Справа № 522/7467/18
Провадження № 2о/522/377/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб: Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.,-

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси із заявою звернулася ОСОБА_1, згідно якої просила встановити факт, що свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 16 квітня 1992 року «отделом загса Котовского горисполкома Одесской области», з актовим записом про народження № 358 від 01 жовтня 1950 року, на «ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1» фактично належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому посилаючись на те, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що 01 жовтня 1950 року зроблений актовий запис № 358, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2. У вказаному свідоцтві про народження зазначається (російською) ОСОБА_3, що відповідає дійсності, оскільки при народженні її батьки дали її польське ім'я ОСОБА_3, так як вони було поляками. У подальшому при отриманні паспортів з СРСР та України вже помилково було внесено ім'я замість: «ОСОБА_3» - «ОСОБА_3». Таким чином, на підставі паспорту СРСР при народженні сина ОСОБА_2 в його свідоцтві про народження в графі мати було вказано: «ОСОБА_3», тоді як фактично її ім'я - ОСОБА_3. На теперішній час ОСОБА_2 при доказуванні в Консульських установах республіки Польща свого польського походження, посилається на свідоцтво про народження своєї матері, у якому остання вказана (російською) як ОСОБА_3, а в його свідоцтві про народження мати зазначається як ОСОБА_3, тобто юридично це зовсім інша особа. ОСОБА_3 звернулась до Приморського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області з заявою про внесення змін в свідоцтво про народження сина, та 04.01.2018 року отримала відмову. За таких обставин, оскільки іншім способом, окрім судового, внести зміни в свідоцтво про народження не має можливості, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду для встановлення факту який має юридичне значення.

Заявник у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за їх відсутності та просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним в свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що зроблений актовий запис № 358, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.04.1992 року, копія якого наявна в матеріалах справи. У вказаному свідоцтві про народження зазначається (російською) ОСОБА_3.

У подальшому, при отриманні паспорта помилково було вказано ім'я заявника: «ОСОБА_3», замість вірного: «ОСОБА_3», що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 від 22.08.1996 року, виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області.

При народженні сина ОСОБА_2, у його свідоцтві про народження НОМЕР_4, виданого Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у графі «Відомості про матір», ім'я матері вказане: «ОСОБА_3».

Заявник звернулася до Приморського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області із заявою про внесення змін до свідоцтва про народження сина.

Відповідно до висновку від 04.01.2018 року? наданого Приморським районним у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження заявниці № 358 від 16.04.1992 року, складеного Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а саме: змінити ім'я дитини з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» у зв'язку з відсутністю достатніх підстав.

Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6розділу IV ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Встановлення фактів не пов'язані з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для того, щоб вона мала можливість підтвердити факт свого етнічного походження як полячка.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності документів. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 16 квітня 1992 року «отделом загса Котовского горисполкома Одесской области», з актовим записом про народження № 358 від 01 жовтня 1950 року, на «ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1» фактично належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вимоги заяви є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявниці, яка через розбіжності в написанні її ім'я в свідоцтві про народження та в документі, який посвідчує особу, не може в повному обсязі реалізувати свої права.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 29, 1264 ЦК України, ст.ст. 265, 293-294, 315-319 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву- задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 16 квітня 1992 року «отделом загса Котовского горисполкома Одесской области», з актовим записом про народження № 358 від 01 жовтня 1950 року, на «ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1» фактично належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.Ю. Бойчук