Справа № 165/2363/17
Провадження № 2/165/82/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання розробити, затвердити та видати технічні умови для встановлення індивідуального вузла обліку та регулювання теплової енергії у квартирі

встановив:

06 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Нововолинськтеплокомуненерного» ЖКО Нововолинської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання розробити, затвердити та видати технічні умови для встановлення індивідуального вузла обліку та регулювання теплової енергії у квартирі.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що йому та членам його сімї: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Ними було прийнято рішення про встановлення приладу обліку теплової енергії з метою раціонального опалення належного ним житлового приміщення та понесення контрольованих витрат за такі послуги. 26 червня 2017 року, з метою реалізації задуманого, він звернувся до директора КП «Нововолинськтеплокомуненерго» ОСОБА_10 з заявою про встановлення в належній їм квартирі засобу обліку теплової енергії на що 03 липня 2017 року отримав відповідь, в якій зазначалося, що в окремих квартирах багатоквартирного будинку КП «Нововолинськтеплокомуненерго» лічильники обліку теплової енергії не встановлює. 17 липня 2017 року він звернувся з аналогічною заявою до міського голови Нововолинської міської ради Волинської області і 24 липня 2017 року отримав відповідь, в якій зазначалося, що дозвіл виконавчого комітету на виконання таких робіт не потрібен, а тому 17 серпня 2017 року він повторно звернувся до відповідача з заявою про встановлення приладу обліку теплової енергії. Зазначає, що на першому поверсі будинку в якому розташована квартира розміщені нежитлові приміщення, які обладнані автономним опаленням, а також є деякі житлові квартири, в яких встановлені прилади обліку теплової енергії і це не призводить до погіршення гідравлічного режиму системи опалення та теплового балансу у будинку. При зверненні до відповідача він просив створити комісію для проведення обстеження системи опалення будинку та можливості переобладнання загальної будинкової системи, а також встановлення приладу обліку теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1, однак відповіді які отримував були не аргументовані та причини, за яких відповідач відмовляв йому у встановлені приладу обліку теплової енергії були надуманими. Вважає, що таким чином відповідач порушив його права, а тому просить визнати бездіяльність КП «Нововолинськтеплокомуненерного» ЖКО Нововолинської міської ради неправомірною та зобовязати відповідача розробити, затвердити та видати ОСОБА_1 технічні умови для встановлення індивідуального вузла обліку та регулювання теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1, підключеного до внутрішньобудинкової системи опалення будинку та стягнути судові витрати у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали в повному обсязі з підстав викладених у ньому. Позивач зазначив, що 22 червня 2017 року був прийнятий закон, який дозволяє встановлювати засоби обліку теплової енергії, а тому вважає, що відповідач відмовляючи йому у законних вимогах діяв неправомірно і тим самим порушив його права. Представник позивача ОСОБА_2 як на підставність вимог позивача послалася на діючу Постанову КМУ від 03 жовтня 2007 року №1198 та зазначила, що відповідач зобовязаний був розяснити за яких умов можуть бути виконані вимоги позивача, що заявлялися. Крім того, відповідачу після отримання відповідної заяви, необхідно було створити комісію, яка б і визначила можливість встановлення лічильника обліку теплової енергії у квартирі позивача. Вважає, що Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року встановлює порядок оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку або будівлі в цілому, однак цей закон ніяким чином не встановлює та не регулює порядок та необхідність розроблення технічних умов для оснащення вузлами розподільного обліку квартир у багатоповерхового будинку. З огляду на вищевикладене, вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати саме норми вищезазначеної постанови КМУ та діючі правила, тощо.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов не визнали, зазначили, що позивач дійсно має право на реконструкцію мереж теплопостачання у квартирі, однак для цього ОСОБА_1 потрібно переобладнати усю систему теплопостачання багатоповерхового будинку, на що він повинен отримати дозвіл усіх мешканців цього будинку. Крім того, з заявою про видачу технічних умов для виконання таких робіт позивач ОСОБА_1 до відповідача не звертався. Влаштування лічильника обліку теплової енергії лише у квартирі АДРЕСА_1 призведе до порушення гідравлічного режиму системи опалення і до порушення теплового балансу будинку в цілому. Крім того, зазначили, що діючим законом, який регулює комерційний облік теплової енергії не передбачено видачу технічних умов саме підприємством, що постачає теплову енергію (а.с.23-24, 55-57).

Свідок ОСОБА_11 у суді показав, що працює начальником виробничого відділу КП «Нововолинськтеплокомуненерго». Зазначив, що будинок №8 по бульвару Шевченка у м. Нововолинську Волинської області оснащений вертикальною системою опалення з верхнім розведенням, індивідуального вводу до квартири №10 цього будинку немає. Відтак, встановлення індивідуального вузла розподільного обліку у квартирі №10 призведе до погіршення теплопостачання інших споживачів (споживачів по стояку) у будинку. Крім того, підтвердив, що позивач ОСОБА_1 не звертався з заявою про розроблення та видачу технічних умов для можливості встановлення вузла такого обліку.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача, покази свідка ОСОБА_11, дослідивши письмові докази в справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позов є безпідставним і до задоволення не підлягає, у звязку з наступним.

У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1, на праві спільної сумісної власності належить позивачу ОСОБА_1 та членам його сімї (а.с.10). Позивач є споживачем теплової енергії, що подається до вищевказаної квартири відповідачем КП «Нововолинськтеплокомуненерго». Будинок, у якому знаходиться квартира позивача та членів його сімї оснащений вертикальною внутрішньо будинковою системою централізованого опалення, що підтверджується поданою відповідачем схемою теплопостачання (а.с.59-60).

Неодноразово, ОСОБА_1 звертався у КП «Нововолинськтеплокомуненерго» з заявами про встановлення у квартирі за вищезазначеною адресою засобу обліку теплової енергії (а.с.4-8). Востаннє, у заяві від 17 серпня 2017 року за вхідним №68 ОСОБА_1 просив відповідача створити комісію для проведення обстеження на предмет встановлення вузла теплової енергії на квартиру АДРЕСА_1 і подальше взяття виконавцем квартирного засобу обліку теплової енергії на абонентський облік. Вимог, щодо видачі технічних умов на встановлення індивідуального вузла обліку теплової енергії, останній не ставив.

У листах-відповідях №51, №57 від 03 липня 2017 року та відповідно від 18 серпня 2017 року, КП Нововолинськтеплокомуненерного» ЖКО Нововолинської міської ради зазначало, що в окремих квартирах підприємство не встановлює лічильники обліку теплової енергії, оскільки це можливо за наявності окремого вводу теплоносія, а також горизонтальної трубної розводки внутрішньобудинкової системи централізованого опалення. Установка приладів обліку теплової енергії, яка споживається в окремій квартирі з вертикальною внутрішньо будинковою системою централізованого опалення будинку не можлива, оскільки стояки проходять через кілька квартир і це призведе до погіршення теплопостачання у будинку в цілому (а.с. 5,9).

Крім того, позивач ОСОБА_1 з аналогічною вимогою звертався до міського голови Нововолинської міської ради на що отримав відповідь за №Д-689 від 24 липня 2017 року, в якій зазначалося, що дозвіл виконавчого комітету на встановлення квартирних лічильників обліку тепла чинним законодавством не передбачається (а.с.6-7).

Вимогами п.12.3.2 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» визначено, що за відсутності технічної можливості облаштування системи централізованого опалення поквартирними лічильниками теплоспоживання при відповідному обґрунтуванні допускається застосовувати вертикальну систему опалення з можливістю обладнання/дообладнання зазначеної системи відповідно запірно-регулювальною арматурою згідно з вимогами СНиП 2.04.05, ДБН В.2.2-15, ДБН В.2.5-39, а також можливістю влаштування приладів-розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах для обліку фактичного теплоспоживання квартирами.

Як слідує із роз'яснень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06 січня 2016 року, встановлення приладів регулювання та обліку тепла окремої квартири в багатоповерховому будинку з вертикальною системою опалення призводить до втручання в систему опалення і, як наслідок, веде до порушення гідравлічного режиму системи опалення так і теплового балансу будинку в цілому.

Тобто, питання встановлення приладів обліку теплової енергії в квартирах багатоповерхових будинків з вертикальною системою опалення слід підходити комплексно з відповідним переобладнанням загальнобудинкової системи опалення та встановленням приладів обліку теплової енергії у всіх квартирах багатоповерхового будинку.

Відповідно до положень ст.ст. 382, 383 ЦК України власникам квартири у багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Отже, для можливості переобладнання системи опалення багатоповерхового будинку, необхідна згода усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, розташованих у житловому будинку.

Судом встановлено, що із зверненням про надання технічних умов на встановлення лічильника теплової енергії у квартирі АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_1 до відповідача не звертався, документ про згоду всіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, що розташовані у будинку №8 по бульвару Шевченка в м. Нововолинську Волинської області не подавав та, як наслідок, не замовляв та не погоджував проекту документацію по переобладнанню загальнобудинкової системи опалення та встановлення приладів обліку енергії у всіх квартирах багатоповерхового будинку.

Також, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 у своїх зверненнях до КП "Нововолинськтеплокомуненерго" ЖКО Нововолинської міської ради і до міського голови Нововолинської міської ради ОСОБА_12 не ставив вимогу про розяснення йому порядку встановлення лічильника теплової енергії у квартирі, а тому твердження представника позивача про те, що відповідач повинен був надати такі розяснення, не заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Тобто, діюче законодавство взагалі не встановлює необхідності видавати технічні умови підприємством, що постачає тепло, інше не врегульовано жодними підзаконними нормативними актами.

У відповідності з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем та його представником до позову не додано, а у судовому засіданні не здобуто жодних доказів, які б вказували, що відповідач КП «Нововолинськтеплокомуненерго» ЖКО Нововолинської міської ради безпідставно та неправомірно відмовив позивачу у видачі технічних умов для встановлення в квартирі індивідуального вузла обліку та регулювання теплової енергії.

З огляду на встановлені обставини, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання бездіяльності КП "Нововолинськтеплокомуненерго" ЖКО Нововолинської міської ради неправомірною та зобовязання розробити, затвердити та видати технічні умови для встановлення індивідуального вузла обліку та регулювання теплової енергії у квартирі АДРЕСА_2 та підключення до внутрішньо будинкової системи опалення будинку, слід відмовити повністю.

Судові витрати у справі, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268 ЦПК України, на підставі Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Закону України "Про теплопостачання", Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року, Розяснення щодо реалізації державної політики у відповідних сферах від 06 січня 2016 року наданого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до Комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради (, юридична адреса: вул. Святого Володимира, буд.3, м. Нововолинськ, Волинська область) про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання розробити, затвердити та видати технічні умови для встановлення індивідуального вузла обліку та регулювання теплової енергії у квартирі АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та підключена до внутрішньо будинкової системи опалення будинку, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк