17.01.2018 Єдиний унікальний номер 205/3837/17
Провадження № 2/205/1021/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Романової А.О.

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі 20 червня 2017 року звернулись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з даним позовом (а.с.1-2).

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2013 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно, яку позивачі у встановлений строк прийняли звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою. Але, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

За життя померлий не встиг належним чином оформити право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1

Враховуючи вищевикладене позивачі вимушені були звернутися до суду з даним позовом, в якому просять суд визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/4 частку АДРЕСА_1, що складається із: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 62,5 кв.м.,житловою площею 41,1 кв.м., допоміжною площею 21,4 кв.м.; сараю літ.Б; погребу літ.В; сараю літ.Д; вбиральні літ.Е; кухні літ.Ж;споруди №1-5, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3;

визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/4 частку АДРЕСА_1, що складається із: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 62,5 кв.м.,житловою площею 41,1 кв.м., допоміжною площею 21,4 кв.м.; сараю літ.Б; погребу літ.В; сараю літ.Д; вбиральні літ.Е; кухні літ.Ж;споруди №1-5, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач в судове засідання не з'явились. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду позивач ОСОБА_1, яка також представляє інтереси ОСОБА_5 на підставі довіреності, надала письмову заяву, у якій просить розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.84).

Відповідач в особі свого представника за довіреністю - ОСОБА_6, в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. До суду представник надав письмову заяву, в якій проти вимог позову заперечує та просить суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.85).

Третя особа - ОСОБА_3 державна нотаріальна контора в особі свого представник у судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надіслала заяву про розгляд справи за відсутності свого представника у зв'язку із завантаженістю (а.с.83).

У відповідності до ст..2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_7 (з.а.с.74).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір'ю ОСОБА_4 (з.а.с.79).

АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 27 квітня 2013 року належить ОСОБА_1 (а.с.17,18).

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2013 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1 (а.с.7-9), яке він належним чином не оформив та не зареєстрував в органах Реєстраційної служби.

Суд зауважує, що вказаним рішенням суду та нормами ЦК України не встановлений конкретний строк, протягом якого особа повинна зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер (а.с.10). Позивачі у встановлений законом шестимісячний строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.82).

У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З статті 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст..263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958.

Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, суд враховуючи вищевикладене, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то із відповідача на користь позивача - ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 699,11 грн.

На підставі викладеного, керуючись ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), Кодексом про шлюб і сім'ю, Законом України «Про власність», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, Законом України «Про нотаріат», ст.ст.11, 15, 16, 1216, 1217, 1261, 1268-1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 4,6,10,12,13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268 ЦПК України, суд, ?

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на 1/4 частку АДРЕСА_1, що складається із: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 62,5 кв.м.,житловою площею 41,1 кв.м., допоміжною площею 21,4 кв.м.; сараю літ.Б; погребу літ.В; сараю літ.Д; вбиральні літ.Е; кухні літ.Ж;споруди №1-5, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_2, право власності на 1/4 частку АДРЕСА_1, що складається із: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 62,5 кв.м.,житловою площею 41,1 кв.м., допоміжною площею 21,4 кв.м.; сараю літ.Б; погребу літ.В; сараю літ.Д; вбиральні літ.Е; кухні літ.Ж;споруди №1-5, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути із Дніпровської міської ради (ІК 26510514), розташованої за адресою: м. Дніпро, пр.. Д.Яворницького, буд.75. на користь ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, судовий збір в сумі 699,11 грн. (шістсот дев'яносто дев'ять грн.. 11 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 26 січня 2018 року.

Суддя В.С. Шавула