Дата документу 20.06.2018
Справа № 334/3723/16-ц
Провадження № 2/334/228/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Ісакова Д.О., при секретарі Адаменко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 25130,00 грн., понесені витрати на оплату судового збору у сумі 254,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд в справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки за місцем реєстрації.

Суд вважає можливим, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Судом установлено, що 06.08.2013 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2, грошові кошти у сумі 1000,00 доларів США, які відповідач зобовязався повернути у строк до 10.10.2013 року, про що складено письмову розписку.

Дії сторін у справі відповідають вимогам норм цивільного законодавства, зокрема, ст. 1047 ЦК України, згідно якої договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про повернення суми позики, однак заборгованість так і не була повернута.

Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом установлено, що позичальник належним чином не виконав прийнятих на себе зобовязань і не повернув позивачу позичені кошти у встановлений термін.

Станом на 25 травня 2016 року Національним Банком України встановлений курс долара до національної валюти гривні в розмірі 2531 гривень за 100 доларів США.

Таким чином, загальна сума боргу становить на час звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 складає 25310 гривень (1000 доларів США* 25,31 грн. = 25310 гривень).

Суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення суми боргу та пені є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми боргу у розмірі

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору, у розмірі 254,00 грн.

Також згідно ст. 137 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу адвоката ОСОБА_3, які відповідно до акту виконання послуг від 20 вересня 2016 року вартість послуг сплачених ОСОБА_1 складає 2000 грн., що підтверджується квитанцією від 14.05.2016 року.

Керуючись ст. ст.12, 13, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України ст.ст.525, 526, 615, 629, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, дата народження невідома, ІПН невідомий, який мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул..Мурманська, буд.28, паспорт серії АК 955393, виданий Орджонікідзевським МВУМВС в Дніпропетровській області 08.09.2000 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 заборгованість за договором позики від 06.08.2013 року в розмірі 25130,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, дата народження невідома, ІПН невідомий, який мешкає за адресою: м.Запоріжжя, вул..Мурманська, буд.28, паспорт серії АК 955393, виданий Орджонікідзевським МВУМВС в Дніпропетровській області 08.09.2000 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 254 гривні та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Ісаков Д. О.