РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12703/17

пр. № 2/759/1992/18

06 березня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Немировській А.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Київської міської Ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Київської міської Ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом в якій позивач просить постановити рішення яким визнати за нею право власності за законом на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 її рідний брат. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно: однокімнатна квартира АДРЕСА_1, звернувшись вчасно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, їй - позивачу стало відомо що з заявою про прийняття спадщини після померлого звернулась ОСОБА_3 вказуючи на те, що вона тривалий час проживала разом з ОСОБА_4 однією сім'єю та оскільки на даний час ОСОБА_3 звернулась з заявою до суду про встановлення факту проживання з спадкодавцем тому відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.07.2017 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 Вказуючи на те, що саме вона є спадкоємицею другої черги після померлого та посилаючись на ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1258 ЦК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями. Тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини справи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Київської міської Ради, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано пояснення щодо заявлених вимог з проханням розгляду справи в відсутності представника, що суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за можливе.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду 06.03.2018 р. надано суду клопотання про зупинення провадження у справі, в обґрунтування якого посилається на те, що вона не може бути присутньою в судовому засіданні при розгляді даної справи за станом здоров'я, однак доказів щодо поважності причин не прибуття в судове засідання суду не надає, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності на підставі доказів які є в матеріалах справи.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_1 ( а.с. 8)

27 січня 1967 р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернулась 16.05.2017 р. його сестра ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до постанови Приватного нотаріуса КМНО Ткаченко Л.І. від 24.07.2017 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 (а.с. 12).

Як вбачається з копії спадкової справи №8/2017 яка заведена приватним нотаріусом КМНО Ткаченко Л.І. після померлого ОСОБА_4 12.04.2017 р. з заявами після померлого ОСОБА_4 звернулись 12.04.2017 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 16.05.2017 р. та ОСОБА_8 20.05.2017 р.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 є донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 між якими шлюб було зареєстровано 02 лютого 1985 р. та до реєстрації шлюбу прізвище дружини було ОСОБА_10, остання померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 78-80).

ОСОБА_8 є представником позивача та в судовому засіданні вказувала суду на те, що жодним чином не заперечує проти визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4

Частиною 2 статті 1223 ЦК України регламентовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 22 липня 2017 р. надала на ім'я Приватного нотаріуса КМНО Ткаченко Л.І. заяву в якій вказувала на те, що відмовляє в надані нотаріусу вказаного свідоцтва про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 до закінчення судових спорів.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька так і з боку матері.

Судом достовірно встановлено що позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 а тому позивач є спадкоємцем другої черги після померлого ОСОБА_4

Щодо третьої особи ОСОБА_3 слід зазначити наступне.

За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом та на те, що у неї відсутні документи які підтверджують право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до правил статей 316,328 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємицею другої черги майна спадкодавця ОСОБА_4, у визначений законом строк заявила про його прийняття, однак через відсутність документів які посвідчують право власності на квартиру що належала померлому та клопотання ОСОБА_3 нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом тому, наявність спадкоємця другої черги не надає підстав для спадкування спадкоємцям четвертої черги, таким чином питання щодо права спадкоємиці ОСОБА_1 на зазначене майно в порядку спадкування за законом підлягає вирішенню судом.

Враховуючи наведене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1258 ЦК України, керуючись ст. ст. 3 12, 13, 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської Ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою м.Ертильськ Вороніжської області, громадянкою Російської Федеації, паспорт НОМЕР_3 виданий Пуровським РУГУ Ямало-Ненецького автономного округу Тюменської області 20 березня 2002 р., зареєстрована в Україні в АДРЕСА_3 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя І.В.П'ятничук