Справа № 544/539/18
№ пров. 2/544/298/2018
Номер рядка звіту 51
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 червня 2018 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Ощинської Ю. О.,
за участю секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_1 міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 РДА Полтавської області звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що ОСОБА_3, народження 23 квітня 1987 року та ОСОБА_4, народження 23 березня 1990 року є батьками ОСОБА_2, народження 14 липня 2015 року. Мати дитини ОСОБА_4 зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, з її слів вона працює без оформлення трудових відносин. В управлінні соціального захисту населення оформлено одноразову допомогу при народження першої дитини, кошти на утримання дитини віддаються бабусі, але не у повній мірі. Батько дитини, ОСОБА_5 встановив батьківство на дитиною, останній зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, працює охоронцем на паливному складі та має тимчасові заробітки.
Малолітня ОСОБА_2 з народження проживає та перебуває на утриманні баби ОСОБА_6, народження 20 березня 1969 року по вул. Лермонтова, 7, м. Пирятин Полтавської області. ОСОБА_7 часто хворіє та перебуває на лікуванні у ОСОБА_1 ЦРЛ їй надано інвалідність. Остання постійно знаходиться з бабусею, яка забезпечує її усіма необхідними ліками та доглядає за нею. Батьки не відвідують дитину не цікавляться її станом, дитина потребує постійного догляду та довготривалого лікування. У звязку з тим, що батьки не бажають оформити посвідчення інваліда та пенсію ОСОБА_2, дитина не може отримати безкоштовні ліки, які потрібні їй за життєвими показниками. Бабуся невзмозі їх придбати на повний курс лікування. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_2, народження 14 липня 2015 року.
Представник позивача до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених у позові. У разу неявки відповідачів просить розглядати справу з винесенням заочного рішення.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Пирятинського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 РДА Полтавської області, про що зазначив у своїй заяві.
12 червня 2018 року головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст. 280 ЦПК України, оскільки вважає що маються підстави для проведення заочного розгляду справи.
Слід зазначити, що особливо актуальним заочний розгляд справи є для випадків, коли відповідач-фізична особа хоча фактично і не отримує ухвалу про відкриття провадження та повістку, але вважається належним чином повідомленим про розгляд справи в силу ст. 128 ЦПК України, оскільки вказані документи направлялась йому за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд, заслухавши представника позивача, третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Судом установлено, що батьками ОСОБА_2, народження 14 липня 2015 року є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-КЕ № 270550 від 03 квітня 2018 року (а.с. 5).
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України батьком ОСОБА_2, народження 14 липня 2015 року є ОСОБА_3 (а.с. 6).
Згідно корінця № 12 медичного висновку № 12 від 28 березня 2018 року ОСОБА_2 має захворювання: хронічний вірусний гепатит С, генотит 3а, фаза ре активації, помірна ступінь активності, печінкова недостатність, ст Fо. Функціональний розлад жовчного міхура. Інфекційна енцефалопатія, астенічний синдром. Дефіцит тіла. Сколіотична постанова. Плоско вальгусна постава ступнів (а.с. 11).
Згідно виписки епікріза медичної картки стаціонарного хворого № 956 Педіатричного відділення № 1 (гастроентерологічні ліжка) Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 12.03.2018 по 23.03.2018 року з клінічним діагнозом: хронічний вірусний гепатит С, генотит 3а, фаза реактивації, помірна ступінь активності, печінкова недостатність, ст Fо. Функціональний розлад жовчного міхура. Інфекційна енцефалопатія, астенічний синдром. Дефіцит тіла. Сколіотична постанова. Плоско вальгусна постава ступні (а.с. 12).
Згідно психолого педагогічногої характеристики на вихованку дошкільного закладу «Червона шапочка» ОСОБА_2, народження 14 липня 2015 року, відвідує дошкільний навчальний заклад «Червона шапочка» з жовтня 2017 року. Дитина виховується бабусею ОСОБА_6 Адаптація дівчинки проходила добре, садочок відвідує регулярно, завжди має чистий та охайний вигляд. ОСОБА_7 легко вступає у контакт з однолітками, доброзичлива. Рівень сприйняття дитини відповідає віку, на заняттях активна. Трудові доручення виконує старанно. Володіє навичками самообслуговування. Батьки дитини не беруть участь у її вихованні, не приводять ОСОБА_2 у садок, не відвідують святкові заходи, які проводяться, не цікавляться долею та проблемами дитини, не відвідують батьківські збори (а.с. 19).
Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у орендованій квартирі по вул. Ярмаркова, 11/2 м. Пирятин Полтавської області від 19 квітня 2018 року умови проживання незадовільні, у помешканні брудно та холодно. Для виховання та розвитку не створені належні умови, у кімнаті немає місця для проживання дитини, у помешкання пічне опалення. ОСОБА_7 з батьками не проживає, за усною домовленістю догляд за дитиною здійснює її бабуся ОСОБА_6 (а.с. 20).
Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_6 за адресою: вул. Лермонтова, 7, м. Пирятин Полтавської області, приватний будинок з пічним опаленням складається з трьох кімнат, умови проживання задовільні, кімнати достатньо вмебльовані, наявна необхідна побутова техніка та речі повсякденного вжитку. Усімї ОСОБА_6 виховується троє дітей: син ОСОБА_8, онука ОСОБА_2 та племінник Дмитро, Усі діти мають окремі спальні місця, забезпечені сезонним одягом, взуттям, канцелярським приладдям, іграшками. Продуктів харчування достатньо, сімєю обробляється земельна ділянка, у підсобному господарстві утримуються свині та птиця. ОСОБА_7 проживає у сімї бабусі від народження. Батько та мати дитиною не опікуються, іноді зявляються у нетверезому стані. Дитина повністю перебуває на утриманні бабусі (а.с. 21).
Згідно інформації ОСОБА_1 центральної районної лікарні № 522 від 26.04.2018 щодо дитини ОСОБА_2, народження 14.07.2015, що проживає з бабусею ОСОБА_6 за адресою: м. Пирятин, вул. Лермонтова, 7, яка неодноразово знаходилась у дитячому відділенні ОСОБА_1 ЦРЛ та отримувала стаціонарне лікування: з 20.10.2007 по 31.10.2017 з діагнозом гострий бронхіт, хронічний гепатит С, та з 21.11.2017 по 30.11.2017 з діагнозом гострий бронхіт, хронічний гепатит С. Під час лікування дитина постійно знаходилась з бабусею ОСОБА_6, яка забезпечувала усіма необхідними ліками динину та доглядала за нею. За весь період перебування дівчинки в стаціонарі мати жодного разу не відвідувала доньку та не цікавилась її станом. Дитина отримує державну соціальну допомогу з 2018 Згідно акту обстеження умов проживання року. DS: Хронічний гепатит С, потребує постійного догляду та довготривалого лікування (а.с. 22).
Відповідно довідки центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області № 308 ОСОБА_4 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с. 23).
Відповідно пояснень наданих ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які є сусідами ОСОБА_6 остання виховує онуку сама, займається її лікуванням, водить до дитячого садка, дитина завжди чиста та охайна. Батьки ОСОБА_7 відвідують дитину дуже рідко та здебільшого у нетверезому стані (а.с. 24-26).
Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при ОСОБА_1 районній державній адміністрації № 6/1 від 04.05.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирішили доручити службі у справах дітей (ОСОБА_12І.) підготувати висновок райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 ( а.с.27)

Згідно інформації Пирятинського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді № 18-10/121 від 10.05.2018 про надання інформації щодо сімї ОСОБА_13, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживаю разом зі співмешканцем ОСОБА_3, їхня неповнолітня донька ОСОБА_2 проживає окремо з бабусею з народження. ОСОБА_4 перебувала на обліку у Пирятинському РЦСССДМ та Пирятинському МЦСССДМ, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Була знята з обліку та більше не зверталася, повідомлень щодо наявності складних життєвих обставин в сімї не надходило. З 03.02.2016 по 12.02.2017 перебувала на обліку у Пирятинському районному секторі з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Під час відвідування сімї 19.04.2018 було виявлено, що у будинку не створені умови для проживання дитини, сиро, холодно, неприємний запах. Зі слів ОСОБА_4 вона працює без укладення трудової угоди та не має постійного заробітку. (а.с.28)

Служба у справах дітей ОСОБА_1 РДА у своєму висновку від 11.05.2018 №01-44/257 зазначила наступне. Встановлені службою обставини окремо та в їх сукупності можна розцінювати як ухиляння ОСОБА_3О та ОСОБА_4 від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов'язків. Служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3О та ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_2, народження 14 липня 2016 року(а.с. 29-31).

Після встановлення вказаних обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки дитини, чи один з них, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 зі змінами).

З наведених вище норм права вбачається, що позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків.

Відповідно до Принципу 6, закріпленого в Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Крім того, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Даючи правову оцінку поведінці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо виконання ними своїх батьківських обов'язків у відношенні власної дитини, суд вбачає свідоме ухилення та нехтування ними своїми батьківськими обов'язками по вихованню дитини. Саме такий висновок суд робить виходячи з того, що з самого народження їхня донька ОСОБА_2 проживає разом з бабусею ОСОБА_6 та перебуває на її утриманні . Дитина часто хворіє та перебуває на лікуванні у ОСОБА_1 ЦРЛ, їй надано інвалідність. Батьки не відвідують дитину не цікавляться її станом, не відвідують дошкільний навчальний заклад, де вона навчається, не надають жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавлятьсяся про стан її здоров'я, враховуючи те, що малолітня ОСОБА_2 хворіє та потребує постійного догляду та медикаментозного лікування.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чиняться перешкоди у виконанні ними своїх батьківських обов'язків відносно дитини або з інших, незалежних від них причин вони не можуть виконувати свої батьківські обов'язки.

Отже даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до висновку, що свідоме невиконання батьками своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини суперечить вимогам Конвенції про права дитини, Декларації прав дитини, Конституції України та Сімейного Кодексу України, порушує права неповнолітньої дитини на належне батьківське виховання, а тому ці права підлягають судовому захисту.

За таких обставин вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню як такі, що ґрунтуються на законі, підтверджені встановленими обставинами та перевірені наданими доказами. При цьому суд відповідно до положень ст. 19 СК України приймає до уваги та погоджується з висновком Служби у справах дітей від 11.05.2018 № 01-44/257. На думку суду позбавлення ОСОБА_3О та ОСОБА_4 батьківських прав щодо їх неповнолітньої доньки ОСОБА_2, народження 14 липня 2015 року, буде відповідати інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 5-11, 57-60, 209, 212-215, 224-228, 280-282, 292 ЦПК України, с у д

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_1 міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, народження 23 квітня 1987 року, ОСОБА_4, народження 23 березня 1990 року, батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_2, народження 14 липня 2015 року .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О. Ощинська