Справа № 182/432/18
Провадження № 2/0182/2086/2018
У Х В А Л А

Іменем України

18.04.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тихомиров І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, яка полягає як в уже існуючих утратах та і в не отриманих прибутках за період з 06.09.2013 року по 01.10.2015 року, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, яка полягає як в уже існуючих утратах та і в не отриманих прибутках за період з 06.09.2013 року по 01.10.2015 року з позовними вимогами за якими просить стягнути на користь ПП «Дніпрянка» з Державної казначейської служби України матеріальну шкоду в розмірі 6568250,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як вбачається з позовної заяви та її змісту, в даному випадку спір виник між юридичними особами, ПП «Дніпрянка» та Нікопольським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державною казначейською служби України під час виконання Наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 10/396-10 від 14.06.2011 р., а завдана матеріальна шкода обумовлена зупиненням виробничого процесу за наслідками чого підприємство понесло збитки. За позовними вимогами позивача просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 6568250,00 грн. на користь ПП «Дніпрянка» з Державної казначейської служби України. Позовні вимоги щодо ОСОБА_1 відсутні.

Визначаючи юрисдикцію в якій належить розглядати спір у цій справі, суд враховує, що за приписами частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 4, 20 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 цього Кодексу, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

За загальним правилом критеріями належності справи до господарського судочинства є в сукупності суб'єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Визначення позивачем у позові такого складу сторін у справі (позивач - ОСОБА_1, відповідачі Нікопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, Державна казначейська служба України), який не відповідає реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах, не може змінювати вид судочинства, в якому слід розглядати такий спір.

Саме така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 березня 2018 року у справі 235/4376/15-ц.

У звязку з наведеними обставинами, суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у справі за даним позовом слід відмовити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 186 ЦПК України, а спір про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству ПП «Дніпрянка» власником якого є позивач, внаслідок зупинення виробничого процесу під час виконання Наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 10/396-10 від 14.06.2011 р., відноситься до компетенції господарських судів України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 186 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, яка полягає як в уже існуючих утратах та і в не отриманих прибутках за період з 06.09.2013 року по 01.10.2015 року.

Розяснити ОСОБА_1, що даний спір має розглядатися в порядку господарського судочинства та повторне звернення тієї ж особи до суду з таким самим цивільним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі не допускається.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_2