, що державним виконавцем надані належні і достатні докази, які свідчать про належність спірного майна на праві спільної сумісної власності боржнику, та як вбачається з матеріалів справи, у боржника відсутнє інше майно, на яке можна звернути стягнення, що також знайшло підтвердження в судовому засіданні, а тому подання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.353, 443 ЦПК України, ч.3 ст.5, ст.55,57,58,61,62 Закону України «Про виконавче провадження» суд ,

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Танащук О.М. про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності в межах примусового виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва про стягнення с ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок повернення основного боргу з урахуванням індексу інфляції за період з листопада 2008 року по березень 2011 року 205994 гривні 64 копійки та судові витрати, а разом 207814 гривні 62 копійки - задовольнити.

Визнати за боржником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ? частину транспортного засобу: VOLKSWAGEN POLO 1.4, тип кузова: хетчбек-в, номер кузова: НОМЕР_2, державний номерний знак: НОМЕР_4, 2003 року випуску, місце реєстрації: ВРЕР-8 УДАІ в м. Києві, дата операції 10.10.2003, який зареєстрований за ОСОБА_5 (адреса власника: АДРЕСА_1).

Визнати за боржником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, частину транспортного засобу: IVECO DAILY 35-10, тип ТЗ кузова: фургон, номер кузова: НОМЕР_3, 2002 року випуску, державний номерний знак: НОМЕР_6, білого кольору, дата реєстрації: 14.04.2015, який зареєстрований за ОСОБА_6 (адреса власника - АДРЕСА_2).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя: