Справа № 521/9976/17
Провадження № 2/521/413/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання - Кіліян О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту батьківства померлої особи та внесення змін до актового запису про народження дитини - даних про батька, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту батьківства померлої особи та внесення змін до актового запису про народження дитини - даних про батька.
Свої вимоги згідно останніх уточнень мотивує тим, що з 24.09.2004р. вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі та проживали у м. Києві за місцем проживання відповідача, на початку 2006р. після фактичного розірвання шлюбних відносин з відповідачем, вона переїхала проживати до своєї матері в м. Одесу. Того ж року в м. Одесі вона зустріла ОСОБА_3, з яким була знайома з 1981 року, після чого у них зав'язалися близькі стосунки. З травня 2006р. вона та ОСОБА_3 знаходилися у фактичних шлюбних відносинах, від яких 15.03.2007р. у них народився син - ОСОБА_4, однак у графі батько, якого було вказано ОСОБА_2, з яким на той час ще перебувала у зареєстрованому шлюбі. Відповідачу було відомо, що син не являється його, однак не заперечував про реєстрацію сина на його прізвище. 09.12.2008р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі. Відповідач жодного разу не намагався побачити її сина, матеріально не допомагав та у вихованні участі не брав. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, який за свого життя визнавав ОСОБА_4 своїм сином, матеріально допомагав та приймав участь у його вихованні та наполягав, щоб у свідоцтві про народження сина було внесено в графі батько відповідні зміни, нажаль за життя йому це не вдалося із-за сімейних та матеріальних обставин, які завадили зайнятися цим питанням. Крім того також зазначала, що з січня 2017 р. вона з сином переїхала до місця проживання ОСОБА_3, та почали проживати однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Визначення факту батьківства ОСОБА_3 необхідна для підтвердження родинних зв'язків, отримання свідоцтва на право на спадщину, пенсію по втраті годувальника та інше. В інший спосіб ніж за рішенням суду встановити батьківство не можливо. За даних обставин вона вимушена була звернутися до суду з відповідним позовом.
Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач неодноразово повідомлявся про розгляд справи належним чином, однак жодного разу в судове засідання не з'явився, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся заздалегідь належним чином, причини неявки не повідомляв, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Враховуючи, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає розгляд справи проводити в заочному порядку за наявними документами, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих позивачем доказів, та за відсутності заперечень та відзиву від відповідача, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2008 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, даний факт підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, та про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 902. (а.с. 8)
Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, шлюбні відносини з відповідачем припинилися ще в 2006 році, вони спільно не проживали та не вели спільного господарства, даний факт і не спростовується відповідачем.
З травня 2006 року у ОСОБА_1 зав'язалися фактичні шлюбні відносини із ОСОБА_3, від яких у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 7)
Відповідний актовий запис про народження сина було здійснено Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси на підставі ст. 122 СК України, та у зв'язку з перебуванням ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, в графі відомості про батька, було записано батьком дитини ОСОБА_2, який не являється біологічним батьком дитини.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 визнавав себе батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дбав та піклування про сина.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, про що було зроблено відповідний актовий запис № 6538, даний факт підтверджується також лікарським свідоцтвом про смерть № 2024 від 19.06.2017р. (а.с. 9, 10)
Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду.
Частиною 3 ст.128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Пленум Верховного суду України в п.15 Постанови № 5 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.
В п.13 вищезазначеної Постанови вказано, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинялось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Крім цього, в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.2 ст.135 СК України.
Оскільки, у випадку визнання судом ОСОБА_3 батьком дитини ОСОБА_4, виникне спір про право на спадкування, справа розглядається в порядку позовного провадження.
Частиною 3 ст.128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Стаття 125 СК України передбачає визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: - за заявою матері та батька дитини; - за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька.
Необхідність у встановленні батьківства заявниця пов'язує із необхідністю юридичного оформлення документів та внесення змін до актового запису про народження, а також родинного зв'язку із біологічним батьком дитини.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовної заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать майнові права, щодо прийняття спадщини. Іншої можливості встановити цей факт у позивача не має.
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.
Стаття 1 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов'язків. Акти громадянського стану підлягають обов'язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» про кожний факт реєстрації акта громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками.
Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Після всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви, оскільки судом встановлено факт батьківства, а саме що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 - є рідним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та висновком експерта, та іншими доказами, що наявні в матеріалах справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 122, 125, 126, 128, 134 СК України, України, ст.ст. 12, 80, 81, 82, 110, 211, 263, 264, 280-284, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Київський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту батьківства померлої особи та внесення змін до актового запису про народження дитини - даних про батька - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, є рідним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Встановити порядок виконання рішення суду, яке є підставою для внесення змін Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області до актового запису про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 № 507 від 29.03.2007р., складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеса у графі - «прізвище» народженої дитини вказати «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4», в графі - «по батькові» вказати «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4» в графі - «батько» вказати «ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2» замість «ОСОБА_2».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 30 денного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня отримання копії рішення безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН