Справа № 466/6752/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/5953/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про зміну заходів забезпечення позову у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом (а.с.2-5 т.1), в якому просив присудити йому з ОСОБА_4 14500 доларів США половину суми коштів від 29000 доларів США, які він позичив їй під час шлюбу для повернення кредиту, одержаного нею до шлюбу в банку для придбання квартири по вул.Хвильового, 14а/23 в м.Львові.

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 збільшив позовні вимоги (а.с.115-118 т.1) і .додатково ще просив присудити йому з відповідача ОСОБА_4 2344 доларів США половину від суми коштів, витрачених на придбання речей і меблів до квартири ОСОБА_4 по вул.Хвильового, 14а/23 в м.Львові, та 9250 грн. половину від суми коштів, витрачених на ремонтні роботи у цій квартирі.

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 подала зустрічний позов (а.с.60-62 т.1), в якому просила визнати будинок за адресою: Львівська обл., Жовківський район, с.Шабельня, вул. Польова, 33, обєктом спільної сумісної власності подружжя та провести його поділ, виділивши їй та ОСОБА_2 по 1/2 частині будинку, та усунути перешкоди у користуванні цим будинком шляхом її вселення в будинок.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15.08.2017 року в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_2

09.02.2018 року ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву про забезпечення позову у даній справі, шляхом накладення арешту на належну на праві власності ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 та заборони її відчуження, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що кредит в банку, одержаний відповідачем ОСОБА_4 для купівлі цієї квартири, був погашений під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, а тому квартира теж є обєктом спільної сумісної власності, іншого майна, на яке можна було б звернути стягнення для виконання можливого рішення суду, у відповідача ОСОБА_4 немає, відповідач є неплатоспроможною, що підтверджується частими змінами роботи та боргами (а.с.132-134 т.2).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16.02.2018 року заяву ОСОБА_2, про забезпечення позову задоволено частково (а.с.138-140 т.2).

Заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4

В задоволенні вимоги заявника про накладення арешту на квартиру відмовлено.

При цьому, колегія суддів виходила з того, що забезпечення позову шляхом заборони на відчуження квартири буде достатнім, оскільки квартира АДРЕСА_1 не є предметом спору в даній справі.

22.02.2018 року ОСОБА_2 подав заяву про заміну заходу забезпечення позову, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Львів не приймає ухвалу апеляційного суду до виконання і не вносить відомостей про заборону відчуження до державного реєстру. Вважає вжиті апеляційним судом заходи забезпечення позову недостатніми та неналежними у даній справі (а.с.145-146 т.2).

Заслухавши суддю-доповідача, думку протилежної сторони на заперечення заявленого клопотання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

Статтею 156 ЦПК передбачено, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні, за наслідками розгляду якого постановляється ухвала.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону й те, що питання про вжиття заходів забезпечення позову в даній справі у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 апеляційний суд уже вирішував зазначеною вище ухвалою від 16.02.2018 року, якою відмовив заявнику у задоволенні його заяви в цій частині, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявником не наведено достатніх підстав для зміни вжитих апеляційним судом заходів забезпечення позову, оскільки заявник, подавши заяву про зміну вжитих апеляційним судом заходів забезпечення позову, намагається в такий спосіб повторно вирішити це питання, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що названий вище відділ державної виконавчої служби не приймає до виконання ухвали апеляційного суду про забезпечення позову у виді заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4, проте, копія ухвали апеляційного суду від 16.02.2018 року була надіслана і вручена ОСОБА_4 (а.с.142-143 т.2), власне особі, якої вона стосується, що підтвердив представник ОСОБА_4 в судовому засіданні, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 156, 260, 261, 268, 381, 389 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зміну заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 20 квітня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_6