Справа № 133/1967/17
Провадження № 22-ц/772/767/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Проць В. А.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 рокуСправа № 133/1967/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

судді-доповідача: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Голоти Л.О.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3,

відповідач: Козятинська районна міжколгоспна будівельно-пересувна механізована колона №9,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року, постановлену під головуванням судді Проця В.А. в приміщенні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 про стягнення невиплаченої заробітної плати та заробітної плати за час затримки розрахунку.

На виконання ухвал судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2017 року та від 01 лютого 2018 року ОСОБА_3 була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій вона виклала остаточну редакцію позову з уточненням позовних вимог.

Ухвалою цього ж суду від 06 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 про стягнення невиплаченої заробітної плати та заробітної плати за час затримки розрахунку в частині визнання наказу №31 від 10 липня 2017 року недійсним, незаконним, таким, що не відповідає діючому законодавству України та видання нового наказ про скорочення, відповідно до формулювання, що вказано вище, з врученням позивачу належно завіреної копії та підписом уповноваженої на це особи; а також позовні вимоги щодо зобов'язання ПМК-9 перерахувати страхові внески до Козятинського пенсійного фонду за період з 01 серпня 2013 року по жовтень 2014 року - залишено без розгляду.

Закрито провадження по даній справі в частині позовної вимоги ОСОБА_3 до Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 про стягнення 1 500,00 грн., які були незаконно зняті, із виплатою індексації та компенсації на день постановлення рішення судом.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що заявником не усунуто недоліки позовної заяви в частині визнання наказу №31 від 10 липня 2017 року недійсним, незаконним, таким, що не відповідає діючому законодавству України та видання нового наказ про скорочення, відповідно до формулювання, що вказано вище, з врученням позивачу належно завіреної копії та підписом уповноваженої на це особи; а також позовні вимоги щодо зобов'язання ПМК-9 перерахувати страхові внески до Козятинського пенсійного фонду за період з 01 серпня 2013 року по жовтень 2014 року, встановлені ухвалами Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10 жовтня 2017 року та 01 лютого 2018 року про залишення позовної заяви без руху; крім того, закриваючи провадження щодо позовної вимоги про стягнення 1 500,00 грн., які були незаконно зняті, із виплатою індексації та компенсації на день постановлення рішення судом, суд виходив з того, що дана вимога вже була предметом судового розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду в частині закриття провадження у справі, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, мотивовану тим, що суд першої інстанції своєю ухвалою позбавив її права на витребування з відповідача 1 500,00 грн., із індексацією та компенсацією, чим порушив статтю 64 Конституції України, а тому просила ухвалу суду в частині стягнення з відповідача на її користь 1 500,00 грн., із індексацією та компенсацією із 12 липня 2016 року по день ухвалення рішення Апеляційним судом Вінницької області, оскільки ці кошти були зняті відповідно до платіжного доручення №58 від 12 липня 2016 року та акта №ОУ-0000009 здачі-прийняття робіт - скасувати та постановити нову, якою задовольнити вимогу, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, а також просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки невиплати 1 500,00 грн. із 12 липня 2016 року по день ухвалення рішення Апеляційним судом Вінницької області.

У відзиві, поданому Козятинською районною міжколгоспною будівельною пересувною механізованою колоною №9 на апеляційну скаргу зазначено, що позивач уже зверталась до суду із вимогою про стягнення з відповідача 1 500,00 грн., які були на її думку, незаконно зняті із виплатою індексації та компенсації і по даній вимозі вже було ухвалене судове рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник Козятинської районної міжколгоспної будівельної МКП №9 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість ухвали суду.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (пункт 9 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України).

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, ухвала суду в частині закриття провадження у справі не відповідає вимогам ЦПК України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Закриваючи провадження у справі, судом першої інстанції зроблено посилання на те, що позовна вимога ОСОБА_3 щодо стягнення з Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 1 500,00 грн., які були незаконно зняті, із виплатою індексації та компенсації на день постановлення рішення судом, вже була предметом розгляду як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Так, рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 03 травня 2017 року в задоволенні вимоги ОСОБА_3 про повернення безпідставно знятих коштів відмовлено у зв'язку з тим, що дана вимога заявлена не у спосіб, визначений КЗпП України.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що нею заявлена вимога про стягнення з відповідача 1 500,00 грн., які були незаконно зняті, із виплатою індексації та компенсації на день постановлення рішення судом, обґрунтована тим, що ці кошти незаконно зняті з її компенсаційних виплат, чим порушено вимоги КЗпП України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, роблячи висновок про закриття провадження в даній справі в частині позовної вимоги ОСОБА_3 до Козятинської районної міжколгоспної будівельно-пересувної механізованої колони №9 про стягнення 1 500,00 грн., які були незаконно зняті, із виплатою індексації та компенсації на день постановлення рішення судом, належним чином не перевірив чи є тотожними підстави заявленої вимоги у даному позові та вимоги, по якій 03 травня 2017 року було ухвалене рішення Апеляційним судом Вінницької області, при цьому слід врахувати, що із змісту вказаного судового рішення вбачається, що зазначена вимога залишена без задоволення виключно з підстави, що вона заявлена не у спосіб, визначений КЗпП України.

Апеляційний суд звертає увагу, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі є передчасним, що відповідно є підставою для скасування ухвали суду в цій частині з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року в частині закриття провадження скасувати, справу в цій частині направити для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ Л.О. Голота

Згідно з оригіналом:

Суддя-доповідач В.В. Оніщук