Провадження № 2/761/1186/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2017р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПАТ «Альфа Банк», в якому просила суд:

- зобов'язати відповідача відшкодувати позивачці на кредитну картку НОМЕР_2 на рахунок НОМЕР_3 відкритий, згідно акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05 серпня 2016р. у розмірі 2800,0 грн. та 200 грн. за зняття у банкоматі;

- зобов'язати відповідача не нараховувати проценти та інші платежі за суму 2800,0 грн.

- стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 600,0 грн.

Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що між нею та відповідачем було 05 серпня 2016р. укладено угоду у вигляді акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до укладеної Угоди, відповідачем було відкрито позивачці рахунок НОМЕР_3 у валюті «гривня» та здійснено випуск міжнародної платіжної картки DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску.

02 серпня 2017р. позивачка намагалась зняти готівкові кошти зі свого рахунку, але кошти в сумі 2800,0 грн. вона не отримала. В подальшому позивачка дізналась, що зазначені кошти були отримані невідомою особою. На думку позивачки, відповідач, як банківська установа, порушив її права, як споживача банківських послуг, не має права нараховувати на не отриману нею суму коштів відсотки за кредитом, а тому вона вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав.

До судового засідання стороною позивача було надіслано на адресу суду заяву, в якій сторона позивача клопотала перед судом про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Будь - яких інших процесуальних заяв та клопотань від сторони позивача на адресу суду не надходило.

Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, в судове засідання свого представника не направив, про поважність причин неявки в суд не повідомляв та не просив розглядати справу за його відсутності, відзив на позов стороною відповідача на адресу суду не подавався.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 1, 3 ст. 1068 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 05 серпня 2016р. між сторонами було укладено угоду у вигляді акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до укладеної угоди, відповідачем було відкрито позивачці рахунок НОМЕР_3 у валюті «гривня» та здійснено випуск міжнародної платіжної картки DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску. Ліміт відновлювальної кредитної лінії встановлено у розмірі 200000,0 грн.

Позивачка, звертаючись до суду з вказаним позовом про зобов'язання відповідача відшкодувати їй на кредитну картку НОМЕР_2 на рахунок НОМЕР_3 відкритий згідно акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05 серпня 2016р. у розмірі 2800,0 грн. та 200,0 грн. за зняття у банкоматі та не нараховувати проценти та інші платежі за суму 2800,0 грн., зазначала, що мало місце не отримання нею зазначених вище грошових коштів при спробі отримати їх готівкою в банкоматі з поточного рахунку.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, стороною позивача було надано наступні письмові докази (в копіях): акцепт пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05 серпня 2016р. (а.с. 5), тарифи на видачу та обслуговування картки «Максимум» для фізичних осіб в рамках крос - компанії та ЗП проектів (а.с. 6), виписка по рахунку (а.с. 7-10), з якої вбачається зняття готівкових коштів у вищенаведеній сумі, копія паспорту громадянина України на ім'я позивачки (а.с. 11), довідка про РНОКПП позивачки (а.с. 12).

Згідно п. 6-10 Розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014р. № 705 (далі по тексту - Положення) користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Банк зобов'язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян».

Протягом всього часу розгляду справи в суді стороною позивача не було надано суд належних і допустимих доказів виконання позивачкою вищенаведеного п. 6, 7 Положення.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову про зобов'язання відповідача відшкодувати позивачці на кредитну картку НОМЕР_2 на рахунок НОМЕР_3 відкритий згідно акцепту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05 серпня 2016р. у розмірі 2800,0 грн. та 200 грн. за зняття у банкоматі; зобов'язання відповідача не нараховувати проценти та інші платежі за суму 2800,0 грн.

Оцінюючи належність, достовірність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 23 ЦК України, ст. ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та те, що суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 1066, 1068 ЦК України; Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014р. № 705, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6) про зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 02 квітня 2018р.

Суддя: