Постанова

іменем України

6 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 466/3066/13-ц

провадження № 61-1119св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_4,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», яка подана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Львівської області від 27 липня 2015 року, ухвалене колегією у складі суддів: Гірник Т. А., Бакуса В. Я., Левика Я. А.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0057/08/6.10-Nv від 2 жовтня 2008 року, яка виникла станом на 5 лютого 2013 року і складається ізкредитних коштів у розмірі 137 921,08 доларів США і 41 568 грн 56 коп. штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору.

Позов обґрунтовувало тим, що банк, виконавши зобов'язання за кредитним договором, надав 100 000 доларів США кредитних коштів ОСОБА_4, строк повернення яких 30 вересня 2033 року. Боржник зобов'язання порушувала і, незважаючи на вимогу банку, не повернула ні прострочену заборгованість, ні достроково всю заборгованість.

У жовтні 2013 року ОСОБА_4звернулась із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» про визнання недійсним кредитного договору № 0057/08/6.10-Nv від 2 жовтня 2008 року з тих підстав, що договір вона не підписувала і кредитних коштів не отримувала.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2015 року, ухваленим у складі судді Білінської Г. Б., первісний позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» суму у розмірі 137 921,08 доларів США, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та процентами, 41 568 грн 56 коп. штрафних санкцій та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 441 грн.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позичальник, отримавши кредит за договором, справжність підпису на якому вона не спростувала, зобов'язання не виконувала, що стало підставою для дострокового стягнення всієї суми кредиту.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27 липня 2015 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2015 року в частині задоволення позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 про стягнення 37 671,85 доларів США заборгованості за простроченими процентами скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції мотивував відмову у позові у цій частині тим, що 37 671,85 доларів США є процентами, нарахованими на поточну заборгованість за кредитом, тому вимога про їх стягнення є передчасною.

У серпні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_5 звернулася з касаційною скаргою, у якій просила скасувати рішення апеляційного суду Львівської області від 27 липня 2015 року в частині відмови ПАТ «Банк Форум» у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 37 671,85 доларів США та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У іншій частині рішення суду апеляційної інстанції не оскаржено.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд порушив статті 204, 525, 526, 530, 611, 629 ЦК України, статті 10, 57, 58, 60 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час постановлення рішення, та дійшов помилкового висновку про те, що банк, заявляючи вимоги про дострокове стягнення з позичальника кредитних коштів, просив стягнути 37 671,85 доларів США процентів, нарахованих на тіло кредиту у розмірі 95 374,29 доларів США, про дострокове повернення якого заявлено вимогу.

Заявник вказує, що відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості станом на 5 лютого 2015 року сума 37 671,85 доларів США - це нараховані проценти за користування кредитними коштами, несплачені позичальником станом на день складання розрахунку, тобто це прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Відмовляючи у стягненні цієї суми, апеляційний суд не дав належної оцінки наданому банком розрахунку заборгованості та безпідставно зазначив, що вказані проценти нараховані на суму поточної заборгованості за кредитом і вимога про їх стягнення є передчасною.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частина третя статті 10 ЦПК України в редакції Кодексу, чинного на час ухвалення оскаржуваного рішення, встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судами встановлено, що 2 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 0057/08/6.10-Nv, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 100 000 доларів США на придбання квартири. Згідно пунктів 1.2, 1.3 договору кредитні кошти надаються строком до 30 вересня 2033 року; за користування кредитним коштами встановлюється плата у розмірі 13 процентів річних.

Відповідно до пункту 3.3.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів згідно з пунктом 2.3 цього договору (позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно в сумі не менше 334 доларів США).

Згідно з пунктом 2.7 договору проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує щомісячно.

Відповідно до пункту 3.2.2 банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором.

З наданого банком розрахунку заборгованості станом на 5 лютого 2013 року суд першої інстанції встановив, що заборгованість позичальника за кредитним договором включає:

прострочену заборгованість з повернення кредитних коштів у сумі 3 623,71 доларів США, що за курсом НБУ станом на 5.02.2013 року еквівалентно 28 964 грн 31 коп.;

поточну заборгованість з повернення кредитних коштів у сумі 95 374,29 доларів США (сума дострокового повернення кредиту), що за курсом НБУ станом на 5 лютого 2013 року еквівалентно 762 326 грн 70 коп.;

прострочену заборгованість за нарахованими процентами у сумі 37 671,85 доларів США, що за курсом НБУ станом на 5 лютого 2013 року еквівалентно 301 111 грн 10 коп.;

поточну заборгованість за нарахованими процентами у сумі 1 251,23 доларів США, що за курсом НБУ станом на 5 лютого 2013 року еквівалентно 10 001 грн 08 коп.;

пеню за простроченим кредитом та процентами у сумі 5 200,62 доларів США, що за курсом НБУ станом на 5 лютого 2013 року еквівалентно 41 568 грн 56 коп.

Задовольняючи позов у частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами у сумі 37 671,85 доларів США, суд першої інстанції мотивував своє рішення невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором здійснювати щомісячні платежі у рахунок повернення кредиту та сплати процентів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з позичальника на користь банку 37 671,85 доларів США та відмовляючи у задоволенні позову у цій частині, апеляційний суд мотивував своє рішення встановленням з наданого банком розрахунку заборгованості та з пояснень представника банку при розгляді справи у апеляційному суді, що 37 671,85 доларів США - це сума нарахованих процентів на тіло кредиту (95 374,29 доларів США), про дострокове погашення якого заявлено вимогу. Тому вимогу банку про сплату позичальником процентів за користування кредитними коштами станом на 5 лютого 2013 року у вказаній сумі вважав передчасною. У разі несплати позичальником суми кредиту у розмірі 95 374,29 доларів США, яка достроково стягується рішенням суду, банк не позбавлений права вимагати стягнення процентів на цю суму чи суму, яка не буде сплачена на виконання судового рішення в частині дострокового повернення залишку кредитних коштів.

Касаційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив рішення про задоволення первісного позову у частині, що оскаржена, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Висновок апеляційного суду про відсутність підстав для стягнення з позичальника на користь банку 37 671,85 доларів США у зв'язку з тим, що вказані проценти нараховано на тіло кредиту, про дострокове стягнення якого заявлено вимогу, є необґрунтованим. Суд встановив вказану обставину на підставі пояснень представника банку у апеляційному суді, які не є належним та допустимим доказом, що може спростувати наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідно до якого 37 671,85 доларів США - це прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

При цьому ОСОБА_4 в апеляційні скарзі посилалася на те, що суд першої інстанції при визначенні суми заборгованості керувався тільки наданим банком розрахунком, який не перевірив шляхом витребування виписки з рахунку позичальника. Проте будь-яких заперечень з приводу того, що сума 37 671,85 доларів США є простроченою заборгованістю за нарахованими процентами, не висловлювала, своїх розрахунків заборгованості не надавала.

За таких обставин рішення апеляційного суду Львівської області від 27 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» про стягнення 37 671,85 доларів США простроченої заборгованості за нарахованими процентами касаційний суд скасовує як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, із залишенням в силі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2015 року в цій частині.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

У іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржено.

Оскільки Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум», яка подавала касаційну скаргу, на час її подання була звільнена від сплати судового збору, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з ОСОБА_4 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4129 грн 20 коп. (3441х120:100).

Рішенням суду першої інстанції на користь заявника з ОСОБА_4 стягнено понесені банком витрати зі сплати судового збору, тому підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, немає.

Керуючись статтями 141, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 27 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» про стягнення з ОСОБА_4 37 671,85 доларів США скасувати із залишенням в силі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 січня 2015 року в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 4129 грн 20 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

С. О. Погрібний