Номер справи 220/2250/17
Номер провадження № 2/220/156/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання - Черняєвої С.П.

пвідповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Новосілка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, до відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_1, про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2, звернулася до Великоновосілківського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та визнання права власності на майно.

Вимоги позивача мотивовано тим, що вона тривалий час проживала зі спадкодавцем однією сімєю, вела з ним спільне господарство та має право на частку в спадковому майні.

В подальшому, позивач від підтримання позовних вимог заявлених до ОСОБА_3 відмовився.

У відзиві на позов та усних поясненнях даних в судовому засіданні, ОСОБА_1 проти позову заперечила, посилаючись на його безпідставність, оскільки ОСОБА_2 знаходиться у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, а тому, право спільної сумісної власності на майно її батька у позивача не виникало.

Розгляд справи неодноразово відкладався та в засіданні оголошувалась перерва, у т.ч. за заявою позивача для надання учасникам справи можливості врегулювати спір в позасудовому порядку.

В засідання 17 липня 2018 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення, через неможливість забезпечити явку за станом здоров'я.

З огляду на неподання доказів неможливості з'явитись в судове засідання, а також доказів вчинення дій щодо врегулювання спору в позасудовому порядку, суд вважає за можливе відхилити клопотання представника позивача та розглянути справу за наявними документами.

Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги пояснення учасників справи, судом встановлено:

Як зазначено позивачем та визнано відповідачем, ОСОБА_2 з 1999 року проживала разом з ОСОБА_4 за адресою вул. Блакитна, 96, с. Ялинське, Великоновосілківського району, Донецької області.

Дана обставина не викликає у суду обгрунтованого сумніву щодо її достовірності, а тому, в порядку ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

ОСОБА_4 помер 22.12.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.12.2016 року серії І-НО номер 970322, виданим виконкомом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Після смерті ОСОБА_4 15.03.2017 року у Великоновосілківській Державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 64/2017.

До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 звернулись діти померлого, а саме: донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_3, які є спадкоємцями за законом першої черги. Між даними спадкоємцями було укладено договір про поділ спадкового майна. Відповідно до Договору про поділ спадкового майна від 04 липня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 625, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4, у власність ОСОБА_1, переходить: - автомобіль марки ЗАЗ, модель TF69K22, 2013 року випуску, тип - ОСОБА_5, номер шасі (кузова рами) Y6DTF698KE0330194, колір - бежевий, повна маса - 1400, маса без навантажень - 1070, обєм двигуна - 1299, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого Центром ДАЇ 1401, 04 грудня 2013 року, який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію CAT № 554287, виданого 04 грудня 2013 року Центром ДАЇ 1401.

Крім іншого, 14.09.2017 року до нотаріальної контори з заявою також звернулась і ОСОБА_2 з питання видачі свідоцтва про право на спадщину з законом після смерті співмешканця ОСОБА_4.

Постановою від 14 вересня 2017 року у вчинені нотаріальних дій ОСОБА_2 було відмовлено. Постанова мотивована спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини, видачею свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям першої черги за законом (дітям померлого), та тим, що співмешканка не є спадкоємцем жодної черги, що унеможливлює видачу свідоцтва п право на спадщину за законом.

Неможливість отримати у власність майно, придбане за час спільного проживання зі спадкодавцем, стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про захист її невизнаного права.

Судом також встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану на громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено:

- актовий запис про шлюб № 159 від 19.03.1977 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського району м. Макіївки у Донецькій області, який розірвано актовим записом про розірвання шлюбу № 809 від 05.10.1979 роіг, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області;

- актовий запис про шлюб № 1714 від 03.07.1987 року, складений міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції; Донецькій області.

Інформації про припинення шлюбу ОСОБА_2, зареєстрованого 03 липня 1997 року позивачем не надано.

Зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи і пояснення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до змісту статті 129 Конституції України, ст.ст. 10, 81,177 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року передбачено, що при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

В порядку ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим, а також в наслідок його розірвання.

Як зазначалось вище, згідно актового запису про шлюб № 1714 від 03.07.1987 року, складеного міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_2, перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Доказів припинення шлюбу суду не надано.

Від-так, право на майно, набуте за час такого спільного проживання з ОСОБА_4 в ОСОБА_2 не виникало.

А тому, підстав для задоволення позову у суду немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12,13,81,265,268,280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дата підписання: 02 серпня 2018 року.

суддя Г.М.Яненко