Дата документу 08.05.2018 Справа № 554/7649/17
Провадження № 2/554/897/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді: Г.В. Андрієнко

за участю секретаря- ОСОБА_1

за участю адвоката- ОСОБА_2

за участю представника позивача- ОСОБА_3,

за участю відповідача-Р.О.Кушніренко,

за участю третьої особи- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в своїх та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа- Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення з квартири, -

В С Т А Н О В И В :

02.10.2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, яка діє в своїх та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9 , третя особа-Виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення з квартири.

Посилається на те, що він є власником 1/4 частини квартири № АДРЕСА_1.

У 2008 році у квартиру вселилася його дружина -ОСОБА_6 та його діти- Кушніренко М.Ю., ОСОБА_8, ОСОБА_9

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2010 р. по справі № 2-0381/09.

Позивач має намір подарувати свою частку у квартирі ОСОБА_4, проте немає змоги, оскільки там зареєстровані -ОСОБА_6, неповнолітні: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Прохав усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою № 70 по вул. Соборності, 27 в м. Полтава шляхом виселення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 з квартири № АДРЕСА_2.

02.10.2017 р. судом відкрито провадження по справі.

27.11.2017 р. ОСОБА_9 подано зустрічний позов до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення з квартири, де прохає виселити ОСОБА_5 з квартири, яка належить йому на праві приватної власності за адресою- АДРЕСА_3, за наявності обставин ч.2 ст. 406 ЦК України, які мають істотне значення, в іншу квартиру, де проживає його мати-Кушніренко ОСОБА_10, за адресою-м. Полтава, АДРЕСА_4, яку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 купили за час шлюбу для своїх дітей, для уникнення насильства в родині з боку ОСОБА_5 та нормального життя кожного з родини.

29.11.2017 р. ОСОБА_6 подала зустрічний позов до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення з квартири, який ухвалою суду від 29.11.2017 р. було залишено без руху у звязку з несплатою судового збору за його подачу, та ухвалою суду від 12.01.2018 р. повернуто в звязку з невиконанням ухвали про недоліки, а саме не сплати судового збору за зустрічний позов.

27.02.2018 р. ОСОБА_5 уточнив свої позовні вимоги та прохав усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою № 70 по вул. Соборності, 27 в м. Полтава шляхом зняття з реєстраційного обліку місця проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 в квартирі № АДРЕСА_5.

Виселити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 з квартири № АДРЕСА_6.

Ухвалою суду від 28.03.2018 р. зустрічний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення з квартири залишено без руху та надано ОСОБА_9 строк для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору за подачу зустрічного позову.

Ухвалою суду від 28.03.2018 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову-Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради.

24.04.2018 р. зустрічний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення з квартири повернуто ОСОБА_9 в звязку з несплатою судового збору за його подачу.

В судовому засіданні представник позивача прохав задовольнити позов з урахуванням уточнених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_6 заперечувала проти його задоволення та прохала відмовити, посилаючись на те , що в квартирі вона проживає разом з дітьми на законних підставах. Розірвання шлюбу з ОСОБА_5 не позбавляє її права користування спірною квартирою. Посилання позивача на те , що з нею в квартирі неможливо проживати безпідставне , оскільки він квартирою не користується , проживає за межами України . Псування квартири вона не допускала , навпаки квартира знаходиться в нормальному санітарному стані. Мати позивача ОСОБА_4 виїхала з квартири у 2009 р. і з цього часу всі сварки в квартирі припинилися.

Відповідач ОСОБА_9, який став на час розгляду справи повнолітнім, надав заяву про розгляд справи без його участі. Прохав відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні призначеному на 24.04.2018 р. був присутнім та прохав відмовити в задоволенні позову.

Третя особа - ОСОБА_4 прохала позов задовольнити, пояснила , що ОСОБА_6 постійно вчиняє сварки , наносить їй тілесні ушкодження у звязку з чим неможливо разом з нею проживати.

Представник Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не зявився , надавши заяву про розгляд справи без їх участі та прийняти рішення , яке не порушить права неповнолітніх осіб.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Встановлено, що ОСОБА_6 є власником 1/4 частини квартири № АДРЕСА_1. Інші 3/4 частини квартирі належить ОСОБА_4

У 2009 році у квартиру вселилася дружина позивача -ОСОБА_6 та його неповнолітні діти - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

У 2010 році шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано, що підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2010 р. по справі № 2-0381/09.

Позивач вказує на те, що має намір подарувати свою частку у квартирі, а саме 1/ 4 - ОСОБА_4, проте немає змоги, оскільки там зареєстровані -ОСОБА_6, неповнолітні: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9.

З кінця жовтня 2009 р. ОСОБА_4 виїхала із спірної квартири , а у 2012 р. придбала інше житло .

За час спільного проживання сторін між ними виникали сварки , постійно на протязі 2009 р. викликалися працівники поліції на сімейні сварки . За насильство в сім*ї ОСОБА_6 тричі притягувалася до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст. 173-2 КУпАП , що підтверджується листом ГУ НП в Полтавській області від 24.04.2017 р.

Також в даний період внаслідок сварок сторони наносили один одному тілесні ушкодження.

Після остаточного виїзду ОСОБА_4 із спірної квартири у 2012 р. всі сварки припинилися та сторони більш не зверталися з приводу конфліктних ситуацій до правоохоронних органів.

Відповідно до ст. 156 ЦК України члени сім*ї власника квартири , які проживають разом з ним у квартирі , що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири , якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цими приміщеннями.

Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє права користування членами сім*ї займаним приміщенням.

Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім*ї власника квартири може бути виселено у випадках , передбачених ст. 116 цього Кодексу .

Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач , члени його сім* ї або інші особи , які проживають разом з ним систематично руйнують чи псують жиле приміщення , або використовують його не за призначенням , або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку , а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними , виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення .

В ході розгляду справи не було встановлено фактів псування квартири чи майна в квартирі з боку позивачки. Також встановлено , що з 2012 р. конфлікти припинені , ОСОБА_5 в квартирі не мешкає , а виселити за факти сварок у 2009-2010 рр. неможливо у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Також встановлено , що позивачка та її діти не мають іншого житла . Виселення неповнолітніх дітей фактично на вулицю порушить права та свободи передбачені Конвенцією « Про права дитини «.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції « Про права дитини « в усіх діях щодо дітей , незалежно від того, здійснююся вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами , адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволення позову.

Керуючись ст. ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України суд, ст. 156, 157, 116 ЖК України , суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в своїх та інтересах неповнолітніх: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення з квартири- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту виготовлення повного тесту рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 14.05.2018 р.

Учасник справи , якому повне рішення або ухвала суду не вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Суддя: Г.В. Андрієнко