АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року

м. Київ

справа № 761/27559/15-ц

провадження №22-ц/796/4617/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
Суддів при секретарі учасники справи:Кулікової С.В., Музичко С.Г., Потапьонок К.В.,
представник позивача - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року /Головуючий у суді першої інстанції: МакаренкоІ.О./

у справі за позовом ОСОБА_7 до малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі законного представника ОСОБА_10, про стягнення грошових коштів та

за зустрічним позовом малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі законного представника ОСОБА_10, до ОСОБА_7 про визнання зобов'язання припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 звернулася до суду з вимогами, з урахуванням заяв про збільшення їх розміру, про стягнення боргу у розмірі 6 477 536, 88 грн., визнання недійсною заяви ОСОБА_11 про зарахування зустрічних однорідних вимог з вимогою про повернення залишку від суми зобов'язань від 29 липня 2016 року /а.с. 14, 117, т. 2/

ОСОБА_11 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання припиненим зобов'язання по передачі грошових коштів на суму 940 963 грн. 00 коп., виручених від продажу 27.12.2011 року апартаментів на базі відпочинку «ДИМ» літера «Ж» за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 3.2.б. /а.с. 176, т.1/

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року провадження по справі за первісним та зустрічним позовами закрито. /а.с. 142-143, т.2/

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на те, що оскаржувану ухвалу винесено за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, а висновки зроблені судом не відповідають обставинам справи. Зазначає про те, що залучивши до участі у справі № 761/27559/15-ц правонаступника ОСОБА_11 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі матері ОСОБА_10 /законний представник/, судом було встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами мають майновий характер та допускають правонаступництво. Таким чином, закривши провадження у справі з тих підстав, що спірні правовідносин правонаступництва не допускають, суд першої інстанції фактично змінив свою правову позицію з того ж питання, що не допускається в силу вимог ЦПК України. Вважає, що визначити характер правовідносин сторін спору можливо було лише після розгляду справи по суті під час ухвалення судом рішення, відтак закриття провадження по справі є передчасним.

Інші учасники справи своїм правом, згідно ст. 360 ЦПК України, не скористалися, відзиву на апеляційну скаргу не подавали.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &q?у ;Про судоустрій і статус суддів&q?ни;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &q?ус;Про судоустрій і статус суддів&q?ех; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанціївиходивз того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Доводи апеляційної скарги про те, що характер спірних правовідносин є майновим, а відтак правонаступником померлого ОСОБА_11 є спадкоємиця останнього за заповітом - малолітня ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі законного представника ОСОБА_10, колегією суддів оцінюються критично, з наступних підстав.

Так, звертаючись у вересні 2015 року з позовом про стягнення з ОСОБА_11 суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, з урахуванням збільшення в ході розгляду справи розміру заявлених позовних вимог, ОСОБА_7 обґрунтовували їх неналежним виконанням відповідачем обов'язків за договором доручення в частині передачі довірителю ОСОБА_7 грошових коштів отриманих повіреним ОСОБА_11 на виконання доручення від продажу нерухомого майна.

Відтак, підставою первісного позову визначено саме неналежне виконання зобов'язань за договоромдоручення.

У грудні 2016 року ОСОБА_11 заявлено зустрічний позов, з обґрунтуванням того, що зобов'язання ОСОБА_11 перед ОСОБА_7 щодо повернення грошових коштів, виручених від продажу належного відповідачу за зустрічним позовом майна на виконання договору доручення, припинилися внаслідок їх зарахування.

За змістом статті 11 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів та інших юридичних фактів. Зобов'язанням є правовідношення (частина перша статті 509 ЦК України), а змістом правовідношення - права й обов'язки його сторін.

Таким чином, судом першої інстанції вірно визначено, що підставою виникнення правовідносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 щодо повернення грошових коштів є договір доручення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_11 помер.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. У тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов'язані з особою суб'єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального бути не може.

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім тих що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця.

Водночас, права та обов'язки повіреного, що виникають на підставі договору доручення, є такими, що нерозривно пов'язані з особою повіреного.

З огляду на вищевказане, враховуючи підстави заявлених позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що зобов'язання повіреного ОСОБА_11 пов'язанні з виконання договору доручення від 22.12.2011 року, припинилися внаслідок смерті останнього.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: