АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1554/18 Справа № 200/993/17 Головуючий у 1 й інстанції - Шевцова Т. В. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвій Л.О., Пидищи М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій по відключенню газопостачання неправомірними, зобов'язання відновити газопостачання та вчинити певні дії

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз»

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2012 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що в 2012 році позивач та її син ОСОБА_3 придбали у власність квартиру за адресою АДРЕСА_1 та уклали відповідні договори про надання житлово - комунальних послуг. На момент придбання квартири газ в квартирі було відключено за заявою попереднього власника. 13.07.2012 року позивач уклала договір НОМЕР_2 "Про надання населенню послуг з газопостачання" з відповідачем та подано відповідні заяви для отримання документів на встановлення індивідуального газового опалення в квартирі. Відповідні дозвільні документи, передбачені діючими на той момент нормативними актами, були отримані, погоджені у встановленому порядку та надані відповідачу в повному обсязі. На підставі наданих позивачем документів та оплати рахунків за послуги з монтажу обладнання та підключення газу, працівники ПАТ «Дніпрогаз» під керівництвом майстра ОСОБА_4 здійснили монтаж обладнання та підключення газу. Після монтажу та перевірки змонтованого газового обладнання, працівниками ПАТ «Дніпрогаз» було встановлено пломбу на лічильник газу, складено «Акт приема газового оборудования» від 16.09.2012 року та виконано пуск газу до її квартири. Повний пакет документів на змонтоване обладнання (в тому числі паспорти газових приладів та лічильника газу, сертифікати на встановлене обладнання, квитанція про оплату монтажних робіт) був переданий позивачем працівниці ПАТ «Дніпрогаз» ОСОБА_5 За передання цього пакету документів до архіву та внесення відомостей до бази даних відповідача ОСОБА_5 вимагала від неї неправомірну вигоду. В жовтні 2012 року вона надала копію акту на дільницю з обслуговування абонентів ПАТ «Дніпрогаз», яка на той час знаходилась на пр. Кирова, 59, де їй видали розрахункову книжку, повідомили тарифи на газ та пояснили порядок оплати послуг. Через місяць прийшла контролер, перевірила покази лічильники та зафіксувала дані в «Карточку учета расхода газа по БГС», в якій вона поставила свій підпис. Протягом 2012-2014 років контролер періодично перевіряв покази лічильника газу, а в травні 2015 року, саме коли відбулось значне зростання тарифів на газ, при черговій перевірці показів лічильника, контролер повідомила, що в базі даних Відповідача відомості щодо встановленого у неї газового обладнання та лічильника відсутні, а документи, які надавались нею загубили працівники відповідача, і що необхідно повторно надати пакет документів на встановлене газове обладнання. Зробивши копії всіх документів, позивач надала їх контролеру Єрмолаєвій О.Б. (посвідчення контролера ПАТ «Дніпрогаз» НОМЕР_1) та отримала від неї розписку про одержання документів для надання їх до абонентської служби відповідача. Але, у квітні 2016 року, повідомляючи покази лічильника через контакт- центр (тел. (056)78-78-104), вона поцікавилась у оператора чи не має заборгованості за спожитий газ і отримала відповідь, що на особовому рахунку враховується переплата більше двох тисяч гривень і база даних не містить відомостей про встановлене газове обладнання та лічильник газу. При цьому, з моменту встановлення газового обладнання та лічильника, і по теперішній час, вона щомісяця сплачує за спожитий природний газ за фактичними показами лічильника та встановленими НКРЕКП тарифами, зазначаючи в квитанціях період споживання та фактичні покази лічильника на 01 число місяця, який настає за розрахунковим періодом, як це передбачено Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 № 2246 (із змінами) та Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила). 04.05.2016р. позивач особистою заявою втретє надала відповідачу повний пакет документів на встановлені у помешканні газові прилади. У жовтні 2016 року вона отримала відповідь від 10.06.2016 вих.№5104/17-2, в якій їй було запропоновано «для належного розгляду по суті» надати додатково документи, оригінали яких було надано ОСОБА_5 для передачі в архів відповідача. При цьому будь-яких посилань на нормативні акти, якими вимагалось надання цих документів через 4 роки після прийняття газового обладнання в експлуатацію наведено не було. 04.10.2016 позивач знову звернулась з заявою до Відповідача з проханням розібратись в ситуації, однак проблема вирішена не була. 25.10.2016 року за рекомендацією відповідача вона звернулась до Виробничо-експлуатаційної служби №2 ПАТ «Дніпрогаз» за адресою м. Дніпро, вул. Виборзька, 3 та надала особисто начальнику Сулай В.В. оригінали документів, копії яких надавались нею раніше. Розглянувши документи, Сулай В.В. визнав, що комплект документів, який було надано ОСОБА_5 дійсно втрачено працівниками відповідача, а для виправлення цієї ситуації їй необхідно заново ввести газове обладнання в експлуатацію, а саме: погодити проект, отримати відповідні акти та довідки (які, до речі, не є безкоштовними), а головне сплатити за обсяг газу, спожитий з 2012 року по ціні, яка встановлена на сьогоднішній день. В 2012-2015 роках ціна газу становила 1,18грн, а на сьогоднішній день 6,879грн. Враховуючи, що спожито вже понад 1900м3 вона отримає близько 13 тисяч гривень боргу. Її син ОСОБА_3 є учасником бойових дій, у відповідності до діючого законодавства, в серпні 2016 року оформив пільгу на оплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 (за фактичним місцем проживання), але через службову недбалість працівників відповідача, скористатись даною пільгою на газ не може, бо вже протягом чотирьох років без пояснення причин відповідач ігнорує факт встановлення газового обладнання та лічильника газу. Відповідач надає до Управління праці та соціального захисту населення відомості, що споживання газу за адресою АДРЕСА_1 відсутнє, відповідно пільга на газ не надається, що підтверджується рахунками за газ. 05.12.2016 року вона знову звернулась до начальника ВЕС-2 ПАТ «Дніпрогаз» Сулай В.В. та 07.12.2016 року до головного інженера ПАТ «Дніпрогаз» ОСОБА_8, надавши вп'яте пакет документів. Відповідей на свої звернення позивач не отримала, але 06.12.2016 року в квартирі за адресою АДРЕСА_1 з'явилась бригада працівників ПАТ "Дніпрогаз" на чолі з майстром дільниці ВЕС-2 ПАТ «Дніпрогаз» Шатковським С.О. Газове обладнання, встановлене в її помешканні працівниками відповідача було оглянуто, будь-яких порушень не зауважень або претензій не висунуто, відключення не здійснювалось.

15.12.2016р. працівники відповідача відключили для ремонту газову трубу (стояк), до якої підключено 5 квартир, в тому числі і її помешкання. 23.12.2016 року стояк підключили, але газ в її квартирі відключили, від'єднавши механічним способом від газопроводу. 15.12.2016 року на офіційному веб-сайті відповідача було розміщено інформацію щодо причин відключення газового стояка. Згідно цієї інформації виходить, що позивач відмовила в доступі до квартири працівникам відповідача і при відсутності доступу у неї виявлені технічні порушення. Жодних актів, приписів чи повідомлень відповідачем їй не надавалось. Позивач не вчиняла дій, які б перешкоджали доступу представникам відповідача до її квартири, згідно бази даних відповідача, у неї взагалі немає газового обладнання і споживання газу відсутнє, що підтверджується рахунками. 10.01.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про відновлення газопостачання, але газопостачання у передбачені Кодексом строки не було відновлено, відповіді вона не отримала. Зважаючи на те, що позивач не має боргу за послуги з газопостачання, доступ до приладу обліку представнику відповідача надає постійно, а також враховуючи факт, що позивач або її син, жодних претензій та повідомлень з приводу газового обладнання з моменту його встановлення та по теперішній час не отримували, вважає дії відповідача неправомірними.

Вточнивши позовні вимоги, позивач просила суд визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» по відключенню газопостачання до квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» відновити газопостачання до квартири АДРЕСА_1, визнати факт встановлення 16.09.2012 року газового обладнання (котел опалювальний та лічильник газу) в помешканні квартири АДРЕСА_1 на підставі акту приймання газового обладнання від 16.09.2012 року та внести до бази даних відповідача відповідні відомості (а.с. а.с. 1-5, 45-49).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій по відключенню газопостачання неправомірними, зобов'язання відновити газопостачання та вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» по відключенню газопостачання до квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» відновити газопостачання до квартири АДРЕСА_1.

В решті позову - відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.126-132).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, фактично просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвали в цій частині нове рішення, яким відмовити у їх задоволенні (а.с.139-143).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи, що апелянт фактично в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом - не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в оскарженій частині слід скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Суд 1 інстанції зазначив, що позивач в своїй позовній заяві посилається не те, що вона є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

13.07.2012 року між сторонами укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_2. Того ж дня, позивачу видано абонентську книжку.

16.09.2012 року відповідачем складено акт приймання газового обладнання позивача: газової плити на 4 конфорки, двоконтурного газового котла, лічильника обліку газу.

04.10.2012 року комісією КП «Теплотранс» складено акт про відключення квартири позивача від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП.

31.08.2012 року головним інженером ПАТ «Дніпрогаз» ОСОБА_11 складено робочий проект №2500 гсв встановлення опалювального котла, замість внутрішньо-будинкових мереж квартири позивача.

12.05.2015 року контролером ПАТ «Дніпрогаз» Єрмолаєвою Е.Б. складено розписку про отримання від позивача дозвільних документів на встановлення індивідуального опалення в квартирі АДРЕСА_1. Зазначено, що копії документів передані до абонентського відділу у зв'язку з втратою оригіналів працівниками ПАТ «Дніпрогаз».

10.05.2016 року позивачем надано до канцелярії ПАТ «Дніпрогаз» пакет документів для внесення до бази даних відомостей про лічильник обліку газу та газове обладнання, встановлені в квартирі АДРЕСА_1. До заяви додано: копії паспорту та іпн позивача, витяг з державного реєстру прав власності, технічного паспорту на квартиру, довідки про склад сім'ї, договору про надання населенню послуг з газопостачання, розписки про проходження інструктажу щодо правильного користування газовими приладами, робочого проекту №2500 ГСВ та робочого проекту реконструкції системи центрального опалення, акту №1254 від 23.07.2012 року на приймання в експлуатацію димових та вентиляційних каналів в житлових домах; акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж; акту від 16.09.2012 року приймання газового обладнання; акту від 29.01.2012 пуску котла сервісною службою; паспорту лічильника газу; розписки контролера про отримання пакету документів від 12.05.2015 року

Листом відповідача від 10.06.2016 року позивача повідомлено про необхідність подання до виробничо-експлуатаційної служби №2 оригіналів наданих нею документів, а також, документів, що підтверджують проведення монтажних робіт та їх оплату.

04.10.2016 року позивач звернулась до відповідача з листом, у якому прохала розібратись з ситуацією, що склалась у зв'язку з втратою працівниками відповідача її документів та зареєструвати її газове обладнання до відповідної бази даних.

Листом відповідача від 26.10.2016 року позивача повідомлено, що розгляд її звернення відносить до компетенції виробничо-експлуатаційної служби №2.

07.12.2016 року позивач подала до канцелярії відповідача заяву, у якій зауважила на неправомірність відповіді від 26.10.2016 року, оскільки ст.7 ЗУ «Про звернення громадян» передбачено обов'язок установи надіслати компетентному органу звернення заявника. Також, вкотре просила розібратись в ситуації, що склалась у зв'язку з не внесенням до бази даних відомостей про її обладнання та вказала на протиправні спроби працівників відповідача 06.12.2016 року здійснити відключення її квартири від газопостачання.

07.12.2016 року позивач цінним листом з описом вкладення надіслала відповідачу зазначений пакет документів про встановлене та прийняте в експлуатацію газове обладнання та лічильник газу у її квартирі. Згідно рекомендованого повідомлення, відповідачем отримано лист 09.12.2016 року.

Інформація, що міститься у відкритому доступі на веб-сайті відповідача, свідчить про те, що 15.12.2016 року квартиру позивача було відключено від газопостачання у зв'язку з відсутністю доступу до неї та неможливістю перевірки причин падіння тиску в системі.

10.01.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про відновлення газопостачання.

Відповідно до наданих позивачем копій рахунків на сплату послуг з газопостачання, станом на листопад та грудень, травень 2016 року за її особовим рахунком обліковується переплата більш ніж 2000 грн.

17.03.2017 року НКРЕКП розглянуто звернення ОСОБА_2 від 23.01.2017 року щодо правомірності дій відповідача. Позивачу комісією роз'яснено наступне. Згідно з інформацією ПАТ «Дніпрогаз» 19.11.2003 газопостачання до квартири АДРЕСА_1 було припинено попередньому власнику квартири, газові прилади були демонтовані попереднім власником квартири. 13.07.2012 позивачем пройдено інструктаж з безпечного користування газом, укладено з ПАТ «Дніпрогаз» договір про надання послуг з газопостачання, але через відсутність газових приладів, газопостачання відновлено не було. 31.08.2012 року позивачем були отримані технічні умови на реконструкцію системи газопостачання та замовлено виготовлення проектної документації. Інформація про монтаж системи газопостачання згідно проекту, її прийняття в експлуатацію та пуск газу, у ПАТ «Дніпрогаз» відсутня. Трудові відносини з особами, яким позивач особисто передавала технічну документацію, припинені у 2015 та 2016 роках, офіційне звернення щодо прийняття в експлуатацію системи газопостачання до ПАТ «Дніпрогаз» у встановленому порядку не надходило, акт приймання газового обладнання, копія якого долучена до звернення позивача, посадовими особами ПАТ «Дніпрогаз» не підписувався. НКРЕКП з'ясовано, що позивачем тричі подавались до ПАТ «Дніпрогаз» документи для внесення в базу даних відомостей про встановлене та прийняте ПАТ «Дніпрогаз» в експлуатацію в 2012 році газове обладнання та лічильнику газу. Також, протягом 2012-2016 роках позивачем до ПАТ «Дніпрогаз» систематично надавалась інформація щодо обсягів використаного природного газу та здійснювалась оплата за спожитий природний газ, що підтверджується роздруківкою з особистого кабінету споживача на сайті ПАТ «Дніпрогаз». ПАТ «Дніпрогаз» було надано до НКРЕКП неповну інформацію щодо питань порушених у зверненні позивачем, що є порушенням вимог положень статей 21 та 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». ПАТ «Дніпрогаз» не було надано до НКРЕКП акт про виявлені порушення за адресою заявника. Крім того, відсутність (не надання до НКРЕКП) актів про відмову в доступі до об'єкту споживача (як порушення) та про припинення розподілу природного газу (газопостачання), може свідчити про можливе порушення ПАТ «Дніпрогаз» вимог нормативно-правових актів у частині припинення газопостачання споживачу. Таким чином, дії ПАТ «Дніпрогаз» мають ознаки зловживання монопольним становищем в частині прав та обов'язків Оператора ГРМ. Враховуючи відсутність у ПАТ «Дніпрогаз» складеного за адресою споживача акта про виявлені порушення, акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання), а також акта про відмову в доступі до об'єкту споживача та беручи до уваги надану споживачем до НКРЕКП копію акта приймання газового обладнання від 16.09.2012, на думку НКРЕКП, ПАТ «Дніпрогаз» має безкоштовно відновити газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 та врахувати разом з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» оплати за спожитий природний газ, здійснені протягом 2012-2016 рр. споживачем за діючими на той час роздрібними цінами. ПАТ «Дніпрогаз» роз'яснено, що достовірність наявних у споживача документів щодо прийняття в експлуатацію встановленого за адресою: АДРЕСА_1 газового обладнання може бути оскаржена у судовому порядку.

Також судом 1 інстанції встановлено, що відповідачем не складався акт про порушення позивачем Кодексу Газорозподільних систем, зокрема, в частині несанкціонованого підключення газових приладів на об'єкті споживача, несанкціонованого відновлення газоспоживання.

Відповідачем заперечується факт складення та підписання акту про прийняття в експлуатацію газового обладнання позивача: газової плити на 4 конфорки, двоконтурного газового котла, лічильника обліку газу. Разом з цим, відповідачем належних доказів на спростування вказаного акту не представлено, до правоохоронних органів відповідач з приводу підробки не звертався. Відповідачем не надано довідки фінансового відділу щодо відсутності оплати позивачем за монтажні роботи, в той час як позивачем надано докази надіслання оригіналу квитанції про таку оплату відповідачу. Суд враховує на користь позивача той факт, що нею надсилались протягом тривалого часу документи щодо встановленого у неї газового обладнання, проте аргументованої відповіді відповідачем надано не було, натомість, всупереч ЗУ «Про звернення громадян», відповідачем звернення по суті питання не розглядалось та було рекомендовано звернутись з приводу порушених у зверненні питань до структурного підрозділу відповідача, що є неприпустимим. Позивач споживала послуги відповідача тривалий час, з 2012 р. по кінець 2016 р., сплачувала за спожиті послуги по особовому рахунку, отже, відповідач був обізнаний про газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що причиною відключення газопостачання, згідно наданих до матеріалів справи доказів, є падіння тиску в системі та неможливість перевірити газові прилади позивача на предмет несправності, а не несанкціоноване споживання позивачем газу. Акти про відсутність доступу до квартири позивача не були надіслані споживачу. Розв'язуючи спір, суд першої інстанції врахував відсутність доказів падіння тиску в системі за адресою: АДРЕСА_1, оскільки на думку суду інформація, викладена на сайті відповідача щодо підстав відключення від газопостачання не є належним доказом. Інформація має бути зафіксована на паперовому носії з підписами відповідальних осіб, які здійснили обстеження системи та виявили несправність. За таких обставин, суд 1 інстанції прийшов до висновку, що відключення газопостачання до квартири позивача відбулось протиправно, у зв'язку з чим, позовні вимоги в частині визнання дій неправомірними та зобов'язання відновити газопостачання підлягають задоволенню.

Однак із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення, в частині що оскаржується, не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2012 року згідно договору-купівлі продажу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

За вищевказаною адресою нарахування за спожитий природний газ не здійснюється, в зв'язку з тим, що особовий рахунок НОМЕР_3 (о/р і НОМЕР_4 - колишній рахунок) тимчасово закритий з 10.04.2008 року. За даними ЖЕК в даній квартирі ніхто не проживав, власник ОСОБА_13 помер в ІНФОРМАЦІЯ_1, особовий рахунок по ЖЕКу не переоформлено. Вхід в квартиру замуровано, мешканці будинку нічого не знають теперішнього стану квартири , відповідно до довідки ЖЕК № 11 за підписом ОСОБА_14 від 10.04.2008 року.

13.07.2012 року між ПАТ «Дніпрогаз» та ОСОБА_2 укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання та пройшла інструктаж. В пункті 20 вказаного договору зазначено, що за вказаною адресою встановлена одна чотириконфорочна плита, інші газові прилади відсутні.

За адресою: АДРЕСА_1, було відкрито та оформлено особовий рахунок НОМЕР_5 на ім'я ОСОБА_2, що не є тотожнім відновлення газопостачання до квартири.

Також вбачається, що на момент придбання квартири АДРЕСА_1, в ній було відключено газопостачання, про що позивачка зазначала в своєму позову та підтвердила під час судового засідання в суді апеляційної інстанції.

Пунктом 6 глави 7 розділу VI Кодексом про газорозподільні системи, передбачено, що відновлення газопостачання здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п'яти календарних днів у сільській місцевості та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання.

Згідно п. 3.2. розділу III Правил безпеки систем газопостачання, власник (балансоутримувач та/або орендар, наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України. Пункт 3.3. цього розділу встановлює, що власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Згідно п. 5.5 Правил безпеки систем газопостачання, заміна газового обладнання виконується за заявою власника (орендаря (наймача)) до газорозподільного підприємства суб'єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання зміни функціонального призначення, потужності та систему димовідведення. В інших випадках з оформленням виконавчо-технічної документації.

Пуск газу після заміни газового обладнання проводиться газорозподільним підприємством за зверненням власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) після проведення інструктажу із безпечної його експлуатації.

Документи щодо заміни газового обладнання передаються до архіву газорозподільного підприємства.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачка зверталась до газорозподільного підприємства із заявою про відновлення газопостачання після того, як воно було відключено попередньому власнику, докази щодо правомірного відновлення газопостачання в квартирі, та докази які б підтверджували монтаж системи газопостачання, згідно проекту, який є в наявності у ОСОБА_2, прийняття її в експлуатацію та пуск газу, передання до архіву газорозподільного підприємства документів щодо заміни газового обладнання, а також про оплату виконаних робіт з цього приводу.

Також матеріали справи не містять доказів того, що було офіційне звернення про прийняття системи газопостачання в експлуатацію в квартирі позивачки до ПАТ «Дніпрогаз» від спеціалізованої організації, яка здійснила монтаж такої системи.

При цьому, ОСОБА_2 дане рішення в частині відмови їй у задоволенні позовних вимог про визнання факту встановлення 16.09.2012 року газового обладнання (котел опалювальний та лічильник газу) в помешканні квартири АДРЕСА_1 на підставі акту приймання газового обладнання від 16.09.2012 року та внесення до бази даних відповідача відповідних відомостей, не оскаржила, з окремим позовом щодо оскарження дій Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», пов'язаних з узаконенням встановленого газового обладнання та відновлення газопостачання до квартири, не зверталася.

Крім того, 15.12.2016 року у зв'язку з ремонтом вимикаючого пристрою до будинку АДРЕСА_1 було припинено газопостачання до вказаного будинку. Відповідна інформація була викладена на сайті відповідача щодо підстав відключення від газопостачання зазначеного будинку.

Згідно п. 7.17 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285, під час проведення ремонту, а також після вищезазначеного ремонту, всі об'єкти систем газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів підлягають зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям, пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресовування не допускається.

Пункт 5.7. Правил безпеки систем газопостачання передбачає обов'язкове відключення від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки у разі несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем орендарем (наймачем)) технічного обслуговування тощо.

Під час обстеження працівниками ПАТ «Дніпрогаз» внутрішньо будинкової системи газопостачання, не було надано доступ до квартири № 2а, при проведенні центрального опресування системи газопостачання падіння тиску було вище припустимого, що свідчило про негерметичність системи, у зв'язку з чим газопровід квартири було від'єднало від системи газопостачання.

Суд 1 інстанції на вищезазначене уваги не звернув та дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

При цьому суд 1 інстанції не врахував, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів звернення позивачки до газорозподільного підприємства із заявою про відновлення газопостачання до квартири після того, як воно було відключено попередньому власнику, докази щодо правомірного відновлення газопостачання в квартирі, та докази які б підтверджували монтаж системи газопостачання, згідно проекту, який є в наявності у ОСОБА_2, прийняття її в експлуатацію та пуск газу, передання до архіву газорозподільного підприємства документів щодо заміни газового обладнання, а також про оплату виконаних робіт з цього приводу.

Також суд 1 інстанції помилково дійшов висновку щодо порушень з боку ПАТ «Дніпрогаз», яким не складався акт про порушення, передбачений Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824, зокрема в частині несанкціонованого підключення газових приладів на об'єкті споживача, несанкціонованого відновлення газопостачання, оскільки відповідачем надані акти про відсутність доступу до об'єкта споживача, які підтверджують, що споживачем не було надано доступ до газових приладів, які можуть бути встановлені у абонента.

А сам по собі акт про порушення фіксує вже встановлений факт порушення - несанкціонованого підключення газових приладів на об'єкті споживача, несанкціонованого відновлення газопостачання тощо, який не було достовірно встановлено ПАТ «Дніпрогаз» і тому саме через відсутність доступу до квартири, були відсутні підстави для складання такого акту. Правові наслідки складення акту про порушення - це нарахування по особовому рахунку абонента за втручання в мережу газопостачання та несанкціонований відбір газу.

А тому через відсутність доступу квартири позивача, з метою поновлення газопостачання до квартир інших мешканців АДРЕСА_1 і було відключено від ввідного газопроводу механічним способом.

Вказане свідчить про те, що позивачем не доведено факт того, що ПАТ «Дніпрогаз» здійснив неправомірні дії щодо відключення квартири позивачки від газопостачання, та порушиння її права як споживача, що виключає зобов'язання відповідача відновити газопостачання до квартири позивачки.

Оскільки позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» в частині визнання дій по відключенню газопостачання неправомірними та зобов'язання відновити газопостачання не підлягають задоволенню, з вищезазначених підстав.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Дніпргаз»" за подання апеляційної скарги сплатив 1408,00 грн. судового збору (платіжне доручення №7513 від 15.11.2017 року ( а.с.138).

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» понесенні судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1408,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2017 року в оскарженій частині - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій по відключенню газопостачання неправомірними та зобов'язання відновити газопостачання - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» понесенні судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1408,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: