Справа № 710/164/18
Провадження № 2/710/261/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Бараненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач проситьвизнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком №91, що розташований по вул. Івана Гончара (колишня Піонерська) в м. Шпола, Черкаської області.

Свій позов позивач мотивує тим, що позивач постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що розташований по вул. Івана Гончара (колишня Піонерська), який належить позивачу направі приватної власності відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 10.09.2015. 24.05.2003 дочка позивача ОСОБА_3 спільно проживала з ОСОБА_2, якого 24.05.2003 позивач зареєстрував у власному будинку. ОСОБА_2 з 2007 року і по даний час без поважних причин в будинку позивача не проживає, тому позивач вимушений ставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, оскільки відповідач створює позивачу перешкоди у реалізації його права власності на будинок, позивач не може оформити житлову субсидію, позивачу безпідставно нараховуються комунальні послуги з урахуванням особи відповідача. Голова вуличного комітету вулиці ОСОБА_4 ОСОБА_5, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджують, що ОСОБА_2Г з 2007 року не проживає за вказаною адресою, але зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач не бажає, щоб відповідач користувався його житлом, тим паче, що він ним на протязі останніх десяти років не користується, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, з метою захисту свого права власності на будинок.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову і протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

У судове засідання представник позивача не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, вказавши що позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про перенесення розгляду справу не надав, причини неявки до суду не повідомив.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 23.02.2018 відкрито провадження по справі.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.05.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення на підставі наступного.

У суді встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку №91 по вул. І.Гончара в м. Шпола, Черкаської області, що підтверджується рішенням Шполянського районного суду від 10.09.2015 (а.с.5) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45791769 від 16.10.2015, наданим Реєстраційною службою Шполянського РУЮ Черкаської області (а.с.6-7).

Відповідно до будинкової книги будинку №91 по вул. Івана Гончара в м. Шпола, Черкаської області, ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 24.05.2003 (а.с.8-9).

Згідно з підтвердженням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 п з 2007 року ОСОБА_2. не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.11, 12).Підписи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засвідчені головою вуличного комітету вул. ОСОБА_4 ОСОБА_5 Підпис голови вуличного комітету ОСОБА_5 стверджено секретарем Шполянської міської ради 21.12.2017. (а.с.10).

Відповідачем не надані докази поважних причини відсутності у будинку за місцем реєстрації, крім того судом з'ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було.

Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Необхідність дотримання даних норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод знайшло своє вираження в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року у справі "Цибулько та інші проти України" та від 01.06.2006 року "Федоренко проти України".

Відповідно до ст.41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, приватна власність громадян охороняється законом і її захист здійснюється судом, а тому власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права.

В розумінні житлового права виходячи з положень ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР членами сімї є дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідач не є кровно спорідненим з позивачем. Позивач та відповідач постійно разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Таким чином відповідач не є членом сімї позивача.

Відповідно до ч. 1ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

При розгляді даної справи судом встановлено, що спірне приміщення дійсно є житлом, яке є власністю позивача; відповідач дійсно відсутній у спірному приміщені понад один рік; відповідачем не наведено поважних причини відсутності, крім того судом з'ясовано, що між власником та відповідачем будь-якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності не було.

Відповідач не проживає у спірному житловому будинку з 2007 року без поважних причин, а тому відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР втратив право на користування цим житлом.

Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред'явив позов до відповідача, який належить до задоволення.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає.

При задоволенні позову суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ними судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 391 ЦК України, ст. 64, 71, 72 ЖК України, ст.ст.6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя без реєстрації вул. Квіткова, 7, с. Геронимівка, Черкаського району, Черкаської області, інші дані про особу суду невідомі, таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням за адресою вул. ОСОБА_4 (колишня Піонерська), 91, м. Шпола, Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя без реєстрації вул. Квіткова, 7, с. Геронимівка, Черкаського району, Черкаської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки вул. Івана Гончара, 91, м. Шпола, Черкаської області, паспорт серії НС №785859, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 17.02.2000, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, інші дані про особу суду невідомі, судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_8