ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/780/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. 01.03.2016 року позивачу стало відомо, що на підставі постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві накладено арешт на спірну квартиру. Звернувшись до відділу ДВС за отриманням інформації про підстави накладення арешту на квартиру, отримав відповідь, що 29.03.2013 року винесено постанову про повернення на піставі п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», крім того виконавче провадження знищено. У зв'язку з тим, що наявність арешту на належнку йому частину квартири, порушує його право власності на дане майно, змушений звернутись із даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Спектор М.О. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_2 належить 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності від 06.11.2006 року виданого Відділом приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (а.с. 4, зворот).

Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі постанови №АА №895786 від 29.10.2009 ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві зареєстровано арешт на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, належну ОСОБА_2, (а.с. 5, зворот).

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 звертався до Дарницького РВ ДВС в м. Києві ГТУЮ у м. Києві за інформацією щодо підстав накладення арешту на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 та отримання копії постанови №АА №895786 від 29.10.2009 (а.с. 6).

У відповідь на вказане звернення позивач отримав відповідь, з якої вбачається, що згідно бази даних автоматизованої системи виконачих проваджень у відділі перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Родовід Банк». Згідно АСВП спецрозділ виконавче провадження №23852543 в межах якого накладено арешт, винесено постанову про повернення від 29.03.2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Окрім того, надати більш детальну інформацію не вбачається можливим, оскільки дане виконавче провадження знищено, а зняти арешт з майна він може в судовому порядку (а.с.7).

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України, закріплено право власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, та те, що виконавче провадження завершено, продовження дії арешту належну позивачу 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 порушує його права, щодо володіння, користування та розпоряджання майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючить ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, на підставі Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений постановою АА №895786 від 29.10.2009 року відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК