АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/5044/17 Головуючий суддя І інстанції Гаврилюк С. М.
Провадження № 22-ц/790/1227/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів надання послуг
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Піддубного Р.М.,

суддів: Коваленко І.П., Котелевець А.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №639/5044/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 11 грудня 2017 року у складі судді Гаврилюк С.М., -

встановив:

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз» (ПАТ «Харківміськгаз») звернулося до суду з позовом, мотивуючи який зазначило, що 26 серпня 2016 року представниками ПАТ «Харківміськгаз» була проведена перевірка засобів обліку газопостачання за адресою місця проживання ОСОБА_1: м. Харків, пров. Будянський, буд. 19, за результатами якої було встановлено невідповідність показників лічильника газу, про що складено ОСОБА_2 про порушення № 860. 01 вересня 2016 року було проведено експертизу демонтованого лічильника газу, за результатами якої встановлено втручання в газовий лічильник та його непридатність для подальшого використання. Посилаючись на те, що відповідачем допущено несанкціонований відбір природного газу (крадіжка), ПАТ «Харківміськгаз» просило стягнути з ОСОБА_1 вартість необлікованого (донарахованого) обєму природного газу у розмірі 17140 грн. 80 коп.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Харківміськгаз», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що ОСОБА_1 не є споживачем послуг газопостачання та про недоведеність втручання відповідача в роботу газового лічильника.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 26 серпня 2016 року працівниками ПАТ «Харківміськгаз» було проведено повірку встановленого за адресою: м. Харків, пров. Будянський 19 газового лічильника «Самгаз G-4», зав. № 4726356, в результаті якої було складено акт № 860, відповідно до якого встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем «невідповідність показів».

Того ж дня вищевказаний лічильник було демонтовано та направлено на експертизу.

Відповідно до ОСОБА_2 експертизи лічильника газу № 626 Е від 01 вересня 2016 року при зовнішньому огляді виявлено пошкодження корпусу відлікового пристрою в місці встановлення пломби-заглушки з лівого боку. При відкритті відлікового пристрою виявлено механічне пошкодження технічної наклейки завода-виробника зі штрихкодом з лівого боку. Окрім того, виявлена втрата тиску та похибка лічильника за обємної витрати. У якості висновку констатовано втручання в газовий лічильник. За результатами позачергової повірки, лічильник газу «Самгаз G-4», зав. №4726356 визнано непридатним до застосування.

20 грудня 2016 року комісією ПАТ «Харківміськгаз» на підставі акту про порушення № 860 від 26 серпня 2016 року складено розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) ) обєму природного газу на суму 17140 грн. 80 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів факту втручання в роботу газового лічильника саме ОСОБА_1, яка не є власником будинку, в якому встановлено засіб вимірювальної техніки, з нею не укладався договір на постачання природного газу та відповідно не відкривався особовий рахунок на її імя.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобовязаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Частиною 1 ст. 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 526, п. 4 ч.1 ст. 611 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків.

Згідно з підпунктом 3 п. 1 Загальних положень «Правил постачання природного газу», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30 вересня 2015 року постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 глави XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2492, який набрав чинності 27 листопада 2015 року, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих обємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 3,4 ст. 60 ЦПК).

Як убачається із наданого позивачем реєстру показань газових лічильників, в будинку № 19 по пров. Будянському в м. Харкові особові рахунки відкриті не на ОСОБА_1, а на інших осіб.

Встановлено та не заперечується сторонами у справі, що договір постачання природного газу між ПАТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_1 не укладався, послуги з постачання природного газу до вказаного будинку у період з березня по грудень 2016 року оплачувались не відповідачем, а іншою особою.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено того, що саме ОСОБА_1 допущено втручання в роботу встановленого за вищевказаною адресою газового лічильника та відповідно наявності встановлених законом підстав для стягнення з неї вартості необлікованого природного газу.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 червня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді І.П. Коваленко

ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 червня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді І.П. Коваленко

ОСОБА_2