Справа № 283/1004/18
Провадження №2/283/516/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Саланди О.М.

за участю секретаря Кравець Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Малинського району Житомирської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач 16 травня 2018 року звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідачів про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що 22.01.2000 року в с. Федорівка Малинського району Житомирської області померла її мати ОСОБА_5. Після її смерті залишилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул.Миру, 130 в с. Будо Воробї Малинського району Житомирської області. На день смерті ОСОБА_5 у даному будинку ніхто крім неї зареєстрований не був та не проживав. Після смерті матері позивач постійно доглядала за будинком, зокрема, здійснювала ремонт даного будинку, тобто виконувала усі необхідні дії, повязані з утриманням домогосподарства, що притаманні власнику господарства. Ще за життя ОСОБА_5 14 березня 1995 року склала заповіт, згідно з яким належний їй житловий будинок по вул. Миру,130 в с. Будо Воробї Малинського району Житомирської області, вона заповідала позивачу ОСОБА_1, а також іншим своїм дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Однак брат позивача ОСОБА_6 помер 02.01.2000 року. Він був неодружений та власних дітей не мав. В свою чергу сестри позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_5 не зверталися, не претендують на житловий будинок та відмовляються від нього на користь позивача. За життя ОСОБА_5 не оформила право власності на житловий будинок по вул. Миру,130 в с. Будо Воробї Малинського району, а тому відсутній правовстановлюючий документ і позивач змушений звертатися до суду.

В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі та не заперечили проти позовних вимог ОСОБА_1, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Малинського району Житомирської області, сільський голова ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Миру,130 в с. Будо Воробї Малинського району.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що у віці 87 років 22.01.2000 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією довідки про смерть.

З виписки з погосподарських книг за 1961-2000 роки (довідка виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Малинського району Житомирської області №99 від 11.05.2018 року), а також з довідки №13060 від 17.04.2018 року, виданої Малинським районним комунальним підприємством з технічної інвентаризації, з технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, виготовлений 17.04.2018 року, довідки №74 від 30.03.2018 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Малинського району, вбачається, що житловим будинком по вул.Миру,130 в с. Будо Воробї Малинського району Житомирської області володіла за життя ОСОБА_5.

Як вбачається із заповіту від 14 березня 1995 року, ОСОБА_5 заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями позивачу ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно частини 1 статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом.

Таким чином, спадкоємцями за заповітом від 14 березня 1995 року, складеним ОСОБА_5 ще за її життя, були визначені донька ОСОБА_1, донька ОСОБА_3, син ОСОБА_6.

ОСОБА_6 помер 02.01.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 05.01.2000 року.

Сестри позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини в межах, визначеного законом, шестимісячного строку, до нотаріуса не зверталися.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 квітня 2018 року, спадкова справа щодо майна померлої 22 січня 2000 року ОСОБА_5 не заведена.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради від 23.05.2018 року, після смерті матері, ОСОБА_5, ОСОБА_1 доглядала за будинком, який належить її матері і знаходиться в с. Будо Воробї Малинського району Житомирської області, кожного року проводила косметичний ремонт житлового будинку та прибудинкової території.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач реалізувала своє право на прийняття спадщини за законом після померлої матері ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління (володіння) спадковим майном протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини, тобто за ст.549 ЦК Української РСР.

На підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Визнання позову відповідачами не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 12,23,76,81,258,265,273 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, що розташований в с.Будо Воробї Малинського району Житомирської області, по вул. Миру, буд.130 в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_5, яка померла 22.01.2000 року (актовий запис №2 від 25.01.2000 року).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_8