Справа № 520/821/17
Провадження № 2/521/2459/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.,

секретаря судового засідання - Богуш М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Багрій - ОСОБА_1 (зареєстрований: 65011, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Десятинна,4/6) про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовною заявою до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, про визнання кредитних договорів недійсними. У прохальній частині позовної заяви просить розірвати усі існуючі кредитні договори між ПАО «Альфа-Банк» та ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог, посилається про наявність правовідносин між сторонами, щодо наявності двох банківських карток,№81 1321 11/17, №5168 0011 9689 8865 09/18, та рахунків 3277 із перерахованою сумою у розмірі 18000 гривень, та рахунку 1643 із перерахованою сумою у розмірі 17600 гривень. Таким чином позивач підтверджує про отримання грошових коштів.

Багрій ОСОБА_1 у своїй позовній заяві посилається на порушення норм ЗУ «Про захист прав споживачів» про ненадання йому інформації, та на Постанову НБУ №168. Також обґрунтовує, обставини викладені в позовній заяві тим що сплачуючи щомісячно платіж у розмірі 1000,00 гривень, незрозуміло як провадиться їх зарахування. Позивач посилається, що ПАТ «Альфа-Банк» відмовився у наданні реструктуризації, чим порушив права позивача. Відмовився надати довідку про погашення кредиту. Посилається на психологічний тиск з боку відповідача, відмову у спілкуванні на державній мові, грубу поведінку при спілкуванні із позивачем, а також представник позивача посилається на відмову від надання текстів договорів та роздруківок, відмову від взаємовідносин з представником позивача, непрозорі умови кредитування, стягнень платежів. Непогашення часткове тіла кредиту за рахунок щомісячних платежів, стягнення комісій, стягнення страхових платежів, відмову у вирішенні спору шляхом передбачений законодавством та договором, систематичні в усній формі висловлювання незрозумілих та непідтверджених вимог, телефонний тиск, неодноразові відверті висловлювання неповаги до законодавства України, що стало підставою для однобічної відмови від будь-яких взаємовідносин з банківською установою- відповідачем та вимогою розірвати кредитні договірні правовідносини з відповідачем, внаслідок порушення відповідачем вимог чинного законодавства.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.03.2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено підготовче засідання на 03.04.2018 року.

03.04.2018 року учасники судового процесу в судове засідання не зявились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 3.04.2018 року було відкладено підготовче судове засідання до 18.04.2018 року о 11 годині 00 хвилин.

18.04.2018 року учасники судового процесу в судове засідання не зявились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно. 18.04.2018 року представник відповідача ОСОБА_3 подав до канцелярії суду заяву (Вихідний № 17316), в якій просив розглядати справу, призначену на 18.04.2018 року, за його відсутності. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.04.2018 року було відкладено підготовче судове засідання до 17.05.2018 року о 10 годині 45 хвилин.

17.05.2018 року учасники судового процесу в судове засідання не зявились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно. 17.05.2018 року представник відповідача ОСОБА_3 подав канцелярії суду заяву (Вихідний № 22239), в якій просив розглядати справу, призначену на 17.05.2018 року, за його відсутності.

17.05.2018 року. по справі була винесена ухвала про закриття підготовчого провадження по справі і призначення справи до судового розгляду по суті.

14.06.2018 року проведено судове засідання за участю представника позивача та представника відповідача у якому розглянута заява представника позивача, про відвід судді.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року у заяві позивача про відвід судді відмовлено, та підтверджено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2018 року.

У судове засідання призначене на 27.06.2018 року представник позивача, повідомлений належним чином, за адресою викладеною в позовній заяві, як адреса для кореспонденції, 65011, м. Одеса, вул. Еврейська, 30/503, засобами курєрської доставки повідомлень. Згідно повідомлення вбачається, що офіс за адресою викладеною представником позивача, зачинений, про що зазначено в зворотному повідомленні.

Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_3 зявився у судове засідання, проти позову заперечував в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_3, заперечував проти заявлених позовних вимог, із посиланням на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, відсутність причинно-наслідкового звязку, між заявленими вимогами та викладеними підставами позовної заяви, неузгодження назви позовної заяви про захист прав споживачів, визнання договорів недійсним та вимогою щодо розірвання договорів, відсутність передбаченої нормою закону обставини про можливість розірвання кредитних договорів з викладених підстав у позовній заяві. Також зауважив про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що позовна заява є суто технічною, та спробою уникнення від належного виконання кредитних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, та пояснення сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що сторони процесу повинні вживати заходи для того, щоб дізнатися про рух та розгляд їх справ.

Так, в пункті 41 рішення Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року по справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Аналогічна позиція висловлена також в пункті 27 рішення Європейського Суду з прав людини від 26 квітня 2007 року по справі "Шевченко проти України" (Заява N 8371/02). Європейський Суд, де зазначив, що заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки між вереснем 2002 року та груднем 2003 року та після 2 червня 2004 року, щоб довідатись про стан провадження у його справі.

Крім того, суд звертає увагу на положення ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об'єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Частиною 2 статті 43 ЦПК України, Учасники справи зобовязані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обовязків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Статтею 76-89 ЦПК України, передбачені обставини щодо доказування позивачем викладених обставин .

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталась з клопотанням про проведення судово-економічної експертизи, яке було задоволено Київським районним судом м. Одеси ( а.с. № 112).

З боку ПАТ «Альфа-Банк» надані копії кредитних справ, та виписки по рахункам (а.с. №26-38, 43-106).

Матеріали справи були направленні до експертної установи. Після запропоновано позивачу сплатити кошти за проведення дослідження, що було проігноровано позивачем.

Новому складу суду позивачем не подавалося клопотання про призначення експертизи.

З матеріалів справи встановлено, що позивача, ознайомлено з усією інформацією передбаченою ЗУ «Про захист прав споживачів» та Постановою НБУ №168.

З виписок по рахунку вбачається розрахунки між сторонами , та встановленні обставини щодо наявності боргу.

Враховуючи, що для розрахунку заборгованості не потрібні спеціальні знання, так як відповідні обставини можливо встановити власноручно, а також враховуючи, що процесуальним кодексом ст.106 ЦПК учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права, ч.2 ст. 102 ЦПК України.

Враховуючи, що встановлення суми заборгованості перед відповідачем не входить до предмету доказування, та не впливає на дійсність або недійсність правочину, не є підставою для розірвання кредитних договорів, суд не приймає до уваги відповідні посилання позивача.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача, що ПАТ «Альфа-Банк» відмовився у наданні реструктуризації, чим порушив права позивача, так як це є правом а не обовязком відповідача. Відмову надати довідку про погашення кредиту. Посилання на психологічний тиск з боку відповідача, відмову у спілкуванні на державній мові, грубу поведінку при спілкуванні із позивачем, а також на відмову від надання текстів договорів та роздруківок так як відповідні документи містяться в матеріалах справи, з якими позивач міг ознайомитись, відмову від взаємовідносин з представником позивача, непрозорі умови кредитування, стягнень платежів, так як позивачем не надані докази які б підтвердили вищевикладені посилання.

Згідно ст. 651 ЦК України, Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведена обставина, щодо істотного порушення договору відповідачем, таким чином кредитні договори не можуть бути визнанні недійсними, та розірваними .

Керуючись ст. 651 ЦК України, ст.ст. 43, 44, 131, 144, 258, 259, 263-265 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Багрій - ОСОБА_1 (зареєстрований: 65011, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Десятинна,4/6) про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 03.07.2018 року.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.