Справа № 309/361/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2018 року м. Ужгород

апеляційний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги на рішення Хустського районного суду, ухваленого 24 жовтня 2017 року головуючою суддею Лук'яновою О.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги про визнання дій щодо відсторонення від роботи неправомірним та стягнення моральної шкоди, -

встановила:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася у суд із заявою в якій після уточнення предмету та підстав позову просила: 1) визнати неправомірними дії заступника головного лікаря по охороні дитинства та материнства, в.о. головного лікаря Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги відділу охорони здоров'я Хустської районної державної адміністрації Яким Наталії Степанівни в період з 04.10.2016 року по 25.10.2016 року щодо відсторонення її від роботи; 2) зобов'язати головного лікаря Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги відділу охорони здоров'я Хустської районної державної адміністрації притягти Яким Н.С. до дисциплінарної відповідальності; 3) стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 15000грн.

Дані позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.10.2016 року в.о. головного лікаря Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги відділу охорони здоров'я Хустської районної державної адміністрації - Яким Н.С. незаконно та всупереч трудового законодавства вилучила від неї ключі від кабінету та відсторонила її від роботи з підстав, наведених в доповідній Яким Н.С. від 04.10.2016 року. Такими незаконними діями їй завдано моральних збитків, які проявилися в негативних змінах її життя: переживання, спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги до роботи, знижений та нестійкій настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість. Моральну шкоду вона оцінює в 15 000 грн.

Рішенням Хустського районного суду від 24 жовтня 2017 року даний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії заступника головного лікаря по охороні дитинства та материнства, в.о. головного лікаря Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги відділу охорони здоров'я Хустської районної державної адміністрації - Яким Наталії Степанівни в період з 04.10.2016 року по 25.10.2016 року щодо відсторонення ОСОБА_2 від роботи. Стягнуто з Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги Відділу охорони здоров'я Хустської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Зобов'язано головного лікаря Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги розглянути питання щодо доцільності притягнення заступника головного лікаря Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги Яким Наталії Степанівни до дисциплінарної відповідальності. Вирішено питання про судові витрати.

На дане рішення Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та увалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що ніякого відсторонення позивача від посади не було, оскільки відповідний наказ не видавався, заробітна плата за цей період їй виплачена.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (тут і надалі в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 1 січня 2016 року прийнята в порядку переведення з Хустської райполіклініки на посаду сестри медичної /прививочної/ амбулаторії м. Хуст №3 Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги відділу охорони здоров'я Хустської районної державної адміністрації /далі Центр/ /а.с.43/.

У доповідній в.о. головного лікаря Центру - Яким Н.С. від 4 жовтня 2016 року зазначено, що ОСОБА_2 відмовилася від проведення маніпуляцій дитячого населення згідно плану та графіку щеплень. Пояснень своєму вчинку не дала, та через це від неї було відібрано ключі від кабінету щеплень та відсторонено від роботи /а.с.54/.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 було незаконно відсторонено від роботи чим завдано моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відсторонення від роботи - це тимчасове усунення працівника від виконання ним своїх функціональних обов'язків у передбачених законодавством виняткових випадках зазвичай без виплати заробітної плати за цей час, але зі збереженням робочого місця. Час, протягом якого працівник не працював унаслідок відсторонення, оплаті не підлягає на підставі частини першої статті 94 КЗпП, відповідно до якої заробітна плата працівникові виплачується за виконану ним роботу. Лише в деяких конкретно передбачених законодавством випадках окремим категоріям працівників за період відсторонення їх від роботи може виплачуватися заробітна плата. Про відсторонення працівника від роботи власник або уповноважений ним орган виносить відповідний наказ.

Однак, в даному випадку відповідачем не виносився наказ про відсторонення ОСОБА_2 від роботи. Доповідна в.о. головного лікаря Центру - Яким Н.С. від 4 жовтня 2016 року начальнику ВОЗ Хустської РДА не є належним доказом, який може юридично підтверджувати факт відсторонення працівника від роботи. В такому випадку слід встановлювати чи дійсно мало місце відсторонення працівника від роботи. Тобто, чи мало місце фактичне недопущення працівника до виконання ним своїх функціональних обов'язків, що в більшості випадків має наслідком невиплату йому заробітної плати за цей період.

У той же час, як слідує з табелів обліку робочого часу за жовтень 2016 року (а.с.75) ОСОБА_2 за весь місяць жовтень 2016 року відмічено про її присутність на роботі та відпрацювання нею конкретного робочого часу (аналогічного по тривалості з іншими медсестрами закладу).

Відповідно до розрахункової відомості за жовтень 2016 року ОСОБА_2 нараховано заробітну плату за цей місяць за 20 робочих днів, що відповідає табелю обліку робочого часу (а.с.76).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_2 рахувалася присутньою на робочому місці та такою, що здійснювала покладені на неї посадові обов'язки протягом усього місяця за весь жовтень 2016 року, з виплатою їй за цей період заробітної плати за відпрацьований період у повному обсязі без будь-яких обмежень.

Наведені обставини дають підстави зробити висновок про те, що відсутні підстави стверджувати, що позивачку було у передбачений трудовим законодавством спосіб відсторонено від посади за період з 04.10.2016 по 25.10.2016 року, а відтак, така позовна вимога як визнання дій щодо відсторонення від посади незаконними - задоволенню не підлягає.

Інші же позовні вимоги ОСОБА_2 є похідними від вищезазначеної вимоги, а тому, також не підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги, задовольнити.

Рішення Хустського районного суду від 24 жовтня 2017 року, скасувати та ухвалити в справі постанову суду про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позову до Хустського центру первинної медико-санітарної допомоги про визнання дій щодо відсторонення від роботи неправомірним та стягнення моральної шкоди.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 03 липня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді