Ухвала

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 442/8029/16

провадження № 61-2166ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Подана 22 лютого 2018 року касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 листопада 2017 року не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона подана з пропуском строку, встановленого статтею 325 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Підпунктом 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За змістом статті 325 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно зі статтею 319 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Із матеріалів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржувана ухвала апеляційного суду Львівської області проголошена

08 листопада 2017 року. Таким чином, останнім днем оскарження є

28 листопада 2017 року. Заявник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою 22 лютого 2018 року, що підтверджується відтиском штемпеля на конверті, і питання про поновлення строку на касаційне оскраження не порушує.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження при цьому навести поважні причини пропуску цього строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Із вступної частини та змісту касаційної скарги, поданої

ОСОБА_1, вбачається, що заявник не згоден з ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08 листопада 2017 року, проте у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій.

Пунктами 4 та 6 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.

У порушення вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та вказати у прохальній частині скарги судові рішення, які заявник просить переглянути, при цьому вказати суд, який їх ухвалив, та дати їх ухвалення та зазначити в чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

В порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. ОСОБА_1 заявлено клопотанням про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що він не має можливості сплатити судовий збір, оскільки його місячний дохід складає менше 1 600,00 грн.

На підтвердження заявником надано довідку та відомості про суми виплачених доходів та утриманих податків з Бориславського відділення Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, довідку з УПСЗН Бориславської міської ради Львівської області, довідку з Дрогобицького об'єднаного УПФ України у Львівській області, довідку з Бориславського міського центру зайнятості Львівського обласного центру зайнятості.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи викладене, заявлене клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило