Справа № 219/4201/18
Провадження № 2/219/1709/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 серпня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Брагіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1), згідно якого просить стягнути на його користь заборгованість за кредитом в розмірі 21 135 грн. 93 коп. та судові витрати.
В обґрунтування позову вказує, що 10 серпня 2012 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № 6280/01 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 11 000 грн., який вона зобов'язалася погасити в повному обсязі у разі закінчення строку дії БПК. Банком всі зобов'язання за кредитним договором були виконані належним чином, однак з боку відповідача наявні чисельні порушення умов договору, а саме не сплачено позивачу грошові кошти. У зв'язку із чим заборгованість за кредитом становить 21 135 грн. 93 коп., з яких 10 696 грн. 86 коп. - тіло кредиту, 4 175 грн. 73 коп. - заборгованість за нараховані відсотки, 5 273 грн. 03 коп. - інфляційне збільшення заборгованості, 990 грн. 31 коп. 3% річних прострочених від прострочених сум заборгованості.
Ухвалою суду від 18.06.2018 року по справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 9.07.2018 року. Ухвалою суду від 9.07.2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Представник позивача Червяковський О.М., який діє на підставі довіреності від 30.01.2018, до судового засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті «Судова влада»), в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
З урахуванням ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.
Згідно ст. 627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168.
Судом достовірно встановлено, що 10 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір № 6280/01 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за бедетово-кредитною платіжною схемою (а.с.4-6).
Згідно п.1.2 додаткового договору № 3 до договору № 6280/01 від 10.08.2012 року Банк встановив клієнту кредит у сумі 11 000 грн., строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,00% річних і сплачується щомісячно, процентна ставка за несанкціонований овердрафт - 35,00% (а.с.10).
Відповідно до п.3.3 додаткового договору № 2 до договору № 6280/01 клієнт зобов'язаний щомісяця сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня.
Пунктом 3.1.7 договору банк має право вимагати від клієнта відшкодування всіх витрат, в тому числі відсотків, штрафів, пені та сплати заборгованості згідно умов Договору. Винна сторона, яка не виконала або неналежно виконала зобовязаня за цим договором, зобов'язана відшкодувати іншій стороні завдані ним збитки, а також сплатити штрафи, пеню,визначені законодавством та цим договором (п.8.10 договору).
Однак, взяті на себе зобов'язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу, у розмірі та строки визначені кредитним договором, відповідачем не виконано.
Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач ознайомившись з кредитним договором та його умовами, підписав його та отримав грошові кошти, на момент розгляду справи є дійсним, підписаний відповідачем з метою реального настання прав та обов'язків.
Позивач зобов'язання за договором виконав повністю. У свою чергу, відповідач користується коштами банку, однак не виконує свої зобов'язання перед банком належним чином, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором та сум інфляційних витрат та 3% річних (а.с.15-16) станом на 26 лютого 2018 року відповідач має загальну заборгованість в розмірі 21 135 грн. 93 коп., яка складається з: 10 696 грн. 86 коп. - тіло кредиту, 4 175 грн. 73 коп. - заборгованість за нараховані відсотки, 5 273 грн. 03 коп. - інфляційне збільшення заборгованості, 990 грн. 31 коп. 3% річних прострочених від прострочених сум заборгованості.
Суду не надано достовірних доказів того, що надані позивачем розрахунки заборгованості за договором проведений невірно, є недостовірним або хибним, та не зазначено про існування таких доказів.
Крім того, суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач зверталася до позивача щодо проведення перерахунку суми заборгованості або з претензіями щодо невиконання ним зобов'язань.
Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Оскільки відповідач істотно порушив вимоги ст.ст. 526, 527,530,1054, 1055 ЦК України, умови договору, не погашала суму кредиту та нараховані відсотки, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, то сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача, а саме: 10 696 грн. 86 коп. - тіло кредиту, 4 175 грн. 73 коп. - заборгованість за нараховані відсотки.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з положенням п.3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.
Позивачем був наданий звіт щодо розрахунку сум інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором з 8.01.2013 по 26.02.2018, з яким суд погодився та визнав його вірним (а.с.16). Суд дійшов висновку про задоволення в цій частині позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості в сумі 5 273 грн. 03 коп., 3% річних від суми заборгованості у розмірі 990 грн. 31 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не маюь для суду заздалегідь встановленої сили.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та стягує на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21 135 грн. 93 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1 762 грн. (а.с.1).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 78,81, 89,141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 611, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -
позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Також позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя -

О.М.Павленко