Справа № 367/4572/16-ц Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/754/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 28.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Верланова С.М.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фінансового управління Ірпінської міської ради, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

у червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 11 листопада 2015 року близько 07 год. 40 хв. він, керуючи належним йому на праві власності технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухався без порушень Правил дорожнього руху в м.Ірпінь по вул. Соборна в напрямку м.Києва.

Наблизившись до пішохідного переходу позивач побачив, як попереду нього почали гальмувати та зупинятися інші транспортні засоби, пропускаючи пішоходів і, не застосовуючи екстреного гальмування, поступово також зупинився і через 1-2 секунди після повної зупинки керованого ним автомобіля він відчув дуже потужний удар зіткнення в задню частину свого автомобіля. Вийшовши із автомобіля на проїздну частину ОСОБА_2 побачив, що в задню частину його автомобіля вїхав на швидкості автомобіль НОМЕР_2. ДТП сталося із-за того, що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п.13.1, 12.1 ПДР.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 03.12.2015 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави.

Своїми неправомірними діями водій ОСОБА_3 спричинив позивачу матеріальну шкоду, що виразилась в наступному. Згідно звіту №121/3-16 про оцінку вартості матеріального збитку, що виконаний спеціалістом-оцінщиком ОСОБА_4 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_1 21.03.2016 р. в результаті його пошкодження в ДТП складає 14 326,07 грн.

За проведення вказаної автотоварознавчої оцінки автомобіля сплачено 1 000 грн.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 в результаті скоєння ним ДТП спричинив ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 15 326, 07 грн., з яких: 14 326,07 грн. матеріальна шкода та 1 000 грн. за проведення оцінки автомобіля.

Автомобіль «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_3, яким керував водій ОСОБА_3 по трудовому договору належить на правах власності його роботодавцю фінансовому управлінню Ірпінської міської ради, який був застрахований в НАСК «Оранта», а тому про даний страховий випадок було вчасно повідомлено власника даного автомобіля та страхову компанію.

З дня скоєння ДТП і до дня подання позову до суду матеріальна шкода не була відшкодована позивачу.

Просив стягнути солідарно з Фінансового управління Ірпінської міської ради, Національної акціонерної страхової компанії та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в порядку відшкодування загальної суми спричиненої матеріальної шкоди 15326,07 грн. та судові витрати в сумі 551, 21 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстнації, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно є незаконним та необгрутованим, а також необєктивним та ухвалене на припущеннях і протиріччях.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що фактично з дня скоєння ДТП і майже до дня постановлення ухвали про відкриття провадження по даній справі на пропозицію позивача добровільно провести виплату, тобто компенсувати спричинену останньому шкоду ніяких належних виплат чи відшкодувань позивачу не надали і навіть не поцікавилися в яких тяжких умовах він знаходиться із-за скоєння цієї ДТП з вини ОСОБА_3

Стверджує, що на протязі усього судового розгляду в суді першої інстанції, ОСОБА_2 постійно заявляв про наявність у нього належного, допустимого і законного речового доказу, а саме автомобіль НОМЕР_4 в повністю незмінному та невідновленому після цієї ДТП стані, тобто з тими механічними пошкодженнями, що утворилися на даному транспортному засобі саме в результаті його участі в цій ДТП.

Апелянт, вважає, що суд першої інстнації ухвалюючи оскаржуване рішення вирішив упереджено, однобічно і помилково послався на те, що «згідно дослідження № АА7433НН-19.01/5 від 19.01.2016 року, виконаного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 4 955,50 грн.

І це тоді, як матеріальний збиток, згідно до наданих страховиком однобічних та повністю помилкових вищенаведених досліджень, визначався понад два роки тому назад, а ніяк не в листопаді 2017 року, тобто на час вирішення судом позовної заяви або виконання робіт, необхідних для відновлення належної позивачеві речі.

21 березня 2016 року ОСОБА_2 саме з врахуванням того, що грошових коштів визначених вищенаведеним дослідженням № НОМЕР_5 19.01/5 від 19.01.2016 в розмірі 4 955,50 грн. було вкрай недостатньо для проведення відновлення пошкодженої речі та, в звязку з позбавленням позивача відповідачами будь якої змоги відновити належний ОСОБА_2 пошкоджений при ДТП автомобіль НОМЕР_4, вимушений був законним шляхом отримати такий належний, допустимий та законний доказ, як Звіт № 121/3-16.

Відповідно до Звіту №121/3-16 про оцінку вартості матеріального збитку було встановлено, що вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля НОМЕР_4 в результаті його пошкодження при ДТП станом на 21 березня 2016 року складала 14 326,07 грн.

Просив скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2017 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осі, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстнації без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників спарви. У такому випадку судове засідання не провлдиться.

Враховуючи вище викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасни+ків справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 листопада 2015 року близько 07 год. 40 хв. позивач, керуючи належним йому на праві власності технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухався в м.Ірпінь по вул. Соборна в напрямку м.Києва.

Наблизившись до пішохідного переходу позивач побачив, як попереду нього почали гальмувати та зупинятися інші транспортні засоби, пропускаючи пішоходів і, не застосовуючи екстреного гальмування, поступово також зупинився і через 1-2 секунди після повної зупинки керованого ним автомобіля він відчув дуже потужний удар зіткнення в задню частину свого автомобіля.

Вийшовши із автомобіля на проїздну частину позивач побачив, що в задню частину його автомобіля вїхав на швидкості автомобіль НОМЕР_2. ДТП сталося із-за того, що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п.13.1, 12.1 ПДР.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 03.12.2015 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави.

Автомобіль «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_3, яким керував водій ОСОБА_3 по трудовому договору належить на правах власності його роботодавцю фінансовому управлінню Ірпінської міської ради, який був застрахований в НАСК «Оранта»

Відповідно до полісу № АІ/1960102 від 13.01.2015 року, Фінансове управління ІМР застрахувало свою цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів в «Національній акціонерній страховій компанії «Оранта», а саме шкоду заподіяну майну 50 000 грн., розмір франшизи 0, забезпечений транспортний засіб «Daewoo Lanos» номерний знак НОМЕР_6.

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 11 листопада 2015 року проведеного ОСОБА_5, в присутності ОСОБА_2 було описано пошкодження (а.с.74).

15.12.2015р. ПАТ НАСК «Оранта» звернулось, на підставі агентської угоди, до ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», з проханням провести авто-товарознавче дослідження про визначення вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_6 (а.с.63-76).

Згідно дослідження №АА7433НН-14.01/5 від 14.01.2016 року, виконаного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_7, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 2 239,63 грн. (а.с.63-76).

За заявою ОСОБА_2 від 22.12.2015 р. був проведений додатковий огляд встомобіля (а.с.90).

Згідно додаткового огляду від 23 грудня 2015 року до огляду від 15 грудня 2015 року, складеного начальником відділу аварійних комісарів ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_2 було зафіксовано пошкодження автомобіля, зауважень від ОСОБА_2 не надходило (а.с.77-89).

Згідно додаткового дослідження №АА7433НН-19.01/5 від 19 січня 2016 року, виконаного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_7, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 4 955,50 грн. (а.с.77-89).

За заявою ОСОБА_2, відповідно до платіжного доручення №7095 від 11 лютого 2016 року, ПАТ «НАСК «Оранта» перерахувало 4 955,50 грн. ФОП ОСОБА_8 на ремонт автомобіля ОСОБА_2,Ю а саме «Hyundai Elantra» держномер АА 7433 НН.

ПАТ «НАСК «Оранта» виконало свої зобовязання, забезпечивши у встановленому законом порядку і у встановлений термін проведення огляду та додаткового огляду, щодо якого претензій чи зауважень не надходило, підготовку відповідного звіту на підставі Методики товарознавчої експертизи, провівши розрахунок страхового відшкодування відповідно до положень чинного законодавства та виплативши його.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач був присутній при огляді експертом автомобіля НОМЕР_7 та погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу. Претензій чи зауважень до проведеного огляду та додаткового огляду пошкодженого автомобіля позивач не предявляв і своїм власноручним підписом в акті огляду та додатковому акті огляду підтвердив правильність, повноту проведеного огляду і належну фіксацію його результатів.

Крім того позивач не заявляв клопотання про призначення по справі судової товарознавчої експертизи для визначення вартості завданих матеріальних збитків в звязку із дорожньо-транспортною пригодою.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, повязану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не зявився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З вищезазначеного вбачається, що у ПАТ НАСК «Оранта» є обовязок відшкодувати шкоду на умовах, визначених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Страховиком здійснено відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 4955,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7095 від 11 лютого 2016 року.

Позивач отримав рахуноку-фактуру №РО-0000186 від 23 грудня 2015 року складеного ФОП ОСОБА_8 відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля та автозапчастин складає 13 329,90 грн. (а.с.145).

Позивач самостійно замовив та отримав висновок №121/3-16 від 21.03.2016 року про вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля НОМЕР_8, що наданий позивачем та складений на його замовлення, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 14 326,07грн. (а.с.6-22).

Проте висновок №121/3-16 від 21.03.2016 року про вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля НОМЕР_8, що наданий позивачем та складений на його замовлення, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 14 326,07грн., не може бути прийнята судом апеляційної інстанції до уваги виходячи із наступного.

Претензій чи зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля позивач не предявляв і своїм власноручним підписом а акті огляду, та додатковому акті огляду, підтвердив правильність, повноту проведеного огляду і належну фіксацію його результатів (а.с.77-89).

Даний висновок не може бути підставою для перегляду розміру страхового відшкодування, оскільки розмір страхового відшкодування НАСК «Оранта» був встановлений відповідно до вимог ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За заявою ОСОБА_2, відповідно до платіжного доручення №7095 від 11 лютого 2016 року, ПАТ «НАСК «Оранта» перерахувало 4 955,50 грн. ФОП ОСОБА_8 на ремонт автомобіля ОСОБА_2,Ю а саме «Hyundai Elantra» держномер АА 7433 НН.

В своєму позові позивач просить стягнути 14 326,07грн., на відновлення його автомобіля при цьому не надає доказів, що саме зазначена сума повинна бути стягнута із відповідача і не спростовує доводів НАСК «Оранта» про неправильність виконаного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» дослідження відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_7, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 4955,50 грн. (а.с.77-89).

З даним дослідженням та додатковим оглядом від 15.12.2015 р. позичав погодився про що свідчить його підпис (а.с.87).

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Справа судом розглянута повно та обєктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді