Постанова

Іменем України

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 752/9965/15-ц

провадження № 61-9434св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),Гулька Б.І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - СафірФедір Олегович,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у складі судді Мирошниченко О. В. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2016 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Ратнікової В. М., Гаращенка Д. Р.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву мотивовано тим, що 21 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 23056,97 доларів США.

На забезпечення виконання умов кредитного договору, 21 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 укладеного договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 умов кредитного договору, станом на 08 травня 2015 року, утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 196,56 доларів США.

Ураховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 196,56 доларів США.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2016 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що позивач у судові засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивачем допущено повтору неявку у судове засідання. ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанції та справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування заявлених касаційних вимог посилається на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено про судові засідання, призначені на 09 листопада 2015 року та на 30 листопада 2015 року, на електронну адресу Голосіївського районного суду м. Києва подало заяви про відкладення розгляду даної справи у зв'язку з неможливістю прибуття представника ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання, тому висновки судів про повторність неявки в судове засідання представника позивача без поважної причини не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

26 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій установлено, що у червні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено про судове засідання, призначене на 09 листопада 2015 року, що підтверджується розпискою (а. с. 74).

09 листопада 2015 року на електронну адресу Голосіївського районного суду м. Києва від позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про відкладення розгляду даної справи у зв'язку з неможливістю прибуття представника в судове засідання (а. с. 75).

09 листопада 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва вказане клопотання задоволено та відкладено розгляд справи на 30 листопада 2015 року для виклику представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання (а. с. 77-78).

Відповідно до зворотного поштового повідомлення про вручення поштового відправлення позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав судову повістку про призначення справи до розгляду на 30 листопада 2015 року (а. с. 83).

30 листопада 2015 року на електронну адресу Голосіївського районного суду м. Києва від позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшло повторне клопотання про відкладення розгляду даної справи у зв'язку з неможливістю прибуття представника в судове засідання (а. с. 84).

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» у судові засідання, призначені на 09 листопада 2015 року та 30 листопада 2015 року, не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У поданих клопотаннях ПАТ КБ «ПриватБанк» не наведено причин, у зв'язку з якими представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не може з'явитися у судове засідання, та не надано доказів поважності причин неприбуття представника позивача до суду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку щодо залишення позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» без розгляду, оскільки позивач у судові засідання, призначені на 09 листопада 2015 року та 30 листопада 2015 року не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було допущено повторність неявки в судове засідання, із заявою про розгляд справи за його відсутності позивач до суду не звертався.

За наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції приймає постанову відповідно до правил, встановлених статтею 35 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з особливостями, зазначеними у статті 416 цього Кодексу (частина перша статті 415 ЦПК України).

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І.Гулько

Д. Д. Луспеник