Ухвала

Іменем України

31 травня 2018 року

м. Київ

справа № 301/1807/16-ц

провадження № 61-22797 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2016 року та постанову апеляційного суду Київської області від 10 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, треті особи: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини в Київській області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

Встановив:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, в обґрунтування якого посилався на те, що з 05 грудня 2014 року він працював у Регіональній державній лабораторії ветеринарної медицини в Київській області на посаді директора.

23 березня 2016 року, відповідно до наказу Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України від 22 березня 2016 року № 562-к, його звільнено із вказаної посади за порушення фінансової дисципліни, а саме - за прийняття незаконного рішення щодо виплати працівникам матеріальної допомоги у подвійному розмірі, що нанесло збитки державі.

ОСОБА_4 вважає, що вказаний наказ складений із порушенням приписів чинного законодавства і звільнення відбулося без законної підстави, а тому просить скасувати цей наказ, поновити його на посаді та стягнути з Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 13 959 грн 92 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2016 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Київської області від 10 квітня 2018 року, позов задоволено. Скасовано наказ Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України від 22 березня 2016 року № 562-к «Про звільнення директора Регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини в Київській області». Поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини в Київській області. Стягнуто з Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України на користь ОСОБА_4 13 959 грн 92 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

04 травня Талан О. П., який діє в інтересах Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, подав особисто до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2016 року та постанову апеляційного суду Київської області від 10 квітня 2018 року.

В касаційній скарзі Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 при виплаті матеріальної допомоги керувався локальними нормативними актами, які не відповідають чинному законодавству.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 05 травня 2018 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В.В.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що з 05 грудня 2014 року, відповідно до наказу Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України від 04 грудня 2014 року № 614-к ОСОБА_4 призначено на посаду директора Регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини в Київській області. Наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України від 22 березня 2016 року № 652-к ОСОБА_4 звільнено із зазначеної посади за порушення фінансової дисципліни, а саме - за прийняття незаконного рішення щодо виплати працівникам матеріальної допомоги у подвійному розмірі, що нанесло збитки державі,відповідно до пункту 1 частини 1 статті 41 Кодексу законів про працю України (далі -КЗпП України).

При виплаті працівникам матеріальної допомоги в розмірі 2 посадових оклади ОСОБА_6 керувався внутрішніми нормативними документами, якими йому, як керівнику, було надано право здійснити виплату матеріальної допомоги працівникам в розмірі від 1 до 3 посадових окладів.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва відділення та іншого відокремленого підрозділу).

Також згідно з пунктом 11 Положення про Регіональну державну лабораторію ветеринарної медицини в Київській області директор Регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини в Київській області звільняється за поданням начальника Управління ветеринарної медицини в Київській області за погодженням з директором Держаного наукого-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи, однак подання начальника Управління ветеринарної медицини в Київській області відсутнє.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтувано виходили із того, що ОСОБА_4 при прийнятті наказів про виплату матеріальної допомоги керувався внутрішніми нормативними актами, якими не заборонено такий порядок виплати. Вказані локальні документи не приведено у відповідність до норм діючого законодавства, однак це не є підставою для звільнення ОСОБА_4 із займаної посади. Одночасно в оспорюваному наказі про звільнення не наведено, які норми законодавства порушено при прийнятті рішення про виплату матеріальної допомоги.

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки ОСОБА_4 звільнено без законної підстави із порушенням порядку звільнення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2016 року та постанову апеляційного суду Київської області від 10 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, треті особи: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини в Київській області, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити Державній службі України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська