Номер провадження: 22-ц/785/2709/18
Номер справи місцевого суду: 1527/5142/12
Головуючий у першій інстанції Гудіна Н. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

від відповідача ОСОБА_5, відповідача відкритого акціонерного товариства «Одеський домобудівельний комбінат», відповідача управління капітального будівництва Одеської міської ради, від особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_6, - не з'явились,

переглянувши цивільну справу №1527/5142/12 за апеляційною скаргою ОСОБА_4, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року у складі судді ОСОБА_10 , -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 3 квітня 2012 року до суду з вищеназваним позовом до ДП «Жилбуд», ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», вказала, що 15 листопада 2005 року між ДП «Жилбуд» ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в особі директора та ОСОБА_6 укладено Договір про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків, згідно якого ОСОБА_6 зобов'язався інвестувати будівництво квартири АДРЕСА_2, підприємство зобов'язалось збудувати будинок та після введення житлового будинку в експлуатацію передати у власність квартиру №75 загальною площею 69,48 кв.м на 9-му поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2. 26 грудня 2005 року між ДП «Жилбуд» ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в особі директора, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено Угоду №1 до Договору від 15 листопада 2005 року, згідно якого ОСОБА_6 передав ОСОБА_2 права та обов'язки за договором про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків. Позивач зазначила, що на виконання умов договору здійснено повне інвестування квартири, будинок добудовано, однак квартиру їй відповідачем у власність не передано. При зверненні до компетентних органів місцевого самоврядування для отримання свідоцтва про право приватної власності на квартиру отримала відмову з підстав не здачі будинку в експлуатацію та відсутності акту приймання-передачі квартири між нею та підприємством. Вважаючи права порушеними, позивач ОСОБА_2 просила:

визнати дійсним Договір від 15 листопада 2005 року про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків, укладений між ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК» та ОСОБА_6,

визнати дійсною додаткову Угоду від 26 листопада 2005 року до Договору від 15 листопада 2005 року про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків, укладену між ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК», ОСОБА_6 та ОСОБА_2;

визнати за нею ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.1-3).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 4 квітня 2012 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.21-22).

Відповідач ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» позов не визнав (т.1 а.с.52-53, 54-57, 231-232, 233-237).

Відповідач ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», звернувшись 3 червня 2012 року до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_6, просив визнати недійсним Договір від 15 листопада 2005 року про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків, укладений між ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК» та ОСОБА_6, предметом якого є інвестування в здійснення будівництва квартири №75 площею 69,48 кв.м на 9-му поверсі будівельний АДРЕСА_2 (т.1 а.с.40-42).

Процесуальне рішення щодо позовної заяви ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в справі відсутнє.

18 лютого 2015 року ОСОБА_2 подано уточнену позовну заяву (реєстрація по канцелярії суду відсутня) до ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», управління капітального будівництва при Одеській міській раді, ОСОБА_5, ОСОБА_4, в якій просила:

визнати недійсним Договір від 7 лютого 2005 року про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків, укладений між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та ОСОБА_5;

визнати недійсною Додаткову угоду №1 від 26 серпня 2005 року, укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_4;

визнати недійсним Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1;

визнати недійсним витяг КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 3 травня 2012 року;

визнати недійсним протокол розподілу житлової площі квартир за 2010 рік, укладений між управлінням капітального будівництва та ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в частині розподілу квартири №75 управлінню капітального будівництва Одеської міської ради;

визнати недійсним акт приймання-передачі, укладеного між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та управлінням капітального будівництва Одеської міської ради;

визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1;

виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1;

вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 (т.2 а.с.45-46).

При цьому уточнена 18 лютого 2015 року позовна заява ОСОБА_2 не містить викладення обставин, якими позивач обгрунтовує уточнені позовні вимоги, не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, не містить переліку документів, що додаються до заяви тощо.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року (суддя ОСОБА_10) визнано недійсним Договір про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків від 7 лютого 2005 року, укладений між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та ОСОБА_5; витребувано у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, передано ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (т.2 а.с.57-62).

17 серпня 2016 року на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року подано апеляційну скаргу ОСОБА_4 (т.2 а.с.69-74).

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2016 року справу повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків шляхом виправлення описок в судовому рішенні та для ухвалення додаткового рішення за вимогами, що заявлено, однак не вирішено (т.2 а.с.81-82).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 1 листопада 2016 року Виноградової Н.В. з підстав відставки судді ОСОБА_10 прийнято до свого провадження цивільну справу №523/12815/16-ц (т.2 а.с.94)

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2017 року (суддя Виноградова Н.В.) виправлено описку в рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року щодо найменування сторін у справі, а саме виключено ОСОБА_8 із найменування сторін у справі та правильно зазначено процесуальне положення Управління капітального будівництва Одеської міської ради з «третьої особи» на «відповідача» (т.2 а.с.129-130, 131).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2017 року (суддя Виноградова Н.В.) відмовлено в ухваленні додаткового рішенням як за результатами розгляду недоліків, вказаних ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2016 року, так і за результатами розгляду поданої 9 вересня 2016 року заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення (т.2 а.с.132-133).

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року (а.с.140-141).

19 березня 2018 року апеляційну скаргу на рішення Суворовського районного суду мю Одеси від 30 березня 2015 року подано ОСОБА_6, який не брав участі в справі (т.3 а.с.65-71).

Ухвалю судді апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2018 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року (т.3 а.с.190-191).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2

За змістом вимог апеляційних скарг незаконність і необґрунтованість рішення суду полягає у неповному з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, у неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права.

Пперевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про співпрацю по інвестуванню будівництва від 7 лютого 2005 року, укладеного між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в особі голови правління та ОСОБА_5 з огляду на наступне.

ОСОБА_2 в обґрунтування заявлених вимог посилається на Договір про співпрацю по інвестуванню будівництва, укладений 15 листопада 2005 року між ДП «Жилбуд» ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та ОСОБА_6, де предметом договору є квартира №75 площею 69,48 на 9-му поверсі у житловому будинку будівельний АДРЕСА_2, на Угоду №1 про відступлення за Договором про співпрацю по інвестуванню будівництва від 15 листопада 2005 року, укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, погоджену ДП «Жилбуд» ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат»; на сплату ОСОБА_6 згідно квитанції прибуткового касового ордеру №6/75 від 20 грудня 2005 року 102000,00 грн. (еквівалент 20 000,00 доларів США тощо (т.1 а.с.10-12, 13, 14).

Згідно Статуту ДП «Жилбуд» дочірнє підприємство «Жилбуд» було дочірнім підприємством ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» (т.1 а.с.48-51).

ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» посилається на відсутність у ДП «Жилбуд» повноважень на відчуження прав на квартиру АДРЕСА_2 (т.1 а.с.40-42, 52-53, 54-57).

Станом на 23 грудня 2009 року ДП «Жилбуд» вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) з підстав припинення юридичної особи в силу ліквідації (банкрутство по рішенню господарського суду) (т.1 а.с.58, 231-237).

ОСОБА_4 в обґрунтування заперечень проти заявлених вимог посилається на Договір №19/75 про співпрацю по інвестуванню будівництва, укладений 7 лютого 2005 року між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та ОСОБА_8, де предметом договору є квартира №75 площею 69,48 кв.м на 9-му поверсі у житловому будинку будівельний АДРЕСА_2, на сплату ОСОБА_8 згідно квитанції прибуткового касового ордеру серія 01АО №904720 від 7 лютого 2005 року 129928,00 грн.; на Додаткову угоду №1 до Договору №19/75 від 7 лютого 2005 року, укладену між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат», ОСОБА_8 та ОСОБА_4; на Акт приймання-передачі квартир в житловому будинку АДРЕСА_2 від 3 січня 2012 року, укладений між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та управлінням капітального будівництва Одеської міської ради; на Акт приймання-передачі квартири №75 від 19 січня 2012 року, укладений між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та ОСОБА_4; на Свідоцтва, видане 29 березня 2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на квартиру №75, яким посвідчено, що квартира №75 загальною площею 69,5 кв.м, яка знаходиться за адресом: АДРЕСА_1, в цілому належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (свідоцтво видано на підставі договору №19/75 про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків від 7 лютого 2005 року, додаткової угоди №1 від 26 серпня 2005 року, акту прийому-передачі квартири №75 від 19 січня 2012 року) (т.3 а.с.228-236).

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.11 ЦПК України 2004 року, ст.13 ЦПК України 2017 року).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч.ч.1,6 ст.367 ЦПК України).

Згідно матеріалів справи позивачем ОСОБА_2 первісно заявлено вимоги про визнання дійсним Договору від 15 листопада 2005 року про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків, укладеного між ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК» та ОСОБА_6, визнання дійсною додаткової Угоди від 26 листопада 2005 року до Договору від 15 листопада 2005 року про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків, укладеної між ДП «Жилбуд» ВАТ «ОДБК», ОСОБА_6 та ОСОБА_2; визнання за нею ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.1-3).

В ході розгляду справи ОСОБА_2 подано заяву про уточнення вимог, за змістом прохальної частини якої (мотивувальна частина як така відсутня) заявлено вимоги про визнання недійсним Договору від 7 лютого 2005 року про співпрацю по інвестуванню будівництва житлових будинків, укладеного між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та ОСОБА_5; визнання недійсною Додаткової угоди №1 від 26 серпня 2005 року, укладеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_4; визнання недійсним Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1; визнання недійсним витягу КП «Одеське МБТІ та РОН» від 3 травня 2012 року; визнання недійсним протоколу розподілу житлової площі квартир за 2010 рік, укладеного між управлінням капітального будівництва та ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в частині розподілу квартири №75 управлінню капітального будівництва Одеської міської ради; визнання недійсним акту приймання-передачі, укладеного між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та управлінням капітального будівництва Одеської міської ради; визнання за ОСОБА_2 права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1; виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 та вселення її ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 (т.2 а.с.45-46).

Рішенням суду першої інстанції, законність та обгрунтованість якого перевіряється в апеляційному порядку, визнано недійсним Договір про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків від 7 лютого 2005 року, укладений між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та ОСОБА_5; витребувано у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, передано ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 (т.2 а.с.57-62).

Таким чином, фактично судом першої інстанції вирішено лише одну із заявлених вимог, а саме вимогу про визнання недійсним Договору про співробітництво по інвестуванню будівництва житлових будинків від 7 лютого 2005 року, укладеного між ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» та ОСОБА_5 Що ж до вирішення судом першої інстанції про витребування квартири у ОСОБА_4 та передання квартири ОСОБА_2, то такий висновок суду не відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства, оскільки вимоги про витребування у ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 та передачі ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 не заявлялись, ні позовна заява від 3 квітня 2012 року, ні уточнена позовна заява від 18 лютого 2015 року таких вимог не містить.

Що до вимог про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 26 серпня 2005 року, укладеної між ОСОБА_5 та ОСОБА_4; визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1; визнання недійсним витягу бюро технічної інвентаризації від 3 травня 2012 року; визнання недійсним протоколу розподілу житлової площі; визнання недійсним акту приймання-передачі; визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1; виселення ОСОБА_4 з квартири; вселення ОСОБА_2 в квартиру тощо, то дані вимоги судом першої інстанції не вирішувались, рішення суду не містить жодного обгрунтування щодо цих вимог та, відповідно, висновків (т.2 а.с.45-46).

В порядку усунення вищевказаних недоліків, судом апеляційної інстанції було повернуто справу до суду першої інстанції, зокрема, для ухвалення додаткового рішення в частині вимог, що заявлено, проте не вирішено. Недоліки фактично не були усунені, хоча в справі й наявна ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 січня 2017 року (суддя Виноградова Н.В.) про відмову в ухваленні додаткового рішення.

Суддя ОСОБА_10, у складі якої ухвалено Суворовським районним судом м. Одеси 30 березня 2015 року рішення, є звільненою у відставку, судове рішення складено так, що є не зрозумілим, ні його мотивувальна, ні резолютивна частини, що позбавляє як іншого суддю суду першої інстанції усунути наявні в справі грубі недоліки, так і апеляційну інстанцію перевірити законність та обгрунтованість вирішення вимог, які заявлено, але не вирішено судом першої інстанції.

З огляду на межі апеляційного перегляду справи, апеляційний суд у даній справі робить лише висновок про відсутність підстав для задоволення вимоги, що заявлена та вирішена судом першої інстанції, а саме вимоги про визнання недійсним договору про співпрацю по інвестуванню будівництва від 7 лютого 2005 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Одеський домобудівельний комбінат» в особі голови правління та ОСОБА_5 Апеляційний суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки є пов'язаною з іншими вимогами, які не вирішувались. Крім того, є чинним та не оскарженим Свідоцтво, видане 29 березня 2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради на квартиру №75, яким посвідчено, що квартира №75 загальною площею 69,5 кв.м, яка знаходиться за адресом: АДРЕСА_1, в цілому належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (свідоцтво видано на підставі договору №19/75 про співпрацю з інвестування будівництва житлових будинків від 7 лютого 2005 року, додаткової угоди №1 від 26 серпня 2005 року, акту прийому-передачі квартири №75 від 19 січня 2012 року).

З огляду на викладене, наявні в справі грубі процесуальні порушення, що об'єктивно не можуть бути усуненими на даний час, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення в частині вимоги, що заявлена та неправильно вирішена. При цьому при даному перегляді справи не надається оцінка доводам апеляційних скарг по суті вимог, оскільки судове рішення, про перегляд якого заявлено, не містить ні мотивування, ні висновків щодо вимог, обумовлених обставинами, на які звертається увага в апеляційних скаргах.

ОСОБА_2 не позбавлена процесуального права звернутися до суду з іншим позовом за захистом порушених, на її думку, прав, свобод, інтересів.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Одеський домобудівельний комбінат», ОСОБА_5, ОСОБА_4, управління капітального будівництва Одеської міської ради про визнання недійсним договору про співпрацю по інвестуванню будівництва від 7 лютого 2005 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Одеський домобудівельний комбінат» в особі голови правління та ОСОБА_5 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 травня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова