Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/930/18
Провадження № 2/494/464/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Березівської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати, ОСОБА_2. Після її смерті залишилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1. Оскільки вона є спадкоємицею першої черги, так як являється її рідною дочкою, тому просить встановити факт постійного проживання разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, але своїми письмовими заявами від 14 та 15 листопада 2018 року просять розглянути справу без їх участі та з вимогами заяви повністю згодні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачається, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 9). За життя їй на праві власності належав житловий будинок, згідно договору купівлі- продажу, посвідчений Березівською державною нотаріальною конторою Одеської області 13.02.1976, зареєстрований 21.03.1977 року філією КП «БТІ» ОМР м. Березівка за № 639 в книзі №8 на стор.109 (а.с.13-14). За життя вона склала заповіт, посвідчений 13.09.2000 року приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 2130, яким заповідала позивачці усе належне їй спадкове майно (а.с.29). Після смерті матері ОСОБА_1 своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 30).

30 березня 2015 року нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області позивачці було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серії НОМЕР_6 на земельну ділянку площею 0,016 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серії НОМЕР_5 на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.31,33). У видачі Свідоцтва про право на спадщину на іншу частину спадкового майна, а саме на житловий будинок їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 48).

Як видно з письмових пояснень позивачки, 13.02.1976 року у ОСОБА_3 був куплений цілий одноповерховий кам'яний недобудований будинок 50% готовності житловий будинок з надвірними будівлями будинок за адресою: АДРЕСА_1.

15.02.1977 року на засіданні комісії при виконавчому комітеті Березівської міської ради було прийнято рішення про закінчення будівництва та введення в експлуатацію домоволодіння, що підтверджується актом про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 15.02.1977 року (а.с.19).

Даний будинок разом з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, яка була передана матері позивачки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Її право власності підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3, виданий 29.01.2010 року відділом Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області (а.с.17)

На підставі рішення Березівської міської ради Березівського району від 10. 04.2009 року ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку площею 0,0159 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4, виданий 29.01.2010 року відділом Держгеокадастру у Березівському районі Одеської області (а.с. 18).

Той факт, що заявниця є дочкою спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз'яснюється, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З матеріалів справи видно, що такі умови відсутні та приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку, оформити право власності на спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як убачається з ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

При вирішенні питання про прийняття спадщини по факту спільного проживання із спадкодавцем слід враховувати, що не має правового значення також питання про те, де переважно проживали особи на час відкриття спадщини: за місцем відкриття спадщини або за місцем реєстрації одного з них, оскільки ч.3 ст.1268 ЦК України такої вимоги не містить.

Статею 392 ЦК України передбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Встановлення фактів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно необхідно позивачці для оформлення спадкових прав на спадкове майно, а саме на житловий будинок.

Керуючись ст.ст. 81, 89,264ЦПК України, ст.ст. 376,392,1268 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем - матір'ю, ОСОБА_2, на час відкриття спадщини за адресою:

АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року і складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно пункту 15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Відповідач: Березівська міська рада, пл..Генерала Плієва, 9 м.Березівка Одеської області.

Суддя: