Провадження № 2- з/760/55/18
В справі № 760/4973/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства КБ «Правекс-Банк», тертя особа: ОСОБА_3 про захист прав споживача кредитних послуг та визнання кредитного договору недійсним, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить:

-визнати недійсним Кредитний договір №866-005/06Р від 28 липня 2006 року, укладений між нею та відповідачем;

-визнати недійсним Договір іпотеки №866-005/06Р від 28 липня 2006 року, укладений між нею та відповідачем;

-визнати іпотеку квартири загальною площею 29,40 кв.м., житловою площею 16,40 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за договором іпотеки №866-005/06Р від 28 липня 2006 року, укладений між нею та відповідачем;

-визнати недійсним Договір поруки №866-005/06Р від 28 липня 2006 року, укладений між відповідачем та ОСОБА_3;

-визнати припиненою поруку за Договором поруки №866-005/06Р від 28 липня 2006 року між відповідачем та ОСОБА_3

22 лютого 2018 року до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивачки просить накласти арешт на квартиру загальною площею 29,40 кв.м., жилою площею 16,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, що належить позивачці.

Посилається на те, що Договір іпотеки №866-005/06Р від 28 липня 2006 року містить відповідне застереження щодо права Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь - якій особі або передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Оскільки дійсність основного зобов'язання оспорюється позивачем у судовому порядку, то відчуження зазначеної квартири може значно утруднити процес виконання рішення у справі, у разі задоволення позовних вимог позивачки.

Також посилалась на те, що зазначена квартира є єдиним житлом позивачки та її родини, а тому існує ризик, що до моменту вирішення спору по суті, вона буде позбавлена майна.

Дослідивши заявлене клопотання та матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією з причин, в зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно або забороною вчиняти певні дії.

Так, предметом спору є визнання недійсним Кредитного договору №866-005/06Р від 28 липня 2006 року, укладеного між сторонами, а також визнання недійсним Договору іпотеки №866-005/06Р від 28 липня 2006 року.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи вище викладене, характер спору, що виник, а також те, що вказані дії можуть привести до утруднення виконання можливого рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 29,40 кв.м., жилою площею 16,40 кв.м., яка на праві власності належить ОСОБА_1.

Позивач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс - Банк», , місцезнаходження: м. Київ, Кловський узвіз, 9/2.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: Л.А.Шереметьєва