ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва у складі судді Величко Т.О. від 26 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 в якому просив стягнути з останнього заборгованість по відсоткам за договором № DNH4KP23670189 від 11.08.2006, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період 28.10.2011 по 28.10.2016 у розмірі 10 429, 51 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказував, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції послався на ч. 13 ст. 187 ЦПК України та виходив з того, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, у зв'язку з чим позовна заява залишається без розгляду. Проте, погодитись з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов цих висновків при неповному з'ясування обставин справи, що призвело до помилкового застосування норм процесуального права.

Справа № 759/15775/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4461/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Величко Т.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. .
Зазначав, що позовна заява була направлена ПАТ КБ «Приватбанк» до суду 14.11.2016 - до набрання чинності нової редакції ЦПК України та на момент набрання чинності цієї редакції Кодексу, провадження за заявою не було відкрито, відповідно до п. 11 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 дана позовна заява підлягає розгляду за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вважає, що позовна заява в повній мірі відповідала вимогам процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу та у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без руху, оскільки вимоги ухвали засновані на нормах п.п. 6, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, які не вимагались на підставі норм ЦПК України в редакції станом на дату відправлення позовної заяви та доданих до неї матеріалів до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов необґрунтованого та незаконного висновку про те, що позовну заяву подано без додержання вимог п. 5, 6, 7, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та невірно застосував норму процесуального права.

Просив, скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року на направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених і ній підстав.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2016 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив стягнути з останнього заборгованість по відсоткам за договором № DNH4KP23670189 від 11.08.2006, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період 28.10.2011 по 28.10.2016 у розмірі 10 429, 51 грн.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ від 16.11.2016 дана позовна заява передана до розгляду судді Борденюк В.В.(а.с. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року відкрито провадження у справі (а.с.21).

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ від 21.02.2017 дана позовна заява передана до розгляду судді Войтенко Ю.В., у зв'язку з закінченням терміну повноважень судді Борденюка В.В. (а.с. 26).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.02.2017 суддя Войтенко Ю.В. прийняла справу до свого провадження та призначила до розгляду в судове засідання на 18.05.2017 о 10.00 год. (а.с. 27).

18.05.2017 судом, у зв'язку неявкою відповідача, відкладено розгляд справи на 03.07.2017 об 11.00 год. (а.с. 34).

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ від 28.07.2017 судову справу передана до розгляду судді Величко Т.О., у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Войтенко Ю.В. (а.с. 39).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2017 суддя Величко Т.О., прийняла справу до свого провадження та призначила до розгляду в судове засідання на 12.02.2018 о 10.00 год. (а.с. 40).

В судовому засіданні 12.02.2018 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалу обґрунтовано тим, що 15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22.02.2018 від представника ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла заява на виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2018, в якій позивач зазначає, що позовна заява була направлена на адресу суду 14.11.2016 та станом на день звернення до суду позовна заява у повній мірі відповідала вимогам процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Пунктом 11 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року визначено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З аналізу зазначеного положення слідує, що заяви, подані до набрання чинності новою редакцією Кодексу, навіть якщо провадження по них не були відкриті до 15 грудня 2017 року, не можуть бути залишені без руху за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» була подана до суду в листопаді 2016 року. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду. У лютому 2018 року у суду першої інстанції не було підстав для залишення позову ПАТ КБ «Приватбанк» без руху та зобов'язання привести позов у відповідність до вимог ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року.

Отже, повернення позову ПАТ КБ «Приватбанк» ухвалою суду від 26 лютого 2018 року в наслідок невиконання вимог ухвали від 12 лютого 2018 року є безпідставним.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції від 26 лютого 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» -задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року - скасувати, справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді