АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/166/18 Доповідач - Загорський О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів суду апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 607/14861/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2017 року, постановлену суддею Черніцькою І.М., повний текст якої складено 23 листопада 2017 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Донецька обласна військово-цивільна адміністрація, адміністрація Куйбишевського району м.Донецьк, Донецька обласна рада, Куйбишевська районна у місті Донецьку рада про відшкодування шкоди та стягнення грошової компенсації завданої внаслідок пошкодження нерухомого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

22.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом і просив відшкодувати грошову компенсацію та відшкодувати майнову і моральну шкоду завдану внаслідок пошкодження належного йому на праві приватної власності житлового будинку по вул. Смольна, 20 в м. Донецьк.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.11.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу для подання до належного суду за місцем знаходження майна, оскільки справа не підсудна Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Вказує, що суд не надав належної оцінки факту, що він проживає по АДРЕСА_1 і звернувся з позовом про відшкодування шкоди, а такий позов відповідно може бути поданий за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи у відповідності до ст. 369 ЦПК України.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись нормами і вимогами ЦПК України, в редакції яка діяла на час вирішення питання про відкриття провадження - 23 листопада 2017 року і повертаючи позовну заяву позивачу для подання до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що спір виник з приводу нерухомого майна і в силу положень процесуального закону про виключну підсудність позов має бути пред'явлений за місцем його знаходження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 просить відшкодувати грошову компенсацію та відшкодувати майнову і моральну шкоду завдану внаслідок пошкодження належного йому на праві приватної власності житлового будинку по вул. Смольна, 20 в м. Донецьк.

Факт належності ОСОБА_1 житлового будинку по вул. Смольна, 20 в м. Донецьк підтверджується правовстановлюючими документами, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 14-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або його основної частини.

Предметом та підставою позову є жилий будинок, що знаходиться по вул. Смольна, 20 в м. Донецьк, який, на думку позивача, знищений з вини відповідачів, чим йому завдана майнова та моральна шкода.

У пп. 41, 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України), є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Встановивши, що спір виник з приводу завдання шкоди нерухомому майну позивача, яке знаходиться по вул. Смольна, 20 в м. Донецьк, суд першої інстанції правильно відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали) повернув позовну заяву позивачеві для подачі до належного суду.

Посилання апеляційної скарги на те, що на пред'явлений позов поширюється правила загальної територіальної підсудності (ч.3 ст. 110 ЦПК України, або ж ч.3 ст 28 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи), є безпідставними, так як позивач має право на вибір між кількома судами у випадках, передбачених законом, але за винятком правила про виключну підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вказане, наявні докази в матеріалах справи, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції постановлена у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів суду апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 листопада 2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді