Ухвала

5 березня 2018 року

м. Київ

справа № 676/4322/16-ц

провадження № 61-10722ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в особі заступника начальника відділу Катеринчук О.І., державного виконавця Ілик О.В., відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в особі начальника відділу ДжубабиД.О., про зобов'язання державних виконавців виконати рішення про стягнення аліментів та передати майно стягувачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2018 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

У касаційні скарзі ОСОБА_1, який засуджений до довічного позбавлення волі, просить звільнити його від сплати судового збору, в зв'язку з відсутністю у нього грошових коштів на рахунку.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, відповідно до пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Пред'явлення позову про зобов'язання державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби вчинити дії у межах виконавчого провадження про стягнення аліментів не пов'язано з вирішенням питань щодо виконання вироку, постановленого в порядку кримінального судочинства.

ОСОБА_1, який засуджений до довічного позбавлення волі, не надано належних доказів на підтвердження існування умов, передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», тому, суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до підпункту сьомого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 у позові заявлено вимогу про зобов'язання державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби виконати рішення суду про стягнення аліментів і передати належне йому майно стягувачам в рахунок погашення аліментної заборгованості, тобто одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту другого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції станом на дату подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справлявся за ставкою 0,4 розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 1102 грн 40 коп. (1378,00*0,4)*200%).

Особою, яка подає касаційну скаргу, не наведено, а судом не встановлено підстав для застосування пільг щодо сплати судового збору, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», та належності касаційної скарги до об'єктів, з яких не справляється судовий збір відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», а тому за подання ОСОБА_1 касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідного документа.

Окрім цього, у порушення пунктів 1, 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено правильного найменування суду, до якого подається скарга, а також повного найменування (для юридичних осіб) або імені (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана до Верховного Суду України. Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. Отже, заявник у касаційній скарзі невірно зазначив найменування суду, до якого подається касаційна скарга.

Також, в касаційній скарзі не зазначено повного найменування відповідачів - юридичних осіб, а вказується лише скорочена назва.

Окрім цього, у згідно з пунктом шостим частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Заявником подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року, проте, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційний суд Хмельницької області у справі № 676/4322/16-ц прийняв постанову від 15 січня 2018 року, якою залишив без змін рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2017 року.

Заявник в касаційній скарзі просить ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог, проте не просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким вирішено справу і відмовлено йому у позові.

У зв'язку з наведеним ОСОБА_1 необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в копіях відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо

касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 15 січня 2018 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко