Справа № 357/5286/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Гуртовенко О. В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м.Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів мотивуючи тим, що їхня спільна з відповідачкою дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, відповідачка не приймає участі у вихованні дитини, не приділяє їй уваги та не надає кошти на утримання, тому позивач просив суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 400 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачка подала відзив на позов, погодилася сплачувати аліменти в сумі 600 грн щомісячно.

Судом встановлені наступні обставини.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

За рішення суду від 28.12.2015 р. шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року у справі №357/6639/16-ц визначено місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з батьком ОСОБА_1

Відповідно до довідки №1054 від 26.05.2016 року Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради дитина проживає і зареєстрована з батьком.

Дівчинка перебуває на утриманні батька ОСОБА_1, мати ОСОБА_2 надає кошти дитині на банківську картку не регулярно , раз в декілька місяців, в межах 300-500 грн, інколи купує їй одяг.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги.

Цей обов'язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Поряд з цим відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мотивуючи заявлену тверду суму аліментів позивач вказує на те, що на утримання дочки він витрачає щомісяця приблизно 4 800 грн з розрахунку: 100,00 грн. щоденно витрачається на харчування ( в тому числі на молочні продукти, фрукти та ін.); 1000,00 грн. - додаткові зайняття з педагогами (репетитор з англійської мови), спортивна секція, заняття в музичній школі (школа мистецтв); приблизно 500,00 грн. в місяць він витрачає на незначний одяг, купівлю шкільних приладь та інше.

Позивач зазначає, що відповідачка працює продавцем, має у власності нерухоме майно, інших дітей не має тому може сплачувати аліменти у зазначеному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки цивільне судочинство здійснюється за принципом змагальності сторін, доказуючи розмір щомісячних витрат на дитину, позивачу необхідно посилатись на докази, які б підтверджували такі витрати, чого зроблено не було.

Посилання ОСОБА_1 на відвідування ОСОБА_3 додаткових занять з англійської мови та спортивних секції не може бути враховано судом при визначення розміру аліментів, які слід стягувати з відповідачки, оскільки ці питання слід вирішувати за правилами ст.185 ЦПК України шляхом звернення до суду з окремим позовом.

Однак, згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 1944 грн.

Таким чином мінімальний розмір аліментів на неповнолітню дитину на час ухвалення рішення становить 972 грн. (1944 грн. х 50%).

ОСОБА_1 не надав суду доказів, що відповідачка може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у вказаному позивачем розмірі. Посилання позивача на наявність у позивачки нерухомого майна та відсутність інших дітей в даному випадку не мають правового значення. ОСОБА_2 надала до суду довідку про заробітну плату, одержану в мінімальному розмірі в 3 кварталі 2017 року та 1 кварталі 2018 року, на час ухвалення рішення інформація про доходи відповідачки у суду відсутня. Тому, з врахуванням наданих сторонами доказів, суд вважає за можливе позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з 16.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позивача про стягнення з відповідачки 5 300 грн судових витрат, включаючи 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, не обґрунтовані, доказами не підтверджені, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі ст.ст. 180-183 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141-142, 206, 258-259, 265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 16.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн.

В іншій частині - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31.07.2018 року.

СуддяЛ. М. Кошель