Справа № 664/430/15-ц
Провадження № 4-с/664/11/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

В складі: головуючого судді Яценко О.М.,

за участю секретаря Брустман О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника та державного виконавцяОлешківського районного ВДВС Головного ТУЮ в Херсонській області, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність начальника та державного виконавцяОлешківського районного ВДВС Головного ТУЮ в Херсонській області, зобовязання вчинити певні дії, зазначивши, що на виконанні в Олешківському районному ВДВС Головного ТУЮ в Херсонській області перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого 09.08.2016 року Цюрупинським районним судом Херсонської області по справі № 664/430/15-ц про зобовязання ОСОБА_2 передати їй майно, а саме телевізор та холодильник, а всього майна на загальну суму 15770,00 грн.. Проте з 15.09.2016 року (дати направлення виконавчого листа до державної виконавчої служби) до цього часу жодних дій по вказаним провадженням не було проведено, майно та грошові кошти так повернуті і не були. Тому просить визнати бездіяльність начальника ОСОБА_3 та державного виконавцяОлешківського районного ВДВС Головного ТУЮ в Херсонській області ОСОБА_4 щодо невиконання рішення суду незаконною та зобовязати вчинити дії щодо примусового виконання рішення суду.

Від заявника надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, подану скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Державний виконавець та боржникна розгляд справи не зявились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Перевіривши матеріали заяви та додані до неї документи, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.08.2016 року Цюрупинським районним судом Херсонської області був виданий виконавчий документ по справі № 664/430/15-ц про зобовязання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 майно, а саме телевізор та холодильник, а всього майна на загальну суму 15770,00 грн.. Вказаний виконавчий документ був поданий для примусового виконання до Олешківського районного ВДВС Головного ТУЮ в Херсонській області, проте до цього часу майно повернуто не було, державним виконавцем заходи з примусового виконання рішення здійснені не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження», який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нездійснення державним виконавцем виконавчих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» призводить до порушення законних прав та інтересів стягувача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Як вбачається з відповіді, наданої ОСОБА_1 Т.П.28.12.2017 року у виконавчих провадження про стягнення боргу та повернення майна здійснено виконавчі дії. Зокрема, державним виконавцем було здійснено 05.10.2017 року та 11.10.2017 року виїзди за місцем мешкання боржника, проте останній доступу до приміщення не надав. 27.12.2017 року державний виконавець звернувся до суду із подання про примусове проникнення до житла, проте до цього часу майно стягувачу ОСОБА_1 повернуто не було, інших виконавчих дій щодо передачі стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець не здійснив.

Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 визначено, що перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК ( в ред.. до 15.12.2017 року, а з 15.12.2017 року ст.. 18 ЦПК України) визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи те, що тривалий час рішення суду на користь ОСОБА_1 не виконане, що є порушенням справедливого судового розгляду, з 27.12.2017 року жодних дій державним виконавцем щодо вилучення предметів, зазначених у виконавчому документі, у боржника та передачу їх стягувачу, не було виконано, тому бездіяльність державного виконавця необхідно визнати неправомірною. Разом з тим, заявником не обґрунтовано свої вимоги до начальника Олешківського районного ВДВС яка полягає у бездіяльність, оскільки законодавством на проведення виконавчих дій наділений державний виконавець, у провадженні якого перебуває відповідне виконавче провадження, тому у вказаній частині скарга є необґрунтованою.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню у відповідності до положень ч. 2 ст. 451 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ст.ст. 18, 60, 74 Закону України «Про виконавче провадження», статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Олешківського районного ВДВС Головного ТУЮ в Херсонській області ОСОБА_4 щодо невиконання ним рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області № 664/430/15-ц від 25.07.2016 року, на підставі якого 09.08.2016 року було видано виконавчий лист про зобовязання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 майно, а саме телевізор та холодильник, а всього майна на загальну суму 15770,00 грн..

Зобовязати Олешківський районний ВДВС Головного ТУЮ в Херсонській області вчинити дії щодо виконання рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області № 664/430/15-ц від 25.07.2016 року, на підставі якого 09.08.2016 року було видано виконавчий лист про зобовязання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 майно, а саме телевізор та холодильник, а всього майна на загальну суму 15770,00 грн. у відповідності до положень ст.. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Про виконання ухвали не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержанняОлешківський районний ВДВС Головного ТУЮ в Херсонській області повинен повідомити суд і заявника.

На ухвалу протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя підпис ОСОБА_5

Згідно з оригіналом.

Суддя Яценко О.М.