Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/359/18

Номер провадження: 2/511/285/18

29 березня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря - Чернецької А.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривен щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Діти знаходяться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривен щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей, але не може платити аліменти в розмірі заявленому у позові. Вважав за можливе платити на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1200 грн., а на доньку ОСОБА_4 у розмірі 800 грн.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26 вересня 1992 року Суворовським відділом ЗАГС м. Одеси на підставі актового запису №955, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-ЖД № 363182 (а.с.6).

Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 209585 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 326000 ( а.с.6,7 ).

Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 676 виданою Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області ( а.с.9).

Також, судом встановлено, що позивач не працює, перебуває на обліку як безробітна в Роздільнянському РЦЗ з 23 березня 2018 року.( а.с.22).

Згідно довідки № 162 про склад сімї від 22.03.2018 року, що крім неповнолітніх дітей з позивачем проживає її мати пенсіонерка.У спільній сумісній власності є земельна ділянка площею 0,12 га та земельного паю не має. ( а.с.23).

Також судом встановлено, що сторони живуть окремо.

На підставі досліджених доказів суд вбачає, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та має необхідність в отриманні аліментів. Усі витрати по утриманню, догляду дітей несе вона особисто.

Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України, обоє батьків зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_2 мав доходи від підприємницької діяльності за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 рок що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб. ( а.с.29).

Відповідно до трудової книжки, серії БТ-ІІ № 7412129, відповідач 14.11.2017 року звільнився з основного місця роботи (а.с.28). На обліку в Роздільнянському РЦЗ не значиться. ( а.с.30).

Згідно довідки № 147 виданої Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 20.03.2018 року відповідач на території Виноградарської сільської ради житлового будинку, присадибної земельної ділянки та земельного паю не має. ( а.с. 27).

В судовому засіданні відповідач заперечував наявність у нього хронічних захворювань, інвалідності, а також те, що у нього на утриманні є інші неповнолітні діти.

Також, ч.2 ст.182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2018 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1492 гривен; для дітей віком від 6 років до 18 років -1860 гривен.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, будучи молодою особою, маючи задовільний стан здоровя, оскільки не довів протилежне, цілком може надавати своїм дітям матеріальну допомогу.

З огляду на те, що діти знаходяться на повному утриманні матері, а також те, що прожитковий мінімум в державі змінюється в сторону збільшення декілька разів на рік, на час прийняття рішення судом матеріальне положення відповідача нестійке, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі по 1200 гривень, а на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1000 грн., щомісячно, оскільки позивачем не надано до суду доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти саме у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, що є порушенням вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

При таких обставинах, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривен, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, , ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, керуючись ст.ст. 4,12,18,19,76-81,95,141,211,258-259,263-265,273,354,355,430 ЦПК України, cуд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КК 340800, виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 14.10.1999 року, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 на утримання неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви тобто з 16.02.2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КК 340800, виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 14.10.1999 року, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривен. (Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ). Реквізити для зарахування до державного бюджету: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача:Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук