Справа № 202/275/18
Провадження №2/202/894/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 березня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі у нього з відповідачем ОСОБА_2 народилися спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю.

В обґрунтування позову зазначив, що його шлюб з відповідачем існує формально, та вони за взаємною згодою вирішили розірвати шлюб.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви від 02.03.2018 року просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, зазначивши, що спір про поділ майна та місце проживання дітей відсутній, просив шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2В у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу, зазначивши, що спір про поділ майна та місце проживання дітей відсутній. Просила змінити прізвище на дошлюбне ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що 16 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, про що зроблено запис за № 466, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 189072, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1.

У зазначеному шлюбі у сторін народилися спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис за № 933, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 130535, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено відповідний актовий запис за № 16, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 259474, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки, примирення неможливе. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з матірю, спір з цього приводу та щодо поділу майна у сторін відсутній.

Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сімї є небажання сторін перебувати у шлюбі.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дітей відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (м. Дніпро, вул. В. Макухи, 55, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 ( м. Дніпро, вул. В. Макухи, 55, паспорт серії АН 186259) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2(дошлюбне прізвище ОСОБА_5), зареєстрований 16 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 466, які мають спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар