Головуючий суду 1 інстанції - Юзефович І.О.
Доповідач -Суддя доповідач: Луганська В.М.
Справа № 428/1278/17
Провадження № 22ц/782/29/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області колегія суддів цивільної палати у складі:

головуючого Луганської В.М.,

суддів: Коновалової В.А., Коротенка Є.В.

за участю секретаря: Перишкіна Т.М.

учасники справи:

позивач -ОСОБА_2

відповідач -Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз»

відповідач - ОСОБА_3, представник- ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргуОСОБА_3 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 грудня 2017 року ухваленого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області у складі: Юзефовича І.О. в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 07 червня 2016 року з вини ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний на праві приватної власності позивачу автомобіль марки - SEAT, модель - LEON, 2005 року випуску, шасі - НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, чим завдано позивачу матеріальну шкоду. Позивач зазначив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП підтверджується постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 01.07.2016 року по справі №415/2986/16-п, згідно якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності. Вважає, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 йому завдано матеріальної шкоди в розмірі 198 010,88 грн. Розмір шкоди підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження №80/1 від 14.01.2016 року, проведеного експертами ТОВ «Ленкор». Позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6838473 від 20.11.2015 року. Згідно листа ПрАТ «Європейський страховий союз» від 03.08.2016 року вих. №06-02/371 по страховій справі №1235/16 на підставі звіту експертного автотоварознавчого дослідження № 80/1 від 14.01.2016 року розмір матеріального збитку за полісом обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6838473 від 20 листопада 2015 року спричинений власнику автомобіля SEAT LEON, д/н НОМЕР_1, НОМЕР_4 внаслідок ДТП 07 червня 2016 року складає 198 010,88 грн. Розмір страхового відшкодування згідно Полісу АЕ/6838473 від 20.11.2015 року з врахуванням ліміту відповідальності страховика, за вирахуванням розміру франшизи 1000,00 грн., за шкоду заподіяну третій особі становить 49000,00 гривень.

Позивач вважає, що відповідно до закону відповідач ПрАТ «Європейський страховий союз» зобов'язаний виплатити позивачу страхове відшкодування в сумі 49 000,00 гривень, однак сплачено 24 000, 00 грн., тому з відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз» підлягає стягненню на його користь матеріальна шкода в розмірі 24 000,00 грн., а з відповідача ОСОБА_3 - 149 010, 88 грн. У зв'язку з викладеним позивач просив суд стягнути з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 24 000грн., стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 149 010,88грн., та стягнути з відповідачів ПрАТ «Європейський страховий союз», ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПрАТ «Європейський страховий союз», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди задоволено. Суд стягнув з ПрАТ «Європейський страховий союз» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 24 000, 00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 239, 96 грн. Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 149010, 88 грн. та судові витрати у розмірі 1 438, 15 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 грудня 2017 року скасувати в частині стягнення з нього матеріальної шкоди, завданої ДТП, в розмірі 149 010, 88 грн. та судового збору в розмірі 1438, 15 грн. і в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити. Рішення суду першої інстанції в частині, що стосується стягнення з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» залишити без змін. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що рішення суду в частині стягнення з нього матеріальної шкоди є незаконним та необґрунтованим. Рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 2,8,57,60,63,212,213,214,215 ЦПК України. Суд безпідставно надав перевагу доказам, які були представлені позивачем, оцінив наявні докази без їх взаємного зв'язку у їх сукупності, як наслідок надання судом переваги доказам, які були надані позивачем суд дав неправильну юридичну оцінку, внаслідок чого оцінка суду щодо розміру заподіяних позивачу збитків є однобокою та хибною. Рішення суду мотивовано посиланням на застосування ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України, однак зазначена правова норма не підлягала застосуванню до даних правовідносин. Статтею 1188 ЦПК України, що регулює питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі посилається, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не прийняв до уваги звіт про оцінку транспортного засобу №5869/07/17 від 18.07.2017, виконаний ТОВ «Сател Груп», довідку оцінювача ОСОБА_5 від 20.06.2017 року. З іншого боку висновок №80/1, який складено судовим експертом ОСОБА_9 на одному аркуші, суд безпідставно вважав його висновком експерта та надав перевагу зазначеному доказу перед іншими доказами. Суд не звернув уваги, що ринкова вартість автомобіля у висновку №80/1 встановлена з порушенням п.7.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом міністерства юстиції України, Фондом Державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159, внаслідок чого відбулося значне завищення матеріальної шкоди позивачу. Позивач зазначив, що суд не вирішив питання щодо передачі йому після відшкодування шкоди пошкодженого автомобіля.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу посилаючись на доводи апеляційної скарги, пояснив, що суд послався на докази, які відсутні в матеріалах справи, він не був належним чином повідомлений про судове засідання, яке відбулося 14.11.2017 року.

Представник ОСОБА_3 _ ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримала посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі та на письмові пояснення що надані до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, зазначив, що автомобіль знаходиться на СТО, зробивив ремонт кузова.

Представнк ПрАТ «Європейский страховий союз» в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час проведення судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши осіб, які з'явилися до судового засідання, доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Згідно апеляційної скарги ОСОБА_3 рішення суду оскаржується лише в частині стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 149 010, 88 грн. та судового збору у розмірі 1438, 15 грн., а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині. ПрАТ «Європейський Страховий Союз» рішення суду не оскаржувало. Тому, рішення в частині стягнення з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» не є предметом апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України (в редакції на час ухвалення судового рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) та ст.12 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) та ст.13 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст.60 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) та ст.81 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди у розмірі 149 010, 88 грн., суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені наступні обставини, що відповідно до копії постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 01.07.2016 року відповідач ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, обставинами якого були події 07.06.2016р. о 17-38 год. при яких ОСОБА_3, керуючи власним транспортним засобом автомобілем CHEVROLET AVEO, державний номер НОМЕР_3, у м. Сєвєвродонецьку на перехресті нерівнозначних доріг вул. Танкістів та вул. Федоренка, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю SEAT - LEON, державний номер НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, від чого автомобілі отримали технічні пошкодження, порушивши п.п.16.2, 12.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до висновку №80/1 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу ТОВ «Ленкор» від 14.07.2016 року, проведений експертом ОСОБА_9, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобілю SEAT - LEON, державний номер НОМЕР_1 на момент ДТП складає 198010, 88 грн. згідно повідомлення ПрАТ «Європейський страховий союз» розрахунок страхової суми складає -49 000, 00 грн. ОСОБА_2 отримав страхове відшкодування у розмірі 25 000, 00 грн. Суд встановивши вказані обставини, посилаючись на норми, передбачені ст.1187 ЦПК України дійшов висновку про задоволення заявлених вимог до ОСОБА_3 у повному обсязі.

Колегія судів судової палати не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Тобто, у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Згідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В судовому засіданні встановлено, що 07 червня 2016 року о 17 годині 38 хвилин на перехресті нерівнозначних доріг вул. Танкістів та вул. Федоренка у м. Сєвєродонецьку сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля CHEVROLET AVEO, державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля SEAT - LEON, державний номер НОМЕР_1, що спричинило пошкодження автомобілів.

Власником автомобіля SEAT LEON, державний номер НОМЕР_1 є позивач, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 01 липня 2016 року у справ №415/2986/16-п ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, що підтверджується матеріалами справи (а.с.8).

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України ( в редакції на час розгляду справи у суді першої інстанції) та ч.4 ст.81 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Колегія суддів судової палати приходить до висновку, що матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 було порушено Правила дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої позивачу спричинено матеріальну шкоду. Вина ОСОБА_3 у спричиненні шкоди позивачу підтверджується постановою про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності (а.с.8). Відповідачем ОСОБА_3 та його представником не надано суду належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин.

Задовольняючи вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_3 суд першої інстанції взяв до уваги висновок №80/1експертного автотоварознавчого дослідження від 14.07.2016 року, не звернувши уваги на ту обставину, що в матеріалах був відсутній повний текст висновку, а знаходилась лише перша та одинадцята сторінка цього висновку. Разом з тим, у матеріалах справи наявний висновок №80експертного автотоварознавчого дослідження оцінки збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу від 14.07.2016 року, який було зроблено за заявою ПрАТ «Європейський Страховий Союз» та згідно якого страховою компанією був розрахований розмір страхового відшкодування позивачу у розмірі 49 000, 00 грн. (а.с.10, 76-116).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем до суду першої інстанції було надано першу та одинадцяту сторінку висновку№80/1 експертного автотоварознавчого дослідження від 14.07.2016 року (а.с.9).

Для повного та всебічного розгляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні було досліджено висновок №80/1 експертного автотоварознавчого дослідження від 14.07.2016 року, який було надано позивачем.

Згідно висновку №80/1 експертного автотоварознавчого дослідження оцінки збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу від 14.07.2016 року розмір матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля SEAT - LEON, державний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 визначений ринковою вартістю автомобіля і складає 198010, 88 грн.

Згідно висновку №80 експертного автотоварознавчого дослідження оцінки збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу від 14.07.2016 року, вартість шкоди, спричиненої володільцю автомобіля SEAT - LEON, державний номер НОМЕР_1, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 визначається ринковою вартістю автомобіля і складає 198010, 88 грн. (а.с.76-116). Вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля та складає 223249, 10 грн.

В судовому засіданні в якості спеціаліста було опитано експерта ОСОБА_9, яка в судовому засіданні пояснила, що нею було виготовлено два висновки- висновок №80 за заявою страхової компанії та висновок №80/1 за заявою ОСОБА_2, ці висновки ідентичні, різниця лише в тому, що для страхової компанії визначалась вартість відновлюваного ремонту, а у висновку №80/1 вартість матеріального збитку.

Згідно висновку №80 експертного автотоварознавчого дослідження оцінки збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу від 14.07.2016 року, та висновку 80/1 від 14.07.2016 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 223249, 10 грн., що перевищує ринкову вартість автомобіля, яка складає - 198010, 88 грн.

Висновок №80 експертного автотоварознавчого дослідження оцінки збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу від 14.07.2016 року, досліджувався в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції і на підставі цього висновку ПрАТ «Європейський страховий союз» здійснив розрахунок страхової виплати. Висновок здійснено відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фондом Державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159. ОСОБА_3 та його представником при розгляді справи у суді першої інстанції не спростовано вказаний висновок та не заявлялося клопотання щодо проведення автотоварознавчої експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що згідно довідки-рахунку від 18 липня 2015 року ОСОБА_2 придбав автомобіль марки SEAT кузов № НОМЕР_4 за 158960, 00 грн. Тобто вартість автомобіля позивача на час придбання автомобіля складала 158960, 00 грн.

Оскільки, як зазначалося вище вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля перевищує його ринкову вартість то для визначення спричиненої матеріальної шкоди позивачу суду слід виходити із вартості автомобіля, яка зазначена у довідці -рахунку, що складає - 158960, 00 грн. за мінусом суми страхового відшкодування - 49 000, 00 грн., що складає -109960, 00 грн. і ця сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на те, що ним вказаний автомобіль придбавався за 13500, 00 доларів США, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Колегія суддів судової палати не приймає до уваги звіт №5869/07/17 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля SEAT LEON реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.52-73) по визначенню ринкової вартості пошкодженого легкового автомобіля SEAT LEON, оскільки його було проведено за даними висновку №80 експертного авто товарознавчого дослідження збитку завданого власнику транспортного засобу від 17.07.2016 року, проведеного ТОВ «Ленкор» в якому ринкова вартість автомобіля визначено 198010, 88 грн.

Посилання ОСОБА_3 на довідку оцінювача ОСОБА_5 №1957 від 20.06.2017 року та на те, що суд не звернув уваги, що ринкова вартість автомобіля у висновку№80/1 встановлена з порушенням п.7.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фондом Державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159, внаслідок чого відбулося значне завищення матеріальної шкоди позивачу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки колегією суддів прийнято за основу довідку-рахунок від 18.07.2015 року, де зазначено вартість автомобіля 158960, 00 грн.

Посилання апелянта та його представника на те, що у висновку №80/1 зазначені пошкодження автомобіля не відповідають пошкодженням, які зазначені у постанові про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не заслуговують уваги, оскільки відповідно до ч.7 ст.82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду. А для з'ясування вказаних обставин відповідачем ОСОБА_3 та його представником суду доказів не надано. Під час апеляційного розгляду справи сторонам для всебічного розгляду справи роз'яснювалося право заявляти клопотання про витребування справи про адміністративне правопорушення №415/2986/16-п для з'ясування питання чи наявні розбіжності щодо вказаних пошкоджень пошкодженого автомобіля позивача. Однак відповідач ОСОБА_3 та його представник відмовилися від витребування справи про адміністративне правопорушення. Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 та його представником не надано належних та допустимих доказів того, що пошкодження автомобіля, які зазначені у висновку №80/1 відрізняються від тих які були спричиненні автомобілю.

Не заслуговують уваги посилання ОСОБА_3, на те, що суд першої інстанції не повідомив його про судове засідання, яке малося відбутися 14 листопада 2017 року. Так, відповідно до вимог ч.4 ст.76 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справ, вважається врученням повістки і цій особі.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_3 представляв його представник - адвокат ОСОБА_8, що підтверджується договором щодо надання правової допомоги від 30.03.2017 року №30/03-17 (а.с.43, 44). 19.10.2017 року за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 розгляд справи було відкладено на14 листопада 2017 року. Представник ОСОБА_3 був повідомлений про те, що судове засідання відбудиться 14 листопада 2017 року о 9 год. 20 хв. (а.с.48). В судовому засіданні, яке відбулося 14 листопада 2017 року інтереси ОСОБА_3 представляв його представник, що підтверджується журналом судового засідання. Доказів того, що договір про надання правової допомоги від 30.03.2017 року №30/03-17 ОСОБА_3 було розірвано суду апеляційної інстанції не надано.

Разом з тим, заслуговують уваги доводи апеляційної скарги в частині того, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не взяв до уваги п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодувати вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Як вбачається із висновку №80 експертного автотоварознавчого дослідження оцінки збитку, спричиненого володільцю транспортного засобу від 14.07.2016 року заміні підлягають наступні частини пошкодженого автомобіля: передній бампер у зборі (з решітками, кронштейнами, обліцовкою), фара протитуманна ліва, фара ліва, фара права, панель решітки радіатора, решітка радіатора, решітка радіатора в зборі, підкрилок передній лівий, капот, шарніри капота лівий і правий, замок капота, передня частина арки колісної передньої лівої, лонжерон верхній колісної арки передньої лівої, подовжувач лонжерону переднього лівого, панель передня ліва, крило переднє праве, підкрилок передній правий, подовжувач лонжерону переднього правого, конденсатор кондиціонера, радіатор, електровентилятор правий і лівий, воздуховоди (верхній, нижній, лівий, правий), воздуховод радіатора, розширювальний бачок, трубка випарювач/конденсатор, трубка компресор/конденсатор, шланг високого тиску, прибор управління вентилятором, фільтр повітряний, воздуховод нижній лівий, труба надуву повітря, подушка безпеки, сигнали, скло вітрове.

В судовому засіданні із пояснень позивача встановлено, що автомобіль знаходиться на ремонті, позивач здійснив ремонт кузова, віддавати пошкоджений автомобіль не має наміру. За таких підстав, зазначені вище частини пошкодженого автомобіля, які підлягають заміні і зазначені у висновку №80 від 14.07.2016 року, після відшкодування збитків позивачу підлягають передачі відповідачу ОСОБА_3

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що до правовідносин, які склалися між сторонами щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки підлягають застосуванню положення ч.1 ст.1188 ЦК України, однак суд першої інстанції неправильно застосував норми ст.1187 ЦК України, крім того, в порушення вимог ЦПК України не повно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, вказані порушення відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною10 вказаної статті передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Як вбачається із матеріалів справи при подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1730, 11 грн., до відповідача ОСОБА_3 заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 149010, 88 грн. Апелянтом при подачі апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1640, 10 грн. Враховуючи положення ч.10 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмір 669, 60 грн. (1099, 47 грн. - 429, 87 грн.)

Керуючись ст. ст.268, 382, 381, 383, 384, 386 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 грудня 2017 року задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 грудня 2017 року в оскаржуваній частині скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7) матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 109 960, 00 грн., судовий збір у розмірі 669, 60 грн.

Зобов'язати ОСОБА_2 після відшкодування шкоди ОСОБА_3 повернути ОСОБА_3 запчастини, які підлягали заміні, а саме: передній бампер у зборі (з решітками, кроншейнами, обліцовкою), фару протитуманну ліву, фару ліву, фару праву, панель решітки радіатора, решітка радіатора, решітка радіатора в зборі, підкрилок передній лівий, капот, шарніри капота лівий і правий, замок капота, передня частина арки колісної передньої лівої, лонжерон верхній колісної арки передньої лівої, подовжувач лонжерону переднього лівого, панель передня ліва, крило переднє ліве, підкрилок передній правий, подовжувач лонжерону переднього правого, конденсатор кондицеолнера, радіатор, електровентилятор правий і лівий, воздуховоди (верхній, нижній, лівий, правий), воздуховот радіатора, розширювальний бачок, трубка випарювач/конденсатор, трубка компресор/конденсатор, шланг високого тиску, прибор управління вентилятором, фільтр повітряний, воздуховод нижній лівий, трубу надуву, подушку безпеки, сигнали, скло вітрове.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30 березня 2018 року.

Головуючий

Судді: