Справа № 346/469/18
Провадження № 2/346/741/18
23 квітня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.,
секретаря Матушевської Г.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 26 листопада 1995 року у виконавчому комітеті Рунгурської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №19.
Від спільного проживання у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час повнолітня.
Позивач вказує, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, не могли дійти згоди при вирішення простих побутових питань. Протягом останнього часу сімейне життя між ними постійно погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з січня місяця 2018 року. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не розуміє сутності проблем, що виникають у сімї, з його ініціативи виникають конфлікти та сварки, крім того їй відомо про факт вчинення ним подружньої зради.
Вважає, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить формальний характер, тому просить шлюб розірвати.
Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву та просить справу розглянути у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовільнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належно по місцю проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав і від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння та тривалий час не проживають разом.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання із-за різних характерів та поглядів на життя в звязку з чим постійно виникали сварки та скандали в сім'ї, що вони не підтримують будь-яких стосунків, фактично припинили шлюбні відносини з січня місяця 2018 року, спільного господарства не ведуть, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.
При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище «Панчошак» так як вона цього просить.
На підставі наведеного та ст.ст. 109, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. ст.ст.247ч.2,268,273,280-282,354 ЦПК України,-
Зареєстрований шлюб 26 листопада 1995 року між ОСОБА_3 (д.п. Стефанишин) ОСОБА_4, 24.10.1974 р.н, жителькою с. Рунгури, вул. Дубівська, 2, Коломийського району, Івано-Франківської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3 у виконавчому комітеті Рунгурської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківській області, актовий запис №19, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_2 (д.п. Стефанишин) ОСОБА_4 залишити прізвище "Панчошак".
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК Українине подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Беркещук Б. Б.