АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Київ

Справа № 22-ц/796/3162/2018

Унікальний номер 761/24644/16-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Притули Н.Г., по справі за позовом Військово-медичного управління Служби безпеки України до ОСОБА_1, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман Страхування» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, уточнивши яку зазначив, що 01 листопада 2015 року з 20.00 години водій Військово-медичного управління Служби безпеки України спеціалізованого реанімаційного автомобіля НОМЕР_1, який перебуває на балансі позивача, був залучений до виконання оперативно-службового завдання по забезпеченню надання невідкладної допомоги пацієнту кардіологічного профілю у складі бригади лікарів-спеціалістів.

Під час руху автомобіля швидкої медичної допомоги із ввімкненими проблисковими маячками синього кольору та звуковою сигналізацією по проспекту Перемоги в напрямку бульвару Шевченка в районі площі Перемоги, автомобіль «Тойота Хайлендер», р.н. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_1 рухався з порушенням Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі автомобілю швидкої допомоги та не забезпечив його безперешкодний проїзд, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 30 травня 2016 року (справа №761/36296/15-п), відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення внаслідок якого сталося зіткнення автомобілів.

Водій позивача під час ДТП отримав струс головного мозку, втратив свідомість та був доставлений до центрального госпіталю позивача. За період його перебування у закладі охорони здоров'я з 01 по 04 листопада 2015 року вартість лікування водія становила 3 376,43 грн.

Позивачем на проведення відновлювального ремонту автомобіля швидкої медичної допомоги було витрачено 631 325,89 грн.

Частину матеріального збитку в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну у сумі 50 000 грн. було відшкодовано Компанією «Талісман Страхування», а матеріальний збиток позивача у розмірі витрат на лікування водія у зв'язку з заподіянням його життю і здоров'ю шкоди, Компанією «Талісман Страхування» не відшкодований.

Оскільки страхова компанія здійснила страхове відшкодування лише в межах ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну, що становить 50 000 грн., позивач вважав, що решта коштів у сумі 586 155,52 грн. підлягає стягненню на користь позивача безпосередньо з відповідача, яка складається із суми коштів: 580 786,37 грн. - залишок вартості відновлювального ремонту автомобіля швидкої медичної допомоги внаслідок ДТП; 3 376,43 грн. - витрати позивача на лікування водія; 1 200,00 грн. - вартість звіту № 35/12/15; 792,72 грн. - вартість висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 31 січня 2017 року № 22291/16-54.

Враховуючи викладене та посилаючись на положення ст. 15, п. 8 ст. 16, ст. ст. 22, 1187, 1192, 1194 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача 586 155,52 грн. матеріальних збитків внаслідок ДТП та 8 792,33 грн. судового збору. (т.1 а.с.2-5, 84-88)

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 проти позову заперечував з підстав наявності вини обох водіїв в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди та вказував, що звіт №35/12/15 від 08 грудня 2015 року було складено ФОП ОСОБА_4, який не має акредитації судового експерта, огляд пошкодженого транспортного засобу та фіксування обсягу його механічних пошкоджень відбувся без участі ОСОБА_1 та представника страхової компанії, крім того зазначив, що фактичного відновлення позивачем транспортного засобу не відбулося. За таких обставин, посилаючись на ненадання позивачем належних доказів на підтвердження розміру шкоди, просив відмовити в задоволенні позову. (т.1 а.с.157-160)

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києві від 23 січня 2018 року, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2018 року про виправлення описки, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військово-медичного управління Служби безпеки України суму 584 702,32 грн. та 8770,53 грн. судового збору. (т.2 а.с.41, 44-48, 54-55)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення Шевченківського районного суду міста Києві від 23 січня 2018 року, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування скарги зазначив, що суд неповно з'ясував обставини справи, не врахував фактичних обставин та доводів, які викладені на обґрунтування заперечень проти заявленого позову та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову. (т.2 а.с.62-65)

Апеляційні скарги від інших осіб, які беруть участь у справі на вказане рішення суду не надходили.

Представник Військово-медичного управління Служби безпеки України - Бублик О.П. подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення та змінити рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2018 року, згідно з яким: стягнути з ОСОБА_1 на користь Військово-медичного управління Служби безпеки України кошти у сумі: 580 786,37 грн. - матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП, визначена з урахуванням уточненої вартості відновлювального ремонту; 3 376,43 грн. - витрати позивача на лікування водія; 8792,33 грн. - судовий збір, 1 200,00 грн. - вартість звіту № 35/12/15, 792,72 грн. - вартість висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 31 січня 2017 року № 22291/16-54, а також просив визначити у рішенні суду реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 - НОМЕР_3. (т. 2 а.с. 99-104)

Зважаючи наположення пункту8 частини1 РозділуХІІІ Прикінцевих таперехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІАпеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник апелянта - адвокат ОСОБА_6 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представники Військово-медичного управління Служби безпеки України - Бублик О.П., Мусієнко С.В., Асадчий В.О. заперечували проти скарги і просили її відхилити та змінити рішення суду додатковим стягненням грошей з відповідача.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 не заперечував факт належного сповіщення ОСОБА_1 про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. (т. 2 а.с. 84-88)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також, згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено, що автомобіль «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_4 перебуває на балансі Військово-медичного управління Служби безпеки України з 2011 року. (т.1 а.с.43)

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 30 травня 2016 року (справа №761/36296/15-п), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що 01 листопада 2015 року о 20 год. 50 хв. в м. Києві на регульованому перехресті вул. Дмитрівська - пл. Перемоги, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_5, в порушення п. 2.3 (б), п. 3.2, п. 12.3 Правил дорожнього руху, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно своєчасно не відреагував на її зміну, не вжив заходів при виникненні небезпеки для руху для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав дорогу і не забезпечив безперешкодний проїзд автомобіля «Мерседес» р.н. НОМЕР_4, який рухався через дане перехрестя на червоний сигнал світлофора, з увімкненими синіми проблисковими маячками, в результаті чого відбулось зіткнення автомобілів, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів і травмування водія ОСОБА_9 Вказані обставини зафіксовані і в протоколі про адміністративне правопорушення.(т.1 а.с.8-14, 42)

За клопотанням представника відповідача, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2017 року в справі було призначено судову автотехнічну експертизу. (т.1 а.с.210-212)

За результатами проведення судової автотехнічної експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок експерта № 12481/17-52 від 21 вересня 2017 року, яким зазначено, що в даному випадку оцінка дій водія автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter-311 CDI», відносно вимог п.3.1 ПДР України не потребує застосування спеціальних знань в галузі автотехнічної експертизи. Вказана оцінка може бути здійснена судом самостійно із урахуванням встановлених обставин скоєння даної пригоди (в тому числі й параметрів руху автомобіля «Мерседес» при проїзді даного перехрестя). В даній дорожній ситуації дії водія «Мерседес» відповідали вимогам п.12.3 ПДР України. В даному випадку дане перехрестя не може вважатись небезпечною ділянкою. (т.1 а.с.231-234)

Доказів, за яких суд міг би дійти висновку про наявність вини водія ОСОБА_9 в скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять і судом таких не встановлено, тому колегія суддів відхилила доводи апелянта щодо порушення водієм машини швидкої медичної допомоги - ОСОБА_9 п.п. 3.1, 12.3 Правил дорожнього руху та наявності вини обох водіїв.

З метою проведення відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_6 позивачем Військово-медичним управлінням Служби безпеки України з філією «АВТОЦЕНТР НА МОСКОВСЬКОМУ» АТ «Українська автомобільнакорпорація» булоукладено договір№602-2016 від01 вересня 2016 року про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів, з додатковою угодою № 786-2016/2 від 06 грудня 2016 року, договір № 657-2016 від 19 жовтня 2016 року про закупівлю товарів за державні кошти, договір № 658-2016 від 19 жовтня 2016 року про закупівлю товарів за державні кошти, договір № 779-2016 від 05 грудня 2016 року на закупівлю товарів за державні кошти. (т.1 а.с.89-101, 103-109, 111-116, 118-123)

Відповідно до платіжного доручення №1414 від 16 грудня 2016 року, платіжного доручення №1228 від 14 листопада 2016 року, платіжного доручення №1190 від 08 листопада 2016 року, платіжного доручення №1005 від 15 грудня 2016 року, видаткової накладної №РН-500 від 13 жовтня 2016 року, Акту виконаних робіт № 1, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mersedes-Benz» р.н. НОМЕР_4 становила 631 325,89 грн. При цьому, представником позивача забезпечено надання до суду оригіналів вищевказаних договорів, платіжних доручень та накладних для огляду. (т.1 а.с.102, 110, 117, 124-132)

Оскільки за Договором № 779-2016 від 05 грудня 2016 року та Додатком до цього договору визначена сума 84 500.94 грн. на придбання та заміну деталей пошкодженого автомобіля, і витрати позивача саме в цьому розмірі підтверджуються платіжним дорученням № 1005 від 15 грудня 2016 року, колегія суддів відхилила доводи апелянта, що за Актом виконаних робіт визначена менша сума - 83961.42 грн. (т. 1 а.с. 118-124)

Сторони по справі не заперечували, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Тойота Хайлендер», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «РІТЕЙЛ-СТРАХУВАННЯ», яке змінило своє найменування на ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАЛІСМАН СТРАХУВАННЯ».

При цьому, колегія суддів врахувала, що ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАЛІСМАН СТРАХУВАННЯ»здійснило перевірку вказаних обставин, у т.ч. розміру заподіяної шкоди і у серпні 2016 року здійснено виплату 50 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою. (т.1 а.с.176-180)

Апеляційна скарга не містить доводів непогодження відповідача із розміром відновлювального ремонту транспортного засобу «Mersedes-Benz» р.н. НОМЕР_4 в сумі 631325,89 грн. не заявлено таких заперечень представником апелянта і в суді апеляційної інстанції, про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання.(т. 1 а.с. 107-108)

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та його обов'язок на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодувати позивачу 581 325,89 грн. (631325,89 грн. - 50000,00 грн.) матеріальної шкоди, як різницю між фактичним розміром шкоди (відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) яка виплачена позивачу страховою компанією.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, вартість лікування у центральному госпіталі Військово-медичного управління Служби безпеки України водія за вказаний період становить 3 376,43 грн. (т.1 а.с.6-7)

Так як позивач поніс витрати на лікування водія в зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху відповідачем, тобто між понесеними витратами та порушенням відповідача є причинно-наслідковий зв'язок, колегія суддів погодилась із висновком районного суду про стягнення з відповідача на користь позивача 3 376.43 грн. витрат на лікування водія ОСОБА_9.

Позивач не оскаржував рішення районного суду, тому колегія суддів відхилила доводи представників позивача про зміну рішення та збільшення стягуваної із відповідача суми грошей.

Відповідач ОСОБА_1 не заявляв про зобов'язання Військово-медичного управління Служби безпеки Українипісля відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди повернути, пропорційно відшкодованій ним шкоді, пошкоджені автомобільні деталі, що не можуть використовуватись за призначенням але мають певну цінність, які визначені за переліком, вказаним в Актах виконаних робіт, тому колегія суддів не обговорювала цього питання.

Доводи представників позивача про не зазначення в резолютивній частині рішення районного суду реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача не є підставою для зміни рішення районного суду.

Проте таке не перешкоджає вирішенню цих питань районним судом в порядку ст. 270 ЦПК України.

На підставі ст. 141 ЦПК України, районний суд обґрунтовано визначив стягнення з відповідача на користь позивача 8770.53 грн. (584707.32 грн. задоволених вимог х 1.5% ставка встановлена для юридичних осіб) судового збору за розгляд справи районним судом, сплата якого позивачем підтверджується доказами по справі.(т. 1 а.с. 1, 82)

Доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 30 березня 2018 року.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова