РІШЕННЯ

іменем України

"22" березня 2018 р. 145/230/18

2/145/351/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 03 листопада 2013 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області.

Від цього шлюбу у них є дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що на даний момент проживає разом з нею.

Наскільки їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітньої дочки, сина немає.

Просить присудити кошти на утримання дитини (аліменти) ОСОБА_3 та стягувати їх з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 25% частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, зазначивши, що на даний час доходи у відповідача менші, ніж у неї.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати 20% частки від його доходу щомісячно на утримання дитини, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, щонеділі бере дитину до себе і купує сину одяг, зарплата у позивачки значно більша ніж у нього.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі.

01.08.2014 року у них народився син ОСОБА_3, що стверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 2).

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою Рахно-Полівської сільської ради № 18 від 29.01.2018 року (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обовязком обох батьків.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 р." прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1492 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дітей, їх нормальний розвиток.

Відповідач працездатний, інших утриманців немає, а тому взмозі приймати участь в утриманні дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та отримувача; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ст.ст.4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, 180-182, 183 СК України, керуючись ст.ст. суд ,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, в розмірі 20% його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 16.02.2018 року до повноліття дитини.

Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайоного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 29.03.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.