Справа № 345/747/18
Провадження № 22-ц/779/722/2018
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Турів О.В.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради про зобовязання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області про повернення позовної заяви, постановлену суддею Якимівим Р.В. 30 березня 2018 року в м. Калуші Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом Івано-Франківської області.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2018 року позовну заяву повернуто з підстав ч.3 ст. 185 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на незаконність дій відповідача ОСОБА_3 міськвиконкому (виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради) та Калуського міськрайонного суду. Зазначив, що для отримання правової допомоги він, як інвалід, звертався до центру надання правової допомоги, однак у наданні безоплатної правової допомоги йому було неправомірно відмовлено, а його прохання про поліпшення житлових умов судом безпідставно залишено без розгляду. (а.с.18)

Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

У судове засідання апелянт ОСОБА_2 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Судові повістки про час та місце судового засідання на 13 та 26 червня 2018 року неодноразово направлялися апелянту за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі, проте повернуті суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». З метою повідомлення апелянта Апеляційним судом Івано-Франківської області було розміщено оголошення про дату та час розгляду справи на офіційній веб-сторінці суду. (а.с.42-44,51,53-54).

Таким чином апеляційним судом прийняті усі заходи щодо належного повідомлення апелянта.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов'язок щодо повідомлення особи, яка бере участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за відсутності апелянта ОСОБА_2

Представник апелянта відповідача ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав.

Вислухавши пояснення представника відповідача, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України, суд виходив з того, що позивачем не виконані вимоги, викладені в ухвалі суду від 27 лютого 2018 року про залишення позовної заяви без руху.

З таким висновком погоджується апеляційний суд, виходячи з таких підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що 23 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 міськвиконкому (виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради) з позовом про зобовязання вчинити дії. У позовній заяві посилався на те, що для збільшення собі доходів за рахунок комунальних платежів відповідач нелегітимно розширив його помешкання шляхом руйнування внутрішніх стін квартири. КП «Теплосервіс» рекомендовано нараховувати комунальні платежі по збільшеній опалювальній площі. Просив зобовязати ОСОБА_3 міський виконавчий комітет відновити внутрішньоквартирні стіни по державному проекту, анулювати надлишкові нарахування по квартплаті 2000 грн. (а.с.1-2)

Ухвалою Калуського міськрайонного суду 27 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з підстав порушення вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України. Надано позивачу термін до 27 березня 2018 року для усунення, зазначених в ухвалі, недоліків, але не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали.

У вказаній ухвалі судом зазначено, що позовна заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України, а саме не зазначено: правильне найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, позивач повинен подати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб; не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. (а.с.5-6)

Копію ухвали Калуського міськрайонного суду 27 лютого 2018 року про залишення позовної заяви без руху позивачу ОСОБА_2 направлено судом 27 лютого 2018 року та вручено йому 13 березня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.8)

Останнім днем строку для усунення позивачем недоліків позовної заяви визначено судом 26 березня 2018 року, оскільки надано позивачу строк до 27 березня 2018 року, і який фактично перевищив десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскаржуваною ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто. (а.с.9)

Апелянтом не представлено жодних доказів на підтвердження того, що станом на 26 або, принаймні, на 30 березня 2018 року зазначені в ухвалі суду недоліки були усунені.

Відповідно до частини 1 ст. 4, ч,1 статті 13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до норм чинного цивільно-процесуального законодавства, позовна заява подається до суду в письмовій формі і повинна відповідати вимогам ст.ст. 175 і 177 ЦПК України щодо змісту, сплати судового збору та доданих документів.

Так, вичерпний перелік вимог щодо змісту позовної заяви, подання її копій і додатків міститься у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України.

Згідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

В апеляційній скарзі апелянт не наводить жодних правових підстав, передбачених ст. 379 ЦПК України, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Зміст позовної заяви не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України і установлений судом строк недоліки позовної заяви не усунуті.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції не є абсолютним: воно має бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Тобто, норми, які визначають вимоги щодо форми та змісту скарги, служать меті належного здійснення правосуддя. Сторони, яких це стосується, можуть обґрунтовано очікувати, що ці правила будуть застосовуватись.

Позовна заява, з якою особа звертається до суду за захистом свого порушеного права, має відповідати вимогам, щодо її форми та змісту, встановленим законом, зокрема містити необхідну інформацію з посиланням на докази щодо обставин, рішень та дій, які оскаржуються. Така скарга має бути викладена у доступній для розуміння усім учасникам справи формі.

Дотримання вимог щодо форми та змісту скарги (її змістовного навантаження), забезпечуватиме баланс інтересів усіх учасників справи та надасть їм можливість обґрунтувати свої доводи та заперечення щодо вимог, які заявляються позивачем.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та зважаючи на положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачу.

При цьому, колегія суддів наголошує, що таке судове рішення не перешкоджає позивачу подати до суду належним чином оформлену позовну заяву, разом із її копіями та копіями всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно з вимогами частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Вимоги апелянта, які ставляться в апеляційній скарзі щодо поліпшення житлових умов шляхом відселення в завершене житло будь-якого населеного пункту області та відводу судді Калуського міськрайонного суду Якиміва Р.В., не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки коло повноважень суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, а стаття 379 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі. Усі питання по суті позовних вимог та відводу судді першої інстанції підлягають вирішенню у порядку, передбаченому ст.ст. 184-289 ЦПК України та ст.ст.36-41 ЦПК України, тобто судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дотримався норм процесуального права при вирішенні питання про повернення позовної заяви, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що у матеріалах справи знаходиться оригінал та копія позовної заяви ОСОБА_2 з іншими вимогами, датованої 27.03.2018 року, направленої суду поштовою кореспонденцією 02 квітня 2018 року та зареєстрованої Калуським міськрайонним судом 04.04.2018 року за вхідним номером 4628/18-Вх (а.с.11,21-22). Цей позов надійшов до суду після постановлення оскарженої ухвали про повернення позовної заяви і доказів про прийняття судом будь-якого процесуального рішення за позовом, зареєстрованим 04.04.2018 року, зокрема і такого, яке підлягає оскарженню в апеляційному порядку, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст.374,375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2018 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 червня 2018р.

Головуючий: І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_4