Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2204/17

20 березня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Грещука Р.П.

секретаря Шпитко М.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Нафтохімік Прикарпаття» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

31.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві.

Просить суд постановити рішення, яким визнати незаконним наказ про звільнення № 840-к від 19.10.2017 року, поновити її на посаді лаборанта хімічного аналізу - пробовідбірника 4-го розряду цеху № 4 у ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» з 19.10.2017 із внесенням відповідних записів до трудової книжки.

Стягнути з відповідача - ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття»

на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 19.10.2017 по дату прийняття рішення суду відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року за №100.

Стягнути з відповідача - ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття»

на її користь дві тисячі гривень моральної шкоди, а рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу звернути до негайного виконання.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та подали письмове заперечення в якому ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Суду пояснили, що доводи ОСОБА_1, наведені у позовній заяві є необгрунтованими та безпідставними, оскільки адміністрація товариства приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади лаборанта хімічного аналізу- пробовідбірника 4-го розряду ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» в звязку із скороченням чисельності штату, діяла законно, у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Просять відмовити в задовоенні позовних вимог ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 80,81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених циммКодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно працювала в ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» лаборантом хімічного аналізу - пробовідбірником 4 розряду з 05.05.2011року. Дана обставина підтверджується трудовою книжкою, копія якої долучена до матеріалів справи.

Зясовано також, що у зв'язку із черговим скороченням чисельності працівників в ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», на підставі наказу № 73 від 29.06.2017року ОСОБА_1 була попереджена про можливе звільнення.

А 14.09.2017 року адміністрація ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» звернулася із відношенням № 1692-06 до профспілкового комітету первинної профспілкової організації ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» про розірвання трудового договору за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП, у звязку із скороченням чисельності та штату працівників, з окремими працівниками товариства, зокрема і з позивачем. Також в судовому засіданні перевірено, що 02.10.2017року на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» було розглянуто дане відношення адміністрації та прийнято постанову № 35, згідно з якою не прийнято рішення про надання згоди адміністрації ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на розірвання трудового договору з позивачем - ОСОБА_1

В подальшому, відповідач наказом № 840-к від 19.10.2017 року звільнив ОСОБА_1 з роботи за скороченням чисельності штату.

Позивач вважає, що звільнення з роботи є незаконним та необгрунтованим, оскільки прийняте всупереч вимогам законодавства про працю.

Разом з тим, суд в процесі розгляду справи встановив наступне:

Способи захисту порушених трудових прав працівника щодо незаконного звільнення врегульовано нормами КЗпП України.

Так, відповідно до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Як підтвердилося в судовому засіданні, на підставі рішення Наглядової ради ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» від 14.02.2017 р., наказу Голови Правління №73 від 29.06.2017 р., з вересня 2017 р. на підприємстві проводиться скорочення чисельності та штату працівників згідно з переліком посад, які підлягають скороченню та вказані в додатку №1 до вказаного наказу.

Копія додатку №1 долучена до матеріалів справи.

Як вбачається з пояснень представників відповідача та письмових матеріалів справи, підставою для скорочення штату та чисельності працівників було складне фінансово-економічне становище товариства, що викликане набранням чинності 01.01.2016 р. Національним стандартом ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» та неможливістю виробництва бензинів, які б відповідали вимогам даного Стандарту через непроведення реконструкції виробничих потужностей ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», а також у зв'язку з відсутністю сировини, виробництва та реалізації власної продукції.

В судовому засіданні також достовірно встановлено, що ОСОБА_1 була прийнята на роботу в цех №4 ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» 05.05.2011 р. на посаду лаборанта хімічного аналізу-пробовідбірника 4-го розряду.

В цеху №4 товариства, згідно штатного розкладу, що введений в дію з 01.04.2017 р., було передбачено 14 посад лаборантів хімічного аналізу-пробовідбірників 3-го розряду, 13 посад лаборантів хімічного аналізу-пробовідбірників 4-го розряду, та 5 посад лаборантів хімічного аналізу 5-го розряду. Копія штатного розпису ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» зберігається в матеріалах справи.

Судом також перевірено, що відповідно до додатку №1 до наказу Голови Правління ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» №73 від 29.06.2017 р. в цеху № 4 підлягали скороченню 13 посад лаборантів хімічного аналізу-пробовідбірників 3-го розряду, та 13 посад лаборантів хімічного аналізу-пробовідбірників 4-го розряду. Одна посада лаборанта хімічного аналізу-пробовідбірника 3-го розряду, відповідно до Наказу (розпорядження) Голови Правління ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» про надання відпустки №18 від 17.07.2017 року, копія якого є в матеріалах справи, зберігається за ОСОБА_7, в звязку з наданням відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Як видно з матеріалів справи та пояснень представників відповідача, 05.07.2017 р. ОСОБА_1 було повідомлено про вивільнення не раніше, ніж через два місяці з дня повідомлення, згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності та штату.

Також, адміністрація ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» зверталася до первинної профспілкової організації товариства з поданнями про розгляд питання розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України з лаборантами хімічного аналізу-пробовідбірниками 3-го та 4-го розрядів цеху №4, які підлягали вивільненню.

Зокрема, 14.09.2017 р. адміністрація ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» звернулася до первинної профспілкової організації з поданням про розгляд питання розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України з працівниками товариства, в тому числі із ОСОБА_1

Наведені обставини не заперечуються позивачем ОСОБА_1

Частиною 7 ст. 43 КЗпП України передбачено, що рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Таким чином, профспілковим комітетом за результатами розгляду подання може бути прийняте одне з двох рішень: про надання згоди на розірвання трудового договору, або про відмову в наданні такої згоди.

Відповідно до постанови профспілкового комітету ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» №35 від 02.10.2017 р. рішення не було прийняте.

У зв'язку з тим, що профспілковим комітетом товариства не прийнято рішення про надання згоди чи про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору з позивачем ОСОБА_1, керівництвом ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» видано наказ №840-к 19.10.2017 р. про звільнення 19.10.2017 р. даного працівника за скороченням чисельності та штату, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Ч.1 ст.42 КЗпП визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

А більш високий рівень кваліфікації може підтверджуватись документами про освіту, присвоєнням кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), підвищенням кваліфікації, тимчасовим виконанням обов'язків більш кваліфікованих працівників тощо.

У зв'язку з тим, що згідно з додатком №1 до наказу №73 від 29.06.2017 р. скорочувалося 13 посад лаборантів хімічного аналізу-пробовідбірників 3-го розряду, 13 посад лаборантів хімічного аналізу-пробовідбірників 4-го розряду, всі працівники, в тому числі і ОСОБА_1, які працювали на таких посадах, підлягали вивільненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 492 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Як констатовано в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.09.2017р. у справі №362/1646/16-ц власник є таким, що належно виконав наведені вище вимоги КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Як видно з особової картки ОСОБА_1М, копія якої є в матеріалах справи, вона закінчила Дрогобицький нафтовий технікум, здобула кваліфікацію за дипломом технік-технолог.

З пояснень представників відповідача та письмових матеріалів справи встановлено, що 05.07.2017 р., а саме з моменту повідомлення ОСОБА_1 про вивільнення по серпень 2017 р. на ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» не було вакантних посад, які б відповідали професії чи спеціальності ОСОБА_1, чи іншої вакантної роботи, яку даний працівник міг би виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Згідно з наказом Голови Правління №194-о від 12.09.2017 р. з 13.09.2017 р. було створено групу відділу технічного контролю у складі цеху №3. В даній групі установлено штат у кількості 6 штатних одиниць: лаборант хімічного аналізу-пробовідбірник 4-го розряду - 4 штатні одиниці; лаборант хімічного аналізу-пробовідбірник 5-го розряду -2 штатні одиниці.

На вакантні посади групи відділу технічного контролю були переведені працівники цеху №4, які попадали під вивільнення, однак у порівнянні з ОСОБА_1 мали більшу кваліфікацію, стаж роботи, доплату за високу професійну майстерність.

Копії особових карток таких працівників, наказів про їх переведення, наказу про встановлення доплат за високу професійну майстерність долучені до матеріалів справи.

Наведені обставини також підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків -ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та не спростовано позивачем ОСОБА_1

А саме, як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_4- начальник лабораторії ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», в лабораторії в звязку із скороченням із 47 штатних посад залишили тільки 12 чоловік.

При скороченні посад лаборантів основними критеріями були: кваліфікація, освіта, стаж роботи. Крім того брались до уваги сімейний стан, наявність у працівників заохочень за сумлінну роботу, грамот, доплат за майстерність, виплати премій.

Таким чином, з врахуванням даних чинників, ОСОБА_1 підлягала під скорочення.

Свідок також підтвердила, що з 05.07.2017 р., а саме з моменту повідомлення ОСОБА_1 про вивільнення і включно по серпень 2017 р. на ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» не було вакантних посад, які б відповідали професії чи спеціальності ОСОБА_1

Зазначає, що при формуванні списків працівників, які підлягали скороченню, нею було враховано всі вимоги трудового законодавства.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що вона працює на посаді начальника управління трудових ресурсів ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття». Ствердила, що процедура скорочення ОСОБА_1 з посади лаборанта хімічного аналізу-пробовідбірника 4-го розряду проходила згідно вимог КЗпП України.

Її було повідомлено про скорочення за два місяці, питання розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України із ОСОБА_1 було предметом розгляду профкому, який рішення не прийняв і остаточне рішення приймала адміністрація підпримства.

При звільненні, у визначені трудовим законодавством строки, ОСОБА_1 була отримана трудова книжка, виплачена зарплата, компенсація при скороченні, компенсація за невикористану відпустку, вихідна допомога при скороченні.

Вакантні посади чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, або інші вакантні роботи, яку ОСОБА_1 могла б виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації, та досвіду на ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на час її звільнення - були відсутні.

Також зазначила, що при скороченні чисельності враховується багато факторів, зокрема і стаж роботи, який у ОСОБА_1, порівняно з іншими працівниками лабораторії, був найменший.

Свідок ОСОБА_6 - голова профкому ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» в судовому засіданні пояснив, що згідно З-ну України «Про професійні спілки і гарантії їх діяльності» 02.10.2017 р. було проведене засідання профкому, на якому розглядалося питання скорочення чисельності працівників товариства, в тому числі і ОСОБА_1На засідання профкому позивач була присутня.

Профспілковий комітет, вказав свідок, це колегіальний орган, на який ніхто не впливає. З присутніх на профкомі десяти чоловік 5 проголосували за скорочення ОСОБА_1, а пять проти скорочення, тобто рішення не було прийняте.

Тому в даному випадку остаточне рішення прийняв власник (адміністрація товариства), згідно якого ОСОБА_1 була скорочена з посади лаборанта хімічного аналізу-пробовідбірника 4-го розряду ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття».

Таким чином, враховуючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, будь-яких порушень адміністрацією ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» трудового законодавства України при звільненні ОСОБА_1 з посади лаборанта хімічного аналізу- пробовідбірника 4-го розряду за скороченням чисельності штату -судом не встановлено.

Також, відповідно до зроблених висновків суду, до задоволення не підлягають і вимоги ОСОБА_1 про виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання про необхідність відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

На підставі ст.ст.40 п.1,42 ч.1, ст. 492 ч.3, ст. 43 ч.7 КЗпП України та керуючись ст.ст.258, 259 ч.6, 263, 265, 268 ч.1 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Нафтохімік Прикарпаття» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 29.03.2018 року