Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/644/18

07 серпня 2018 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Круль І.В.

секретаря Дроздюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем 14 вересня 2014 року в Бабченській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з нею і перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не дає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1626 грн. на кожну дитину щомісячно і проводити до досягнення ними повноліття.

В поданій заяві позивачка позовні вимоги уточнила, просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, справу слухати в її відсутності.

Відповідач позов визнав частково, просить справу слухати в його відсутності.

Дослідивши докази у справі, які подані в розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 2014 року в Бабченській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з матір'ю і перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не дає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", ст.ст. 1, 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

Суд, при встановленні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

З врахуванням обставин справи суд вважає доцільним проводити стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно.

На підставі наведеного, ст.ст.180-182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 258-259 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівна утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. Стягнення аліментів розпочати з 07 червня 2018 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору (отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 6001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча І.В. Круль