РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Сидорець К.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в натурі зі стягненням грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира 28.08.2015 р. звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. В обгрунтування заявлених вимог вказала, що з відповідачем по справі ОСОБА_4 вона уклала шлюб 01.10.1994 р. Від шлюбу мають двох дочок, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. Рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 07.05.2013 р. шлюб між нею та ОСОБА_4 розірвано. Під час шлюбу вона з ОСОБА_4 придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1; гараж в гаражному кооперативі «Зоря»; автомобіль НОМЕР_1. Під час перебування у шлюбі вона з відповідачем накопичили грошові кошти у сумі 10 600 (десять тисяч шістсот доларів США) які вони за обоюдним погодженням зберігали на депозитному рахунку. Просила визнати за нею право власності на ? квартири, гаража, машини, депозитного вкладу.

06.02.2018 р. ОСОБА_1 направила до суду заяву про зменшення суми позовних вимог, а саме визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 вартістю 220 818, 50 грн. Виділити їй в натурі гараж НОМЕР_2 в кооперативі «Зоря» вартістю 100 750 грн., автомобіль НОМЕР_1 вартістю 178 418,00 грн. ОСОБА_4 залишити на праві власності ? частину квартири АДРЕСА_2 вартістю 220 818, 50 грн. депозитний доларовий рахунок на суму 335 089, 34 грн. Всього на суму 575 907,84 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на її, ОСОБА_1 користь компенсацію за недоотриману долю у спільному майні на суму 37 960,67 грн. (а. с. 209-212).

07.05.2018 р. ОСОБА_1 направила до суду заяву про зміну предмета позову та зменшення розміру позовних вимог, а саме визнати за нею, ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 вартістю 441 637 грн. визнавши за нею право власності на квартиру. Виділити ОСОБА_4 гараж НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Зоря», автомобіль НОМЕР_1, депозитний вклад на суму 326 663 грн. Всього на 605 831 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на її, ОСОБА_1 користь грошову компенсацію в сумі 82 097 грн. (а. с. 246-248)

17.06.2016 р. з зустрічним позовом звернувся ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в натурі зі стягненням грошової компенсації. В обгрунтування заявлених вимог не заперечував народження двох дітей, придбання квартири та грошових накопичень і при цьому просив встановити порядок користування жилими приміщеннями квартири АДРЕСА_2. Виділити йому, ОСОБА_4 в подальше користування на праві власності жилу кімнату площею 11,7 кв. м з лоджією. Виділити ОСОБА_1 в подальше користування на праві власності жилу кімнату площею 16, 8 кв. м. Підсобні приміщення: кухню, туалет, ванну кімнату залишити у загальному користуванні. Вирішити питання розподілу судових витрат. (а. с. 94-96).

10.11.2016 р. представник ОСОБА_4 ОСОБА_7 направила до суду уточнюючу зустрічну позовну вимогу зі змісту якої ОСОБА_4 просить визнати об'єктом спільної сумісної власності майно подружжя на сумму 142 000 (сто сорок дві тис. грн.) яке знаходиться у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та поділити його в натурі шляхом передачі в користування ОСОБА_1 із стягненням з неї на користь ОСОБА_4 грошової компенсації. (а. с. 110-115).

06.11.2017 р. від представника ОСОБА_4, ОСОБА_3 надійшла заява про зменшення зустрічних позовних вимог а саме визнати об'єктом спільного майна подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 майно на суму 46 004,00 грн., яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 та поділити його в натурі шляхом передачі цього майна у власність ОСОБА_1 із стягненням з неї на користь ОСОБА_4 грошової компенсації за ? частину його вартості в сумі 23 002,00 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за ? частину спірного автомобіля НОМЕР_1, виходячи із вартості, визначеної судовою експертизою. Винести ухвалу про повернення надмірно сплаченого ОСОБА_4 судового збору у сумі 868,80 грн. (а. с. 194-196).

В судовому засіданні позивачка та її представник наполягали на задоволені позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача наполягала на задоволені зустрічних позовних вимог.

Представник третьої особи гаражного кооператива «Зоря» до суду не з'явися, направив суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника. (а. с. 59).

Судом встановлено.

Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 01 жовтня 1994 р. Після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_1 змінено на ОСОБА_4. (а. с. 5).

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомир від 07.05.2013 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано. (а. с. 6).

Згідно договору купівлі продажу від 04 січня 1998 р. ОСОБА_9, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 продав а ОСОБА_4 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1. (а. с. 9-13).

На виконання ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 25.11.2015 р. ПАТ «ПриватБанк» надав виписку по договору SAMDN7116 відкритого на ім'я ОСОБА_4. Зі змісту вказаної інформації свідчить, що станом на 24.12.2015 р. на вказаному депозитному рахунку кошти, а саме долари США відсутні. (а. с. 47-48).

З повідомлення АТ «ОСОБА_10 Аваль» від 13.05.2016 р. депозитних рахунків на ім'я ОСОБА_4 за період з 01.01.2012 р. по 12.05.2016 р. не знайдено. (а. с. 92).

Згідно інформації Закритого акціонерного господарства «Виконавчо-будівельне об'єднання «РусГазСтрой» від 30.06.2016 р. свідчить, що ОСОБА_4 дійсно працює на вказаному підприємстві з 07.02.2014 р. по час направлення листа. (а. с. 97).

За висновками судової автотоварознавчої експертизи № 4319 від 26.07.2017 р. вартість автомобіля НОМЕР_1 складає 178 418, 00 грн. (а. с. 182-186).

Вислухавши сторони процесу, дослідивши надані сторонами доказ суд встановив.

28.08.2015 р. ОСОБА_1, звернулася до Богунського районного суду м. Житомира з позовом про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З відповідачем по справі, ОСОБА_4 вона перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.1994 р. по 07.05.2013 р.

В листопаді 2016 р. відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 подав зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя, а в січні 2017 року - заяву про зменшення зустрічних позовних вимог.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка звертає увагу суду на те, що, за їх з відповідачем спільні кошти, під час шлюбу, на ім'я відповідача було придбано майно: житлова квартира АДРЕСА_3, гараж НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Зоря» м. Житомира, автомобіль MERCEDES-BENS VITO 2005 року випуску; 05.11. 2012 року на ім'я відповідача в Приватбанку було покладено 10 600 (десять тисяч шістсот доларів США), які відповідач зняв, не повідомивши її, позивачку, вже після розірвання шлюбу .

Як вбачається з довідок банку (а. с. 68-79), відповідач декілька раз перекладав вклад на інші рахунки і зняв його остаточно 23.12.2014 р. на загальну суму 12 415.93 доларів США (основний вклад з відсотками), що по курсу до гривні становить 326 663 грн.

Зі слів позивачки якої б то не було суми з вказаних коштів відповідач позивачці не передав.

Щодо ціни позову позивачка пояснила, що при поданні нею позовної заяви, вона виходила з самовільної оцінки майна, оцінивши квартиру в один мільйон гривень, гараж в 125 000 грн., автомобіль в 275 000 грн. Дійсна ж вартість квартири, згідно висновку експерта, становить - 441 637 грн., автомобіля - 178 418 грн., гаража -100 750 грн., сума депозитного вкладу - 326 663 грн. Таким чином, загальна вартість майна становить 1 047 468 грн. На думку позивачки ? частка у спільному майні становить 523 734 грн.

З роз'яснень Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про поділ майна позивачка вказала, що все майно придбано за їх з відповідачем спільні кошти під час шлюбу. При цьому відповідач, без погодження з позивачкою, розпорядився ним, залишивши все собі.

Разом з тим, згідно до ст. 60 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, ч. 2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно ч.2 ст.71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно зі ст. ст. 76 - 81 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд критично відноситься до пояснень та доводів представника відповідача по справі з наступних підстав.

Так, в відзиві на позов вказано, і на цьому наполягає представник відповідача у суді, що він, ОСОБА_4 в травні 2013 р. домовились з позивачкою в добровільному порядку поділити спільне майно подружжя шляхом залишення їй квартири з новим євроремонтом та новими меблями і побутовою технікою, а йому залишити автомобіль, депозитний вкладі та гараж.

Згідно наданих позивачкою суду доказів (а. с. 221-225) свідчить, що побутова техніка, обладнання кімнати «далеко не після євроремонта». Зі слів позивачки, вони дійсно зробили звичайний ремонт але після нього, ще під час їх спільного життя з відповідачем, квартира була затоплена сусідами зверху.

Судом встановлено, що фактично все майно, яке було придбане подружжям ОСОБА_4 під час шлюбу, було оформлено на ОСОБА_4 а саме, квартира АДРЕСА_3 (а. с. 9-12), гараж НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Зоря» м. Житомира (а. с. 13), автомобіль MERCEDES-BENS VITO 2005 року випуску д. н. з. НОМЕР_3. (а. с. 7-8).

Згідно довідки ПАТ «Приватбанк» 05.11. 2012 р. на ім'я ОСОБА_4 було покладено 10 600 (десять тисяч шістсот доларів США), які вкладчик зняв 23.12.2014 р. Загальна сума вкладу з відсотками склала 12 415.93 доларів США, що по курсу до гривні становить 326 663 грн. (а. с. 68-79).

З пояснень позивачки та її представника вказані автомобіль і гараж відповідач передав своєму батькові, надавши йому ключі. По приїзду в відпустку на Україну відповідач також користується автомобілем. З початку 2013 р. автомобіль і гараж знаходяться у користування відповідача та його батька. Вказані докази позивачки не були спростовані представником відповідача у суді.

Суд критично відноситься до пропозиції відповідача та його представника що варіанту поділу майна визнавши об'єктом спільного майна подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 майно на суму 46 004,00 грн., яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 та поділити його в натурі шляхом передачі цього майна у власність ОСОБА_1 із стягненням з неї на користь ОСОБА_4 грошової компенсації за ? частину його вартості в сумі 23 002,00 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за ? частину спірного автомобіля НОМЕР_1, виходячи із вартості, визначеної судовою експертизою. Винести ухвалу про повернення надмірно сплаченого ОСОБА_4 судового збору у сумі 868,80 грн. (а. с. 194-196).

З пояснень позивачки наприкінці 2012 р. відповідач перевіз до своїх батьків: телевізор «JVC», килим, відеокамеру, комп'ютерний стіл, офісне шкіряне крісло та інше. Як доказ перебування у ОСОБА_4 саме відеокамери свідчить фототаблиця, яку надала відповідачка як доказ. З пояснень позивачки це фото зроблено на території Росії, коли відповідач вже розлучився з позивачкою. (а. с. 126).

Щодо позовних вимог сторін про застосування строків позовної давності судом встановлено. 10 листопада 2016 р. відповідачем подано зустрічну позовну заяву, в якій він просить поділити майно, що придбано подружжям під час шлюбу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Диспозиція ст. 261 ЦК України передбачає, що що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено що, 07.05.2013 р. рішенням Богунського районного суду м. Житомира по цивільній справі № 2/295/1409/13 (а. с. 6) було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за позовом ОСОБА_4, в якому позивач на час розгляду позову вказував, що «ми разом не проживаємо, подружні стосунки не підтримуємо». Фактично, на той час, як вказує позивачка, відповідач вже проживав з іншою жінкою за іншою адресою і в своїй позовній заяві вказав, що він «має намір створити нову сім'ю».

Суд вважає, що саме із дати прийняття судового рішення у справі про розірвання шлюбу, почав спливати термін позовної давності щодо будь-яких майнових претензій ОСОБА_4.

Суд вважає, що відповідач по справі ОСОБА_4 пропустив без поважних причин строк звернення до суду з позовом про поділ майна, оскільки ще при розірванні шлюбу йому було відомо про наявність в квартирі домашнього майна.

Наслідками пропущення строку позовної давності є відмова у задоволенні позову. Згідно ст.267 ч.3 ЦК України «Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення»

Згідно ст.267 ч.4 ЦК України « Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові».

Слід додати, що приписами ст. 72 СК України встановлено, що позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Стаття 115 СК України зазначає, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Доказом, що підтверджує настання порушення ОСОБА_4 строків на звернення до суду із позовною заявою про поділ майна є саме рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07.05.2013 року в якому визначено, що шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться.

З урахуванням викладеного, керуючись принципами законності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя підлягають задоволенню а саме:

Поділити спільне майно подружжя, виділивши ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. жилу квартиру АДРЕСА_4, вартістю 441 637 грн. визнавши за ОСОБА_1 право власності на неї.

Виділити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. гараж НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Зоря» м. Житомира, вартістю 100 750 грн., автомобіль «МЕRСЕDЕS-ВЕNS VITО 2005 року випуску, д. н. з. НОМЕР_3, вартістю 178 418 грн., депозитний вклад в відділені ПАТ КБ «Приватбанку» м. Житомир, знятий ОСОБА_4 23.12.2014 р. на загальну суму 12 415.93 доларів США, що по курсу до гривні на становить 326 663 грн. Всього на 605 831 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в різниці виділеного майна в сумі 82 097 грн.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в натурі зі стягненням грошової компенсації, відмовити.

Керуючись ст. ст. 60, 69-72 Сімейного кодексу України, Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 259, 263, 265, 280, 288 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя, виділивши ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н. жилу квартиру АДРЕСА_4, вартістю 441 637 грн. визнавши за ОСОБА_1 право власності на неї.

Виділити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. гараж НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Зоря» м. Житомира, вартістю 100 750 грн., автомобіль «МЕRСЕDЕS-ВЕNS VITО 2005 року випуску, д. н. з. НОМЕР_3, вартістю 178 418 грн., депозитний вклад в відділені ПАТ КБ «Приватбанку» м. Житомир, знятий ОСОБА_4 23.12.2014 р. на загальну суму 12 415.93 доларів США, що по курсу до гривні на становить 326 663 грн. Всього на 605 831 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в різниці виділеного майна в сумі 82 097 грн.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в натурі зі стягненням грошової компенсації, відмовити.

У решті позовних вимог сторін відмовити.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка