Справа № 314/4832/17
Провадження № 2/314/293/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018 року м.Вільнянськ

Справа № 314/4832/17;

провадження № 2/314/293/2018;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1;

- відповідач ОСОБА_2;

- третя особа Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення факту проживання однією сімєю та зміни черговості одержання права на спадкування,

за участю представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач звернулась до суду 21.11.2017 року з позовом про встановлення факту проживання однією сімєю та зміни черговості одержання права на спадкування. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з квітня 2010 року по червень 2015 року вона проживала однією сімєю, як чоловік та жінка, з ОСОБА_5. Вони були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, піклувалися один про одного. З реєстрацією шлюбу не поспішали, так як не було потреби. Під час спільного проживання ОСОБА_5 піклувався відносно позивача, так як остання потребувала сторонньої допомоги за станом здоровя.

15.06.2015 року помер ОСОБА_5.

29.07.2015 позивач, як особа, яка проживала із спадкодавцем ОСОБА_5 однією сімю, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де її повідомили, що для прийняття спадщини їй необхідно підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем.

У звязку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом, та просить суд встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та змінити черговість одержання права на спадкування та визнати її право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги.

Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягала, просила суд задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити з урахуванням відзиву на позов, який долучений до матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.11.2017 року провадження по справі відкрито та призначено судове засідання (а.с. 22-23).

27.11.2017 судом витребувана спадкова справа після померлого ОСОБА_5 (а.с. 25).

05.12.2017 до суду надійшла спадкова справа № 280/2015 (а.с. 35, 36-37, 38-33).

15.12.2017 року набув чинності закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції, у звязку з чим 29.01.2018 ухвалою суду прийнято рішення про розгляд даної справи в загальному позовному провадженні, починаючи зі стадії підготовчого провадження (а.с. 80-82).

21.03.2018 в судовому засіданні представником відповідача надано відзив на позов та долучені письмові докази (а.с. 98-101, 104). А також представником відповідача заявлено клопотання про витребування інформації з Камянської ВК № 101, чи відбував покарання ОСОБА_5 у даній установі, якщо так то, необхідно зазначити період (а.с. 106).

27.03.2018 до суду надійшла відповідь з Камянської ВК № 101 стосовно засудженого ОСОБА_5 (а.с. 111).

15.08.2018 за клопотанням представника відповідача судом направлений запит до Камянської ВК № 101 стосовно порядку відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 в даній установі (а.с.152).

15.08.2018 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 149, 150-151).

22.08.2018 до суду надійшла відповідь з Камянської ВК № 101, стосовно засудженого ОСОБА_5, де зазначено період відбуття покарання з 15.01.2009 по 15.06.2011 (а.с. 156).

30.10.2018 за клопотання сторін направлений запит до ДВЦ № 1 стосовно відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 (а.с. 179).

06.11.2018 до суду надійшла відповідь з ДВЦ № 1 стосовно засудженого ОСОБА_5, де зазначено період відбуття покарання з 15.06.2011 по 04.07.2013 (а.с. 180).

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши учасників по справі, свідків, дослідивши матеріали справи та зясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності, встановив

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сімєю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, піклувалися один про одного, були повязані спільним побутом. Під час спільного проживання ОСОБА_5 піклувався відносно позивача ОСОБА_1, так як остання потребувала сторонньої допомоги за станом здоровя (має І групу інвалідності).

15.06.2015 року ОСОБА_5 помер. 29.07.2015 ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, де її повідомили, що для прийняття спадщини їй необхідно підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Так, заявляючи позов про встановлення факту проживання однією сімєю, позивач просить встановити цей факт з метою зміни черговості у праві на спадкування.

Заявляючи позов про зміну черговості у праві на спадкування, позивачка у відповідності до вимог ст. 1259 ЦК України має доводити сукупність юридичних фактів, визначені диспозицією ч.2 вказаної правової норми, а саме: здійснення тривалий час опіки, матеріальне забезпечення та надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу/каліцтво був у безпорадному стані. За роз'ясненнями, що викладені в Постанові Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 p. а також листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.13 р. про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування - для задоволення позову необхідна наявність всіх визначених статтею обставин.

З метою повного та обєктивного розгляду справи судом допитувались свідки.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що вона є матірю позивача ОСОБА_1, та підтвердила факт спільного проживання її доньки з ОСОБА_5 з 2007 року по день його смерті. А також повідомила, що її донька у звязку з хворобою потребує сторонньої допомоги і ОСОБА_5 у всьому допомагав її доньці.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що вона є невісткою ОСОБА_1, та пояснила, що остання проживала однією сімєю з ОСОБА_5 з 2010 року. ОСОБА_5 у всьому допомагав ОСОБА_1, так як остання потребує сторонньої допомоги за станом свого здоровя.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є другом дитинства позивача, навчались разом в одній школі, а також пояснив, що вперше ОСОБА_5 побачив в 2007 році, останній приходив до ОСОБА_1

Представник відповідача не заперечував сам факт проживання позивача зі спадкодавцем однією сімєю, але не погоджувався з зазначеним позивачем періодом.

В судовому засіданні вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сімєю знайшли своє часткове підтвердження, а саме в частині, що позивач ОСОБА_1 проживала однією сімєю з ОСОБА_5 по день його смерті, але суд критично оцінює пояснення свідків, стосовно з якого часу позивач стала проживати разом зі спадкодавцем, а саме з 2007року, так як позивач такі вимоги не заявляла. Що стосується періоду з 2010 року, то пояснення свідків в цій частині спростовуються письмовими доказами. Суд також критично оцінює акт, який міститься в матеріалах справи (а.с. 17), так як він складений матірю позивача ОСОБА_6 і підписаний свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які надали покази в судовому засіданні як свідки, яким суд надав оцінку.

Так в матеріалах справи є довідки з Кам'янської Виправної колонії № 101 про те, що ОСОБА_5 відбував покарання в даній установі з 15.01.2009 по 15.06.2011 (а.с. 111), 15.06.2011 вибув відповідно ухвали суду до ДУ «Дружелюбівський виправний центр № 1». Згідно довідки ДУ «Дружелюбівський виправний центр № 1» ОСОБА_5 відбував покарання у даній установі з 15.06.2011 по 04.07.2013 (а.с. 180).

Згідно довідки та акту Дружелюбівської сільської ради, де зазначено, що ОСОБА_1, 1978р.н., проживала без реєстрації на території сільської ради з січня 2013 року разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 (а.с. 6, 18).

Таким чином, суд, проаналізувавши докази, які надані позивачем на підтвердження факту спільного проживання однією сімєю, приходить до наступних висновків, що вони підлягають частковому задоволенню, позивачем надано достатньо доказів на підтвердження факту проживання однією сімєю з ОСОБА_5, але з 04.07.2013 після звільнення з місць позбавлення волі, так як в період відбування покарання у вигляді позбавлення волі, спадкоємець не міг проживати з позивачем однією сімєю і вести спільне господарство.

Що стосується позовних вимог в частини зміни черговості одержання на спадкування.

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1216 ЦК України).

Ч. 2. ст. 1259 ЦК України вказано, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 21 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наразі, для зміни черговості спадкування в судовому порядку, як то просить позивач, необхідна і наявність та доведення обставин, що позивач проживала однією сімєю зі спадкодавцем не менше пяти років та здійснювала опіку та надавала допомогу спадкодавцеві, який перебував у безпорадному стані, що передбачено положеннями ч. 2 ст. 1259 ЦК України. Натомість позивачем не доведено обставин та не надано відповідних доказів стосовно проживання зі спадкодавцем однією сімєю більше ніж пять років, крім того згідно матеріалів справи та пояснень свідків вбачається, що саме позивач потребувала стороннього догляду за станом свого здоровя, а не спадкодавець.

Згідно спадкової справи вбачається (обор а,с.68), що нотаріусом вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого донька померлого ОСОБА_2 успадкувала спадщину, після смерті свого батька ОСОБА_5

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зміни черговості одержання права на спадкування не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись, , ст. ст. 5, 13, 81, 141, 263-265, ЦПК України, ст. 1259, 1264 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Цивільний позов задовольнити частково.

2.Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_5 в період з 04.07.2013 року по 15 червня 2015року, а саме до часу відкриття спадщини після померлого ОСОБА_5.

3.В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 28.11.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса: 69009, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії СЮ 253776 виданий Вільнянським РА ГУМВС України в Запорізькій області 16.03.2012 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою: Запорізька область, місто Вільнянськ, вулиця Маяковського, будинок 34.

Третя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області, , адреса: Запорізька область, місто Вільнянськ, вулиця Бочарова, 6.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

28.11.2018