Справа №442/182/18
Провадження №2/442/653/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Грушівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,2154 га з цільовим призначенням (використанням) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер №1 :05:000:0260 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, який помер 14 жовтня 2005 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 жовтня 2005 року помер його тесть ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом від 04.08.2005 року, посвідченого сільським головою Грушівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 205 на все належне йому майно. На підставі цього заповіту, державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, йому було Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.09.2009 року на три земельні ділянки, які належали ОСОБА_3 на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 420872 від 23.09.2005 року. Також на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.09.2009 року, він є спадкоємцем грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами та власником житлового будинку, які належали спадкодавцю (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.09.2009 року).

Поряд із вказаним вище майном, він мав намір отримати в Першій Дрогобицькій державній нотаріальній конторі ще одне Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2154 га. (кадастровий номер: №1 :05:000:0260) з цільовим призначенням (використанням) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, однак 04 грудня 2017 року державним нотаріусом ОСОБА_4 була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв»язку з тим, що в нього відсутній вказаний вище оригінал Державного акту про право приватної власності.

А тому для захисту своїх спадкових справ, змушений звертатись до суду.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, від них поступила заява про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповідом після смерті тестя ОСОБА_3, який помер 14 жовтня 2005 року, та прийняв спадщину після його смерті, що стверджується долученим до матеріалів справи Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом серія ВМК № 501640; ВМК № 501641; ВМК № 501642, виданими державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 03.09.2009.

Постановою від 04.12.2017 державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2154 га., через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія ЯБ № 569027 від 15.12.2006 року) вбачається, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,2154 га з цільовим призначенням (використанням) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки №1 :05:000:0260, що також підтверджується інформаційною довідкою, виданою 21.12.2017 року Міськрайонним управлінням у Дрогобицькому районі та місті Дрогобичі ГУ Держгеокадастру Львівської області.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи , яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України «право на спадкування мають особи, визначені у заповіті».

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, як встановлено в судовому засіданні позивач не відмовлявся від спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що у спадкоємця відсутній оригінал Державного акту на вищевказану земельну ділянку належну ОСОБА_3, позивач на підставі закону є його спадкоємицем по заповіту, який прийняв спадщину та після смерті тестя вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 197, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,2154 га з цільовим призначенням (використанням) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Грушівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер №1 :05:000:0260 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, який помер 14 жовтня 2005 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Крамар