Справа № 2018/2-2589/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Колесник С.А.,

за участю секретаря - Ашрафовій І.Р.,

державного виконавця - Мазуріної О.М.,

представника ПАТ «ПУМБ» - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визначення частки майна ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Київського ВДВС в м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 08.02.2018 звернулася до суду з вказаним поданням, в якому просить визначити частку майна ОСОБА_2, 13.06.1975р.н. у квартирі №52 по пл..1-го Травня, буд. 1 в м.Харкові, якою він володіє. В обгрунтування вказаних підстав старший державний виконавець посилається на те, що в провадженні старшого державного виконавця Київського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області на виконанні перебуває виконавче провадження № 30435264, з примусового виконання виконавчого листа №2018/2-2589/11/16, виданий 13.10.2011р. Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №6252492 від 01.04.2008 р. в розмірі 122873,44 дол. США та 16360,21 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1700,00 гри. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. Боржник заборгованість не погасив. 3 метою виконання рішення Київського районного суду м. Харкова та виявлення майна, належного боржнику, державним виконавцем зроблено запити до відповідних установ. Згідно відповіді з Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно відповіді з Державної податкової служби України інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Державним виконавцем винесено постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та накладено арешт в Єдиному державному реєстрі рухомого та Єдиному реєстрі заборон на відчуження майна. Також встановлено, що за боржником автомобілі не зареєстровані. Згідно відповіді КП ХМБТІ від 21.08.2017 №1573/3 на ім»я ОСОБА_2 зареєстрована на праві спільної сумісної власності сумісно з ОСОБА_4 квартира №52 по пл..1-го Травня, 1 в м.Харкові на підставі свідоцтва про право власності на житло №03-219987 від 31.03.1999р. Отже, стягнення має бути звернено на майно боржника, яке перебуває у спільній сумісній власності, тобто на частину квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні старший державний виконавець Мазуріна О.М. подання підтримала.

Представник зацікавленої особи: Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_5» ОСОБА_1 підтримав подання державного виконавця .

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом належним чином про дату та час судового засідання, причину неявки суду не повідомив.

Згідно із ч.2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін і заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали подання та матеріали цивільної справи №2018/2-2589/11/16, суд вважає, що дане подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Київському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 30435264, з примусового виконання виконавчого листа №2018/2-2589/11/16, виданого 13.10.2011р. Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором №6252492 від 01.04.2008р. в розмірі 122873,44 дол. США та 16360,21 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1700,00 гри. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.(а.с.60,61).

Боржник добровільно рішення суду не виконує, під час перевірки його майнового стану, майна, яке б належало йому на праві приватної власності не виявлено. Проте, згідно відповіді КП ХМБТІ від 21.08.2017 №1573/3 на ім»я ОСОБА_2 зареєстрована на праві спільної сумісної власності сумісно з ОСОБА_4 квартира №52 по пл..1-го Травня, 1 в м.Харкові на підставі свідоцтва про право власності на житло №03-219987 від 31.03.1999р.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконанню рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.32 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч.1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Частиною 2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства.

При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду.

Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв'язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв'язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

А тому, за таких умов суд приходить до переконання, що державним виконавцем надані належні і достатні докази, які свідчать про належність спірного майна на праві спільної сумісної власності боржнику, та як вбачається з матеріалів справи, у боржника відсутнє інше майно, на яке можна звернути стягнення, що також знайшло підтвердження в судовому засіданні, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись ст.443 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визначення частки майна ОСОБА_2 - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2, 13.06.1975р.н. на праві власності належить 1/2 частка квартири № 52 що розташована в м. Харкові пл.1-го Травня, буд. 1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали складено 16 лютого 2018 року.

Суддя С.А.Колесник