Справа № 496/3974/15-ц
Провадження № 2/496/290/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Дранікова С.М.

При секретарі - Камочкіної А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення та відновлення самовільно зайнятої земельної ділянки, зобов*язання не перешкоджати користуванню земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять зобовязати відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та демонтування її шляхом зняття бетонної огорожі, та відновити земельну ділянку (балку) в первісний її стан. Збобовязати відповідачів не перешкоджати мешканцям вул. Чуйкова у м. Біляївка користуватись даною земельною ділянко (балкою).

Свої вимоги мотивують тим, що між будинками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проходить балка, яка із-за свого рельєфу, а саме низини, використовувалась для скупчення води при опадах. У 2014 році родина ОСОБА_6 з невідомих причин засипала балку, яка використовувалась для збору води при опадах, охороняючи мешканців які граничать з нею від затоплення. Відповідачі засипали балку для того щоб в подальшому зробити там дорогу, у звязку з чим перегородили сток води, що в подальшому може призвести до затоплення житлових будинків, які з нею межують. Відповідачі самовільно зайняли балку, що є землями міської ради і збудували там бетонну огорожу, якою перекрили вільний стік води по балці. Крім того відповідачі також самовільно зайняли земельну ділянку міської ради, яка граничить із землями ОСОБА_4 і також побудували там бетонну огорожу.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлені належним чином в судове засідання не зявився, але надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому на позові наполягали.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_7 в судове засіданні на позові наполягали та пояснили, що бетонна огорожа зведена відповідачами, являється незаконною та підлягає демонтуванню шляхом її зняття, а засипана балка повинна бути відновлена в первісний стан.

Представник відповідачів ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що ОСОБА_9 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою вул. Чуйкова, 9 б, м. Біляївка, Біляївський район, Одеська область, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 371452 від 01.07.2011 року. Також, їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,3872 га для ведення особистого селянського господарства за адресою вул. Чуйкова, 9 б, м. Біляївка, Біляївський район, Одеська область, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 371453 від 01.07.2011 року. Проїзд до земельних ділянок ОСОБА_9 здійснюється з вулиці Чуйкова м. Біляївки, що також вбачається з додатків до актів встановлення в натурі меж земельних ділянок ситуаційних схем. В червені 2014 року ОСОБА_9 намагалася здійснити своє право власності на земельні ділянки, облаштувати проїзд до них твердим покриттям з вулиці Чуйкова, проїхати автотранспортними засобами на ділянки для їх облаштування, використання та будівництва будинку та споруд, але позивачі по справі чинять перепони, техніку не пускають і загородили проїзд стовпчиками та сіткою рабиця. При цьому, самовільно встановили огорожу через проїзд на земельній ділянці загального користування, яка відноситься до земель Біляївської міської ради. Більш того, ОСОБА_4 встановила огорожу сіткою рабицею беспосередньо біля забору ОСОБА_9, вийшовши за межі своєї земельної ділянки. ОСОБА_3 вийшовши за межі своєї земельної ділянки самовільно встановив на землях загального користування ( заїзд) бетонні споруди. Позивачі на територію заїзду викидають сміття, також порушуючи право користування землями загального користування що не дозволяє обсуговувати земельну ділянку з фронтону. Згідно висновку сектору регіонального розвитку містобудування та архітектури Біляївської райдержадміністрації № 15 від 13.01.2011 року, відповідно до кадастрового плану земельних ділянок ОСОБА_9, викопіювання з планового матеріалу землекористування, обмеження на використання земельних ділянок не встановлені. Згідно висновку відділу Держкомзему у Біляївькому районі Одеської області № 6-6-10/1796 від 29.12.2010 року обмеження (обтяження), сервітути на моїх земельних ділянках не встановлені. Відповідно до ситуаційної схеми проїзд до моїх земельних ділянок здійснюється через землі Біляївської міської ради. Відповідачі в червні-жовтні 2014 року зверталися зі скаргами, щодо можливого підтоплення їх будинків, на дії ОСОБА_9 ті її чоловіка ОСОБА_5 до Біляївської міської ради та Біляївської районної ради. Але, відповідно до висновку №038/2015 від 24.04.2015 року комплексної судової будівельно-технічної експертизи, поверхневий стік з площі, яка примикає з північного заходу до ділянки ОСОБА_9 повністю буде затриманий на межі забору-огорожі Чуйкова 9 «Б» спорудами чашею ставка, насипом автодороги, валами, які зведені по межі ділянок вул. Вишнева, 2 та власне забору-огорожею ділянки вул. Чуйкова 9 «Б», а поверхневий стік з цієї ділянки або буде закомульований в межах цієї ділянки або буде відведений в провулок під вхідними воротами. В листі директора ДГ ПВІ «УКРПІВДЕНДІПРОВОДГОСП» від 04.11.14 року також вказується на неможливість поверхового стоку на земельні ділянки позивачів та їх підтоплення. Насправді ОСОБА_9 балку не засипала, а трохи вирівняла земельну ділянку належну їй на праві власності, загородила її забором-огорожею. Крім того, рішення рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.09.2015 року по справі № 496/6079/14-ц та висновок будівельно-технічного еспертного дослідження № 011/16 від 11.04.2016 року, які вказують, зведений паркан не являється експертом самочинного будивництва, а засипанна балка робить неможливим поверхневий стік на данні та нижче розташовані ділянки та їх затоплення і не може завдати їм шкоди. Таким чином, права власників суміжних земельних ділянок не порушені.

Вислухавши пояснення позивачів, представника позивача, представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою вул. Чуйкова, 9 б, м. Біляївка, Одеська область, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 371452 від 01.07.2011 року. Також, їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,3872 га для ведення особистого селянського господарства за адресою вул. Чуйкова, 9 б, м. Біляївка, Одеська область, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 371453 від 01.07.2011 року. Проїзд до земельних ділянок ОСОБА_9 здійснюється з вулиці Чуйкова м. Біляївки, що також вбачається з додатків до актів встановлення в натурі меж земельних ділянок ситуаційних схем.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.09.2015 року по справі № 496/6079/14-ц, позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 (третя особа Біляївська міська рада Одеської області) про зобовязання усунути перешкоди у здійсненні права власності задоволено. Зобовязано ОСОБА_4, ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_9 права власності на земельні ділянки кадастрові номери: :02:002:0797 та :02:002:0798, а саме не чинити будь-яких перешкод при проїзді до земельних ділянок з вулиці Чуйкова, міста Біляївка, Біляївського району, Одеської області по землям загального користування та облаштуванні до них проїзду твердим покриттям. Зобовязано ОСОБА_4, ОСОБА_3 демонтувати огорожі встановлені через проїзд з вулиці Чуйкова міста Біляївка, Біляївського району, Одеської області та вздовж забору до земельних ділянок - кадастрові номери: :02:002:0797 та :02:002:0798, належних ОСОБА_9 на праві власності на підставі державних актів серії ЯЛ № 371452 і серії ЯЛ № 371453 від 01.07.2011 року. Судом встановлено, що згідно висновку сектору регіонального розвитку містобудування та архітектури Біляївської райдержадміністрації № 15 від 13.01.2011 року, відповідно до кадастрового плану земельних ділянок, викопіювння з планового матеріалу землекористування, обмеження на використання земельних ділянок не встановлені. Згідно висновку відділу Держкомзему у Біляївському районі Одеської області № 6-6-10/1796 від 29.12.2010 року, обмеження (обтяження), сервітути на земельних ділянках позивача не встановлені. Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут «Укрпівдендіпроводгосп» надав відповідь від 04.11.2014 року, яким розяснив: поверхневий стік води з водозбірної площі балки, яка в природних умовах мала тельвег в районі зєднання присадибних ділянок вул. Вишнева, 2 та Чуйкова, 9-б в цей час локалізовано дамбою насипного пруда та насипом автодороги, яка веде від вул. Комінтерна до овочехранилища. Поверхневий стік від атмосферних опадів, який формулюється на території даної балки між насипом автодороги та тиловою стороною вищевказаних ділянок, який має обмежену площу біля 120 на 100 метрів, практично нульові уклони та підпірну стіну у виді огорожі тилової лінії вищевказаних ділянок, характеризуються дуже незначними величинами, що робить неможливим поверхневий стік на данні та нижче розташовані ділянки та їх затоплення. Згідно висновку комплексної судової будівельно-технічної експертизи № 038/2015 від 24.04.2015 року встановлено, що в момент проведення візуально-інструментального огляду, експертом було встановлено, що зі сторони вулиці Чуйкова відсутня можливість підїзду до досліджуємих земельних ділянок, які належать ОСОБА_9 через територію, яка знаходиться між земельними ділянками, які знаходяться по вул. Чуйкова, 9-Б, вул. Чуйкова, 9, вул. Чуйкова, 11, у звязку з тим, що зі сторони вищевказаної вулиці встановлена огорожа, котра перешкоджає проїзду до вищевказаних земельних ділянок, які належать ОСОБА_9 Приймаючи до уваги місце розташування житлового будинку і надвірних споруд домоволодіння № 11 по вул. Чуйкова в м. Біляївка, а також враховуючи існуючу присадибну забудову і конфігурацію меж суміжних земельних ділянок, відсутня технічна можливість побудови проїзду для пожежних автомобілів, передбачений вимогами ДБН до вищевказаних земельних ділянок. Відповідь по 4 питанню експерта: поверхневий стік води не може підтоплювати будинки та господарські будівлі по вул. Чуйкова, 11 та 13 м. Біляївка, Одеської області, так як вони знаходяться на більш високих відмітках землі. Відповідь по пятому питанню: поверхневий стік з площі, яка примикає з північного заходу до ділянки ОСОБА_9 повністю буде затриманий на межі забору-огорожі Чуйкова 9 «б» спорудами чашею ставка, насипом автодороги, валами, які зведені по межі ділянок вул. Вишневського 2, та власне забору-огорожею ділянки вул. Чуйкова 9 б, а поверхневий стік з безпосередньо цієї ділянки або буде закумульований в межах цієї ділянки або буде відведений в провулок під вхідними воротами. Відповідь на 6 питання: провулок є природним пониженням рельєфу, яке пропускає поверхневий стік в періоди сніготанення та атмосферних опадів, тобто його функцією, яка не змінилася, єтранзи поверхневого стоку на нижчерозташовану ділянку, змінилися лише обєми стоку відповідно антропогенному освоєнню території. Відповідь на 7 питання: облаштування проїзду з твердим покриттям поліпшить відведення поверхневого току атмосферних опадів та значно зменшить інфільтрацію в грунт. Таким чином не впливає на підтоплення будинків та господарських споруд по вул. Чуйкова 11 та 13. Відповідь по 8 питанню: земельна ділянка, розташована між присадибними ділянками вул. Чуйкова 9 «Б», вул. Чуйкова , вул. Чуйкова 11 є елементом рельєфу пониззям (тальвегом) у верхівях балки, яка не зосереджує поверхневі води, а лише транзитує стік води в періоди сніготанення та атмосферних опадів, тобто по визначенню не є водним обєктом та не відноситься до земель водного фонду.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09.09.2015 року по справі № 496/6079/14-ц, залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.12.2015 року, який погодився з рішенням суду першої інстанції та встановив, що не може бути підставою для скасування рішення суду довод апеляційної скарги про те, що облаштування ОСОБА_10 проїзду твердим покриттям є неможливим, буде сприяти підтопленню будинків відповідачів, оскільки згідно вищезазначеного висновку експертизи облаштування проїзду з твердим покриттям поліпшить відведення поверхневого току атмосферних опадів та значно зменшить інфільтрацію в грунт і таким чином, не впливає на підтоплення будинків та господарських споруд по вул. Чуйкова 11 та 13. Не може бути підставою для скасування рішення суду і довод апеляційної скарги про те, що земельна ділянка, на якій встановлені відповідачами огорожі, відноситься до земельзагального користування, до земель Біляївської міської ради Одеської області, яка і повинна вирішувати всі питання, повязані з користуванням цією земельною ділянкою, оскільки Біляївська міськрада Одеської області приймала участь у справі як третя особа, перевіряла неодноразові звернення відповідачів із скаргами ще до порушення цивільної справи та погодилась з позовом ОСОБА_10

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини встановлені рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09.09.2015 року та ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.12.2015 року по справі № 496/6079/14-ц не підлягають доказуванню, так як рішення та ухвала набрали законної сили.

Висновком будівельно-технічного експертного дослідження (експерт ОСОБА_11) № 011/16 від 11.04.2016 року встановлено, що зведена огорожа (паркан) по периметру земельної ділянки, розташованої за адресою: Одеська область, Біляївський район, м. Біляївка, вул. Чуйкова 9 б, не відноситься до самочинного будівництва, згідно положень п. 3.2 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна»

Згідно ст. 317, 319, 321, 373 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.ст.78, 79, 90, 91, 103, 104, 152, 153 Земельного кодексу України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні обєкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до п. 3.2. «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», не належать до самочинного будівництва для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, терас, ганків.

Ухвалою від 04.07.2016 року зобовязано Біляївську міську Раду створити комісію з перевірки цільового використання земельних ділянок, що належать ОСОБА_5 та ОСОБА_9; зобовязано Біляївську міську Раду створити комісію з перевірки незаконного будівництва на ділянці загального користування, за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_9 про демонтування бетонної огорожі та відновлення балки.

Згідно відповіді Біляївської міської ради від 11.07.2016 року № 02-12/485, у Біляївської міської ради відсутні повноваження щодо перевірки цільового використання земельних ділянок, що належать ОСОБА_5 та ОСОБА_9, та перевірки незаконного будівництва на ділянці загального користування, а також створення відповідної комісії. Дані повноваження згідно із законодавством відносяться до компетенції на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Ухвалою від 09.09.2016 року, частково задоволено клопотання позивачів та Зобов'язати Державну інспекцію сільського господарства України створити комісію з перевірки цільового використання земельних ділянок, що належать ОСОБА_5 та ОСОБА_9, за адресою: м. Біляївка, вул. Чуйкова, 9 б.

Згідно відповіді державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 18.10.2016 року, з метою проведення перевірки державним інспектором сільського господарства в Одеській області здійснено виїзд за адресою вул: вул. Чуйкова 9б, м. Біляївка. Однак надати копію направлення на проведення позапланової перевірки, тобто ознайомити з початком проведення перевірки, а також вручити клопотання про надання документів, матеріалів та іншої інформації, необхідних для здійснення державного контролю за використанням та охороною земель вказаним особам не вдалося, у звязку з їх відсутністю за вищевказаною адресою і неможливістю встановлення фактичного їх місцезнаходження. Перевірка так і не проводилася. Про результати перевірки суд повідомлено не було.

В матеріалах справи міститься лист департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 1015-01/11-215 від 10.01.2017 року, адресований ОСОБА_4. в листі вказано, що 05.01.2017 року посадовою особою Департаменту здійснено виїзд для проведення позапланової перевірки у присутності представника замовника ОСОБА_8, яким не надано жодного документу який би надавав право на виконання будівельних та монтажних робіт на земельній ділянці. Таким чином, гр. ОСОБА_9 порушено вимоги п. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466. Відносно гр. ОСОБА_9 складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.01.2017 року, про адміністративне правопорушення від 05.01.2017 року та видано припис про усунення порушень від 05.01.2017 року.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 14.07.201ро по справі № 496/268/17, визнано нечинною та скасовано постанову №17 від 18.01.2017 року у справі про адміністративне правопорушення винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_12 про визнання ОСОБА_9 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 96 КУпАП і накладення на неї адміністративного штрафу в розмірі 6 800 гривень.

Скасована постанова була винесена на підставі вищевказаних акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.01.2017 року, про адміністративне правопорушення від 05.01.2017 року та припису про усунення порушень від 05.01.2017 року.

Постанова Біляївського районного суду Одеської області від 14.07.2017 року по справі № 496/268/17 набрала законної сили, а тому наданий до суду позивачем лист департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 1015-01/11-215 від 10.01.2017 року не може являтися доказом по справі.

16.11.2017 року представник ОСОБА_13 ОСОБА_7 надав до суду доповнення до позовної заяви в якому просив: забовязати відповідача по справі ОСОБА_9 використовувати земельну ділянку, державкт ЯЛ № 371452, кадастровий номер :02:002:0797 у відповідності з цільовим призначенням, для ведення особистого селянського господарства, для чого демонтувати непередбачені будови і тверде покриття; зобовязати відповідача по справі ОСОБА_5 використовувати земельну ділянку, держакт ЯЛ № 371453, кадастровий номер :02:002:0798 0797 у відповідності з цільовим призначенням, для ведення особистого селянського господарства, для чого демонтувати непередбачені будови і тверде покриття. При цьому як вбачається з доповнення, представник керувався ч. 2 ст. 30, ч. 1 ст. 146 ЦПК (яка діяла на момент складання доповнення).

Про те, ч. 2 ст. 30, ч. 1 ст. 146 ЦПК (яка діяла на момент складання доповнення) передбачають найменування сторін в цивільному процесі та наслідки ухилення від участі в експертизі.

Згідно ч. 2 ст. 31 та п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України (яка діяла на той момент), крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обовязків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за пять днів до початку першого судового засідання у справі. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Таким чином, клопотання про доповнення до позовної зави не підлягає задоволенню, так як цивільним процесуальним законодавством не передбачено доповнення позу. Крім того зі змісту клопотання невідомо чи позивач збільшує позовні вимоги чи змінює предмет позову. В клопотанні не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачі не надали до суду належних та допустимих доказів порушення їх прав відповідачами., не довели тих обставин, на які вони посилалися як на підставу свої вимог та заперечень. Судова земельна-технічна експертиза відсутня.

В свою чергу відповідачі надали до суду достатні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти до висновку, що вищевказані земельні ділянки вони використовують за цільовим призначенням, не порушують правил добросусідства та не порушують прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. До суду надані достатні докази, які підтверджують, щозасипана балка робить неможливим поверхневий стік на данні та нижче розташовані ділянки та їх затоплення і не може завдати їм шкоди. Паркан зведений відповідачами не відноситься до обєкту самочинного будівництва.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 373 ЦК України, ст.ст. 17, 91, 103, 104, 152 ЗК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення та відновлення самовільно зайнятої земельної ділянки, зобов'язання не перешкоджати користуванню земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_14