Справа № 296/9382/18
296/9382/18; 2/296/2599/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"03" грудня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

секретаря судового засідання Тузенко А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду №330 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.09.2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05.03.2018р. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 14.01.2001р.н., та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00грн. щомісяця, починаючи з дня надбання рішення законної сили.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05.03.2018р. задоволено її позовні вимоги та збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову з 23.01.2018р. Як зазначає позивач, 01.09.2018р. син ОСОБА_3, зарахований на денну форму навчання до Житомирського державного технологічного університету за спеціальністю інженер програмного забезпечення. Згідно договору про надання освітніх послуг №ПІ-18-011б вартість навчання становить 74000,00грн., по 18500грн. щорічно. Посилаючись на те, що самій сплачувати таку суму на навчання сина занадто складно, оскільки має невеликий дохід, враховуючи , що відповідач має гарний заробіток, відповідно, має змогу платити аліменти в більшому розмірі, ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 26.10.2018 року відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити (а.с.30).

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не надіслав.

З урахуванням приписів ст.280 ЦПК України наявні підстави для проведення заочного розгляду даної справи.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.10).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05.03.2018р. (а.с. 31-33) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково. Змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову з 23.01.2018.

ОСОБА_4 є студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю "інженерія програмного забезпечення" Житомирського державного технологічного університету. Період навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022року. Згідно умов договору №ПІ-18-011Б про надання освітних послуг вартість освітньої послуги становить 74000,00грн., у тому числі 18500,00грн. щорічно (а.с.11-12).

Згідно квитанції від 23.08.2018р. позивачем сплачено 5550,00грн. за навчання.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом..

При вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, доказів, які б свідчили про непрацездатність останнього або про обставини, що унеможливлюють його працевлаштування, відповідач в розпорядження суду не надавав.

В силу ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вказані вище обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 14.01.2001р.н, який навчається, виходячи з того, що такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення життєвих потреб дитини.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. ст.ст.4, 5, 13, 76-83, 141, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Збільшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 3000,00грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн судового збору.

Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач

ОСОБА_1,

Проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

РНОКПП

Відповідач

ОСОБА_2

проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

РНОКПП НОМЕР_1

Суддя В. П. Маслак