22-ц/775/368/2018(м)
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 263/7316/17

Номер провадження 22-ц/775/368/2018(м)

26 червня 2018року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів - Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

за участю секретаря - Брежнєва Д.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач -ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05квітня 2018 року, у складі судді Кияна Д.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

У червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням транспортного засобу у сумі 5 485,96 грн. та судові витрати, понесені при зверненні до суду у сумі 640,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 грудня 2016 року його автомобіль ВАЗ 21101, державний номер НОМЕР_1, отримав пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП) у результаті зіткнення з автомобілем ВАЗ 2102, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який визнав свою провину у ДТП. Вартість відновлювального ремонту відповідно до звіту ТОВ «Експертна компанія Укравтоекспертиза» склала 12 131,73 грн. ПраТ «СК «Український страховий стандарт», з яким відповідач уклав договір страхування цивільно-правової відповідальності, частково відшкодувала матеріальну шкоду позивачу на загальну суму 6645,77грн. Оскільки, страхове відшкодування не покрило всіх збитків ОСОБА_2, пов'язаних з ремонтом автомобіля, відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України, він має право на стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та отриманою страховою виплатою.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ПраТ «СК «Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням транспортного засобу у розмірі 5485,96 грн.Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду,ОСОБА_3,подав апеляційну скаргу та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем при звернені до суду не надано доказів, що підтверджують його фактичні витрати на ремонт автомобілю. Наявний в матеріалах справи звіт № 387від 10 січня 2017 року щодо оцінки вартості відновлюваного ремонту автомобіля не відповідає вимогам ст. 78 ЦПК України, оскільки відповідно до Закону України від 25 лютого 1994 року «Про судову експертизу» висновок експертизи може бути доказом у справі лише у тому разі, коли експертизу проведено на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

Відповідно до звіту ТОВ Експертна компанія «Укравтоекспертиза», вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частини транспортного засобу складає 8368,43 грн., ПрАТ СК «Український страховий стандарт» сплатила позивачу 6645,77 грн., тоді як й різниця повинна бути сплачена також ПрАТ СК «Український страховий стандарт», у зв'язку з тим, що цивільна-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована відповідачем та страхової суми достатньо для відшкодування збитків позивачу. Крім того,позивачу роз'яснено, що після проведення ним відновлюваних робіт та документального підтвердження факту його оплати, вартість ПДВ буде відшкодовано. Суд, у свою чергу, стягнув відшкодування збитків, без урахування зносу деталей, що суперечить чинному законодавству.

Відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України, 26.06.2018 року апеляційний суд розглядає справу у відсутності відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, та третьої особи, які про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. (а.с. 202 )

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення позивача, який просив відхилити апеляційну скаргу та судове рішення залишити без змін, доводи відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, надані ними у судовому засіданні 12.06.2018 року, та які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того, що страхова компанія здійснила позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 6645,93 грн., тому з відповідача,як особи, винною у наслідках ДТП, на користь позивача підлягає відшкодуванню різниця між загальною сумою збитків, без урахування коєфіціенту фіцизного зносу деталів та податку на додану вартість у розмірі у розмірі 12 131, 73 гривень та страховиим відшкодуванням у розмірі 6645, 93 гривень, а всього - 5 485, 96 гривень.

Проте повністю погодитися із таким висновком суду не можна.

Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту автомобіля серія НОМЕР_3 автомобіль ВАЗ 2102, державний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 (а.с. 86)

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4, автомобіль ВАЗ 21101, державний номерНОМЕР_5 належить ОСОБА_2(а.с. 92)

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 15.12.2016 р. (а.с.7), стався страховий випадок з транспортним засобом ВАЗ 2102, державний номер НОМЕР_2, забезпеченим полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/7750070 від 01.03.2016р.(а.с.79) та автомобілем ВАЗ 21101, державний номер НОМЕР_1, за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9365202 від 21.01.2016р. (а.с.115). Водій транспортного засобу ВАЗ 2102, державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 свою вину у дорожньо-транспортній пригоді визнав, про що свідчить відмітка у протоколі.

Відповідно до звіту №387 від 10.01.2017р., складеного ТОВ «Експертна компанія Укравтоекспертиза», на замовлення страховика, відновлювальний ремонт автомобіля ВАЗ 21101, державний номер НОМЕР_1, без урахування зносу склав 12 131, 73 грн.

Згідно із страховим актом №7509 від 06.03.2017р. (а.с.121), ПраТ «СК «Український страховий стандарт» виплачено страхове відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 6645,93 грн. (а.с.6) відповідно до ремонтної калькуляції №7509 від 25.01.2017р. (а.с.116) з урахуванням зносу транспортного засобу ВАЗ 21101, державний номер НОМЕР_1 та податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 даного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати,пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до звіту №387 від 10.01.2017р., складеного на замовлення страховика ТОВ «Експертна компанія Укравтоекспертиза», відновлювальний ремонт автомобіля ВАЗ 21101, державний номер НОМЕР_1, без урахування фізичного зносу замінених пошкоджених деталей, склав 12 131, 73 грн. Сума відновлювальний ремонту даного автомобіля з урахуванням фізичного зносу становить 8368,43 гривень. ( а.с. 10-17)

У свою чергу, ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» виплатило на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 6645, 77 гривень, яке відповідає вартості матеріальних збитків, заподіяних потерпілому з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей та ПДВ .

За положеннями статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, пунктом 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Отже, зношеність пошкодженого транспортного засобу позивача має враховуватися в даному випадку при визначені реального розміру збитків, оскільки позов пред'явлено про відшкодуванні збитків, спричинених внаслідок ДТП, і факт, що для відновлення попереднього стану автомобіля позивача були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, матеріали справи не містять.

З оглядом на викладене, висновок суду щодо стягнення матеріальних збитків без урахування зносу пошкодженого транспортного засобу не ґрунтується на законі.

З оглядом на викладене, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, та стягнення з відповідача а саме- різниці між фактичним розміром шкоди у розмірі 8368,43 гривні (відновлюваного ремонту з урахуванням зносу деталей) і страховою виплатою в розмірі 6645,77 грн., та яка становить 1722 гривні 66 копійок.

Доводи відповідача про те, що позивач не пред'являє вимоги до страховика цивільно-правової відповідальності винного водія частки невідшкодованих збитків та ця обставина є підставою для відмови у позові до заподіювача шкоди, є необґрунтованими, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року).

Доводи відповідача про те, що звіт експерта на замовлення позивача не є належним доказом у цій справі, оскільки вартість транспортного засобу до та після ДТП може визначатися тільки експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, однак така експертиза проведена не була, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_3 не скористався правом, наданим йому статтею 103 ЦПК України і не звернувся до суду з клопотанням про призначення експертизи. Крім того, звіт № 387 від 10.01.2017 року, проведений оцінювача Хартиновим Б.Б., який має повноваження на проведення відповідних досліджень.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, а відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами та правилами, встановленими ст. 89 цього кодексу.

Згідно з ч. 1,10 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відповідно до частки задоволених вимог у розмірі 31,4% (1722, 66 гривень від заявлених 5485, 96 грн.) та сплачених позивачем судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 640 гривень, з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 200, 96 гривень.

З урахуванням задоволених вимог відповідача в апеляційній інстанції у розмірі 68,60% ( від суми 5485, 96 грн.) , з урахуванням понесених ним судових витрат за подання апеляційної скарги у розмірі 960 гривень, з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення 658,56 гривень.

Отже, з урахуванням вимог ч. 10 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає до стягнення різниця в сумах судового збору в розмірі 457 гривень 60 копійок. (658,56 -200, 96)

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381,382 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Судове рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05квітня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

матеріальну шкоду, спричиненою пошкодженням транспортного засобу у розмірі 1722 (одна тисяча сімсот двадцять дві) гривні 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 457 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 27 червня 2018 року.

Головуючий Гаврилова Г.Л.

Судді Зайцева С.А.

Пономарьова О.М.