Справа № 344/8004/17
Провадження № 2/344/965/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України - до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії та країн Південної Азії й Південно-Східної Азії, Англії, ОАЕ, США, Канади, Турецької Республіки та інших країн ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька в супроводі матері або уповноваженої нею особи, до досягнення повноліття; надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України - до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії та країн Південної Азії й Південно-Східної Азії, Англії, ОАЕ, США, Канади, Турецької Республіки та інших країн ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька в супроводі матері до досягнення повноліття; надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька, посилаючись на те, що в шлюбі з відповідачем у них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка після розірвання шлюбу 04.05.2012 року залишена на проживання з позивачкою. Відповідач з моменту розлучення щоразу безпідставно затримує оформлення документів на вивіз доньки за кордон, що призводить до ускладнення процедури їх оформлення, переносу запланованих поїздок, додаткових фінансових затрат. Водночас, донька часто хворіє, а тому для профілактики захворювань їй необхідне періодичне перебування на морі. З метою забезпечення належного оздоровлення дитини, відпочинку, а також надання дитині можливості розширення світогляду, духовного, інтелектуального розвитку, позивачка має бажання здійснювати поїздки за кордон оскільки, це буде відповідати інтересам дитини. Однак, на даний час відповідач не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон, не мотивуючи таку відмову жодними аргументами. Просила суд надати їй дозвіл на на тимчасовий вивіз доньки ОСОБА_5 за кордон без згоди батька ОСОБА_2 до досягнення дитиною повноліття (до досянення 16 років) в країни ближнього та дальнього зарубіжжя, країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії та країн Південної Азії й Південно-Східної Азії, Англії, Об'єданих Арабських Еміратів, США, Канади, Турецької Республіки та інших країн.

10.11.2017 року позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України - до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії та країн Південної Азії й Південно-Східної Азії, Англії, ОАЕ, США, Канади, Турецької Республіки та інших країн ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька в супроводі матері або уповноваженої нею особи, до досягнення повноліття; надати дозвіл ОСОБА_1 або уповноваженій нею особі на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька (а.с. 19-20).

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила (а.с. 21).

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого не заперечила проти задоволення позову, просила проводити розгляд справи без її участі та без участі позивача (а.с. 37-38).

Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу виїзду малолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 виданого 09.03.2005 року (а.с. 5).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.04.2012 року, яке набрало законної сили 04.05.2012 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 09.08.2003 року у відділі РАГСу Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №1139 - розірвано. Неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишено на виховання та проживання з матір'ю (а.с. 6-7).

Як вбачається з копії заяви від 19.10.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №1905, ОСОБА_2 надав згоду на оформлення візи та багаторазові поїздки до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Туреччини, Єгипту, Тунісу, Канади, США, Грузії, до країн - учасників Шенгенського договору (держав Європейського союзу), а також до інших країн, на період з 20.10.2017 року по 20.10.2020 року, його малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка супроводжуватиме їхню дитину в цих поїздках, буде піклуватись про її безпеку і здоров'я, а також гарантує повернення їхньої дитини до України по закінченню строку перебування за кордоном (а.с. 47).

Однак, враховуючи те, що вищезазначена згода на вивіз малолітньої дитини за кордон була надана відповідачем 19.10.2017 року, тобто після звернення 23.06.2017 року позивачки до суду із даним позовом, а тому судом до уваги не береться.

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Частиною 2 ст. 4 вказаного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини для її виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.п. 2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за № 5 чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред`явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Статтею 7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

На виконання ст.7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україн громадян України» постановою Кабінету Міністрів 31.03.1995 року за № 231 затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Пунктом 18 Правил зазначено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

В силу дії ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 надав згоду на виїзд малолітньої доньки за кордон строком до 20.10.2020 року, однак уже після звернення позивачки до суду із даним позовом та не до досягнення дитиною повноліття, яке настане 02.12.2020 року, і виключно у супроводі матері, що не відповідає інтересам дитини. Тому такий дозвіл слід надати позивачці.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні дані щодо обох батьків, вік дитини, суд вважає, що право дитини на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дитини за кордон на строк не більше 90 календарних днів впродовж кожного року не порушує прав ОСОБА_2, як батька дитини та вчиняється матір'ю в інтересах доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На переконання суду виїзд дитини за кордон на строк, який перевищує 90 календарних днів впродовж року, може завадити побаченню батька та дитини в Україні, а також створити перешкоди для виховання дитини, як громадянина в Україні.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України про відсутність права у того з батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення - надання дозволу дитині на виїзд за кордон на строк, який дозволить дитині належно відпочити, оздоровитись та з пізнавальною метою, однак не позбавить батька права брати належну участь у вихованні дитини, тобто з моменту набрання вказаним рішенням законної сили та до досягнення дитиною 16-річного віку - до 02.12.2020 року.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі вищенаведеного, відповідно ст. ст. 2, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.п.2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, п.п. 18, 19 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 231 від 31.03.1995 року, ч.ч.1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України - до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії та країн Південної Азії й Південно-Східної Азії, Англії, ОАЕ, США, Канади, Турецької Республіки та інших країн ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька в супроводі матері або уповноваженої нею особи, до досягнення повноліття; надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька - задоволити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1, або уповноваженим нею особам, на оформлення проїзних документів на малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, для виїзду за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії та країн Південної Азії й Південно-Східної Азії, Англії, ОАЕ, США, Канади, Турецької Республіки та інших країн, з дати набрання даним рішенням законної сили до 02.12.2020 року, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3

Надати дозвіл малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, країн Шенгенської угоди, Єгипту, Албанії та країн Південної Азії й Південно-Східної Азії, Англії, ОАЕ, США, Канади, Турецької Республіки та інших країн, з дати набрання даним рішенням законної сили до 02.12.2020 року, тривалістю перебування дитини за кордоном не більше 90 календарних днів впродовж кожного року в період шкільних канікул, в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, або уповноважених нею осіб, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 27.06.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.