"29" березня 2018 р. Справа № 363/1088/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Баличевої М.Б.,при секретарі Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород подання Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи ВАТ «СТАРТ», громадянина України - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 363/4130/14 від 03.02.2015 року, що видав Вишгородський районний суд Київської області про стягнення з ВАТ «СТАРТ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 8 238, 34 грн. на користь ОСОБА_2 та зведеного виконавчого провадження № 36871647 про стягнення грошових коштів з боржника ВАТ «СТАРТ» на користь держави ВП 44017976, на користь Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку ВП 50694909 на користь Територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в м. Києві та Київській області ВП 36871647 на загальну суму 271820, 11 грн.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області знаходиться виконавчий лист № 363/4130/14 від 03.02.2015 року, що видав Вишгородський районний суд Київської області про стягнення з ВАТ «СТАРТ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 8 238, 34 грн. на користь ОСОБА_2 та зведене виконавче провадження № 36871647 про стягнення грошових коштів з боржника ВАТ «СТАРТ» на користь держави ВП 44017976, на користь Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку ВП 50694909 на користь Територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в м. Києві та Київській області ВП 36871647 на загальну суму 271820, 11 грн., які боржник не виконує та ухиляється від виконання.

Державний виконавець свою явку в судове засідання не забезпечив, коли суд на підставі ч. 2 ст. 441 ЦПК України зобовязаний негайно розглянути подання, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, однак в поданні зазначив, що просить розглянути подання без участі представника відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного.

На виконанні у Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області перебуває виконавчий лист № 363/4130/14 від 03.02.2015 року, що видав Вишгородський районний суд Київської області про стягнення з ВАТ «СТАРТ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 8 238, 34 грн. на користь ОСОБА_2 та зведене виконавче провадження № 36871647 про стягнення грошових коштів з боржника ВАТ «СТАРТ» на користь держави ВП 44017976, на користь Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку ВП 50694909 на користь Територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в м. Києві та Київській області ВП 36871647 на загальну суму 271820, 11 грн.

05.03.2013 року державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 36871647, 05.04.2016 року по ВП 50694909, 11.02.2015 року по ВП 46417327 та 15.07.2014 року по ВП 44017976, копії постанов було направлено сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома та зобовязано боржника сплатити заборгованість у термін для самостійного виконання рішення. У встановлений термін боржником заборгованість не сплачена, на виклик державного виконавця представник боржника не зявився.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців керівником та підписантом ВАТ «СТАРТ» () є ОСОБА_1.

02.04.2013 року виконавчі провадження було обєднано у зведене виконавче провадження № ЄДРВП 36871647, за яким з урахуванням виконавчого збору та витрат сума заборгованості складає 300006,12 грн.

02.03.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів на рахунках боржника та розшук майна боржника, але коштів на рахунках недостатньо для погашення заборгованості.

Згідно повідомлень банківських установ, до яких державним виконавцем було направлено копії постанов про арешт коштів, рахунки, які б належали ВАТ «СТАРТ» відсутні, або можуть бути використані виключно для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на нерухоме майно відсутні.

Постановами державного виконавця від 02.03.2015 року на транспортні засоби боржника накладено арешт та оголошено у розшук. Станом на 01.02.2018 року транспортні засоби не розшукані.

Відповідно до вимог ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Разом з тим, доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання не виконавши зобов'язань та доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення виконавцем суду не надано.

Крім того, відповідно до ч. 2, 4 і 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Засвідчувальний напис про відповідність копій письмових доказів оригіналам відсутній.

Отже, подані виконавцем копії документів, якими він обґрунтовує подання, у вказаному Законом порядку не засвідчені, а відтак є недопустимими.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього достатніх обґрунтувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя М.Б. Баличева