АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1925/18 Справа № 199/9020/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О.Г. Доповідач - Свистунова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Єлізаренко І.А., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2017 року

по цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державних виконавців Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державних виконавців та зобов'язання вчинити певні дії, в обрунтування якої зазначала те, що 28 серпня 2017 року державним виконавцем АНД ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Меюс А.О. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 199/9020/14, 2/199/1738/15 за ЄДРВП № 54587902 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

Заявник вказувала, що про постанову про відкриття виконавчого провадження у вказаній вище справі вона дізналася випадково, коли до квартири, в якій вона мешкала з'явився державний виконавець та повідомив про те, що її будуть примусово виселяти з житла. Незважаючи на прохання заявника про надання для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження, останні не відреагували та з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" почали проводити заходи з виселення.

Також вказувала, що державні виконавці не надали їй строк для добровільного виконання рішення суду, порушили процедуру примусового виконання виконавчого листа , а саме: під час проведення примусового виселення державним виконавцем Меюсом А.О. та Волошин О.В. не було проведено опис майна та не призначено відповідального за зберігання цього майна, що є порушенням ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Посилаючись на викладене, заявник просила суд: визнати незаконними дії державних виконавців Меюс А.О. та Волошин О.В.; скасувати постанову № 54587902 про відкриття виконавчого провадження від 28 серпня 2017 року; скасувати та визнати незаконними акти від 11 вересня 2017 року та від 12 вересня 2017 року; зобов'язати державного виконавця АНД ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Меюса А.О. виконувати рішення суду у межах Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаної ухвали та постановлення нової, якою задовольнити її скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В порядку пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п.6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 7 лютого 2014 року, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Судом першої інстанції установлено, що 28 серпня 2017 року державним виконавцем АНД ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Меюс А.О. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 199/9020/14, 2/199/1738/15 за ЄДРВП № 54587902 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

11 вересня 2017 року за адресою місця проживання позивача: АДРЕСА_1 державними виконавцями АНД ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Меюс А.О., Волошин О.В. розпочалося примусове виконання рішення суду щодо виселення ОСОБА_2 з указаного вище житлового приміщення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а дії державного виконавця є правомірними та вчинені відповідно до цьогоЗакону.

При цьому, ОСОБА_2 при примусовому виконанні рішення суду з виселення добровільно зібрала свої речі та їх вивезла, претензій до державних виконавців щодо недостачі речей не мала.

Встановивши зазначені обставини, керуючись статтями 383, 384 ЦПК України (в редакції на момент постановлення ухвали), Законом України "Про виконавче провадження", суд першої інстанції постановив ухвалу про відмову у задоволенні вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала постановлена з неповним з'ясуванням судом обставин справи.

Частково задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_2, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст..3 цього закону. Відповідно до ч.6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові пор відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень що підлягають негайному виконанню).

Крім того, ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріалами справи та оглянутого в суді апеляційної інстанції виконавчого провадження, підтверджено, що державним виконавцем вчинено дії у відповідності до вимог, як ст. 26, так і 28 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: вчасно відкрито виконавче провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена у відповідності до вимог Закону, у тому числі містить встановлений ст.26 Закону 10-ти денний строк для його добровільного виконання боржником. Крім того, копію постанови з додатками вчасно (29.08.2017 року) та рекомендованим листом направлено на адресу боржника.

Матеріали виконавчого провадження містять два конверти, які направлялись рекомендованою кореспонденцією на адресу ОСОБА_2, однак повернулись до ВДВС з відміткою - за закінченням строку зберігання.

Матеріали цивільної справи містять докази того, що ОСОБА_2 отримала копію виконавчого провадження та повідомлення про проведення виконавчих дій, які направлені поштовим відправленням - 15.09.2017 року (а.с.11).

Крім того, як було встановлено судом апеляційної інстанції, і зазначене підтверджено поясненнями ОСОБА_2 та матеріалами виконавчого провадження, вона особисто ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження 11.09.2017 року.

Крім того, 11.09.2017 року ОСОБА_2 звернулась до начальника Амур-Нижньодніпровського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, державного виконавця АНД ВДВС ГТУЮ із заявою, якою просила відкласти виконавчі дії призначені на 12 вересня 2017 року. Також, просила надати строк для добровільного виконання та оскаржень (а.с.33).

Відповідні заперечення були зазначені ОСОБА_2 і у акті від 12.09.2017 року (а.с.37-38).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 до 10.09.2017 року перебувала за межами України.

Відповідно до ст.. 66 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого, про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Повідомлення про примусове виселення від 28.08.2017 року направлялось на адресу боржника, однак, як зазначалось вище не було отримано вчасно скаржником.

Колегія суддів вважає, що в ході розгляду справи об»єктивно встановлено, що ОСОБА_2 дійсно вчасно не отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2017 року та повідомлення про примусове виселення від 28.08.2017 року, оскільки перебувала за межами України. Про відкриття виконавчого провадження дізналась лише 11.09.2017 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Тобто, не відбулось належне повідомлення боржника про його примусове виселення в силу ст. 66 Закону та державним виконавцем не вирішено клопотання скаржника щодо відкладення виконавчих дій призначених на 12.09.2017 року з наданням строку для добровільного виконання.

У відповідності до вимог ст. 451 ЦПК України, з урахуванням викладеного, колегія вважає, що скаргу ОСОБА_2 на дії державних виконавців Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та зобов'язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню, а саме в частині щодо визнання неправомірними дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Меюса Артем Олександровича в частині щодо недотримання строку на добровільне виконання рішення суду по виконавчому провадженню № 54587902 на підставі виконавчого листа № 199/9020/14 2/199/1738/15 виданого 22.08.2017 року.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що інші дії державних виконавців Меюса А.О. та Волошин О.В. по виконанню виконавчого провадження № 54587902 на підставі виконавчого листа № 199/9020/14 2/199/1738/15 виданого 22.08.2017 року вчинялись в межах повноважень наданих Законом України "Про виконавче провадження", а оскаржувані ОСОБА_2 постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2017 року, акти від 11.09.2017 року та від 12.09.2017 року відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, у відповідності до вимог ч.5 ст. 66 Законом України "Про виконавче провадження», якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов»язаний провести опис майна.

Судом встановлено, що примусове виселення проводилось саме у присутності боржника, а тому відсутнє зобов»язання державного виконавця проводити опис майна.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому у іншій частині вимоги скарги та доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 7 листопада 2017 року - скасувати та постановити нову.

Скаргу ОСОБА_2 на дії державних виконавців Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Меюса Артем Олександровича в частині щодо недотримання строку на добровільне виконання рішення суду по виконавчому провадженню № 54587902 на підставі виконавчого листа № 199/9020/14 2/199/1738/15 виданого 22.08.2017 року.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.А. Єлізаренко

Т.П. Красвітна