Дата документу 20.06.2018 Справа № 554/2681/18
Провадження № 2/554/1872/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е )

20 червня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.,

при секретарі Гаврись В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, проживаючий за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, останнє відоме місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 09 березня 2013 року.

Позивач посилається на те, що їхнє з відповідачем спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Збереження сім»ї неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Відповідач постійно від»їжджає на тривалий час до Російської Федерації, веде власне особисте життя.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 травня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.11)

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій підтримав позовні вимоги та проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному сайті судової влади, що передбачено ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомила (а.с.13,21).

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з»явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Із свідоцтва про шлюб серії І-ЖС номер 122619, що було видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції вбачається, що сторони 09 березня 2013 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 110 (а.с.4).

У позовній заяві позивач зазначив, що відповідач фактично проживає за адресою, яку він указав у позовній заяві, але вдома практично не буває, постійно відїжджає на тривалий час до Російської Федерації .

18 квітня 2018 року судом до Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Полтавської міської ради направлено запит для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача (а.с.9).

Відповідно до отриманої інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача від 04.05.2018 року, наданої Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Полтавської міської ради, вбачається, що відомості про місце реєстрації ОСОБА_2 відсутні (а.с. 10).

Верховний суд України в п. 5 Постанови Пленуму № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року розяснив, що позов про розірвання шлюбу з особою, яка не має в Україні місця проживання або місце проживання якої не відоме, може предявлятися за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а у випадку, коли з позивачем проживають його малолітні або неповнолітні діти за місцем проживання позивача. У разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовна заява підсудна Октябрському районному суду м. Полтави.

Встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, спір про майно між сторонами відсутній, дітей від шлюбу не мають.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що слідує зі змісту ст. 110 СК України.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 судові витрати, пов»язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 110, 112-115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81,141-142, 200, 206,223, 229, 263, 265, 268,280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 09 березня 2013 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 110, між ОСОБА_1 Хидир, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин турецької Республіки, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, посвідка на постійне місце проживання на території України серії ІН № 092827 видана 30 червня 2015 року, орган, що видав 6301, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянка України, останнє відоме місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер - невідомо.

Суддя Л.І. Савченко