АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6819/17 Номер провадження 22-ц/786/435/18Головуючий у 1-й інстанції Гальонкіна Ю. С. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

при секрераті: ОСОБА_2

за участі позивача - ОСОБА_3

представника позивача - адвоката ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

представника третьої особи -ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Полтавської міської ради, треті особи: комунальне підприємтсво "Житлово-експлуатаційна організація №2", Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кравченко Ольга Олександрівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року позивачОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Полтавської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Кравченко О.О. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування своїх вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його рідна тітка - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, проте про її смерть йому стало відомо лише 10 травня 2017 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 червня 2000 року, померла ОСОБА_8 є власницею спірної квартири.

За ступенем спорідненості він є рідним племінником померлої ОСОБА_8 Також позивач вказував, що, що на час перебування померлої в лікарні, він доглядав за квартирою і по теперішній час сплачував комунальні платежі, так як його тітка самостійно не могла цього робити.

Окрім того, зазначав, що 18 серпня 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кравченко О.О. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_8 на належне їй майно, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_2. Постановою №223/02-31 від 18 серпня 2017 року приватним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску ним строку для прийняття спадщини. Позивач вказував, що пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки тривалий час доглядав свою хвору (лежачу) матір і не мав змоги навідуватися до своєї рідної тітки, яка перебувала у психіатричній лікарні. Посилаючись на те, що у ході виписки його рідної тітки з медичної установи після завершення лікування лікарі повинні були повідомити родичів, але цього не зробили, тому він не знав, що його тітка вже була вдома, окрім цього, після її смерті він не міг віднайти її в списках померлих, оскільки службовими особами було допущено помилки та не вірно вказано прізвище, ім'я по-батькові та дату народження його тітки, а працівники правоохоронних органів, які проводили перевірку по факту смерті ОСОБА_8 так само не повідомили родичів про її смерть, - з цих підстав просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання ним до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кравченко О.О. заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 жовтня 2017 року до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог, залучено Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» та Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради /а. с. 39/.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2017 року в задоволені позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати оскаржуване ним судове рішення та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити та визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання ним до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кравченко О.О. заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8

На апеляційну скаргу свої відзиви надали: представник відповідача - територіальної громади в особі Полтавської міської ради - ОСОБА_5, а також треті особи: Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради та Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2», які спростовуючи доводи апелянта, просили апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а оскаржуване ним рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2017 року без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_3 є племінником ОСОБА_8, яка є рідною сестрою його матері ОСОБА_9, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_8 та копією її /до шлюбу - ОСОБА_8/ посвідки про народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, свідоцтвом про народження позивача від 22 серпня 1967 року, свідоцтвом про народження його матері ОСОБА_9. - ІНФОРМАЦІЯ_4 року, відміткою у паспорті ОСОБА_8, про укладення нею 17 травня 1985 року шлюбу з ОСОБА_10 /а. с. 10-15, 18-19/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року рідна тітка позивача - ОСОБА_8 померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 17 серпня 2017 року, після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 09 червня 2000 року, записане в реєстрову книгу за №136-18065 /а. с. 8, 9/. Також судом встановлено, що заповіт за життя ОСОБА_8, не складала, інших спадкоємців, крім позивача померла не мала. 18 серпня 2017 року позивач звернувся за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кравченко О.О. із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_8 за законом, однак з документів, наданих заявником, було встановлено, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини і підстави для відкриття спадкової справи відсутні, у зв'язку з чим постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії /а. с. 5/.

Як вбачається з відповіді нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кравченко О.О., та відповідно до Витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48817787 від 18 серпня 2017 року та Витягу із Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) №48817815 від 18 серпня 2017 року - спадкова справа після смерті ОСОБА_8 - не заводилась /а. с. 6, 7, 48/.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позову та визначенні йому додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини після своєї померлої тітки ОСОБА_8 без поважних причин та не надав доказів на підтвердження своїх вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Так, за загальними правилами про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз'яснень, наведених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За нормами ст. ст. 58, 59 ЦПК України, в редакції, чинній на час вирішення даного спору судом перщої інстанції, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, обґрунтовуючи позов, зазначав, що у зв'язку з частими психічними розладами, ОСОБА_8 періодично знаходилася на лікуванні у Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева.

На час перебування тітки в лікарні, позивач доглядав за квартирою і по теперішній час сплачує комунальні платежі, бо із хворобою тітки, остання це робити самостійно не могла.

До рідної тітки він не навідувався, оскільки достовірно знав, що вона знаходилася на лікуванні і покладався на те, що вона буде доглянута персоналом лікарні.

Разом із тим, з довідки, виданої Полтавською обласною клінічною психіатричною лікарнею від 16 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні в даній лікарні з 18 листопада 1999 року по 10 грудня 1999 року, з 04 серпня 2000 року по 30 серпня 2000 року та останній раз в період: з 18 травня 2013 року по 19 липня 2013 року і була виписана 19 липня 2013 року в супроводі сестри ОСОБА_9 (матері позивача) під розписку останньої, заключної бесіди з нею та ознайомлення з правилами догляду за психічно хворими /а. с. 81/.

Звідси вірним є висновок суду щодо безпідставності доводів позивача про те, що його тітка перебувала у психіатричній лікарні, де за нею здійснювався догляд і його не повідомили про час її виписки, оскільки встановлено, що вона була виписана ще у 2013 році в супроводі матері позивача, про що останній мав би знати.

Окрім цього, згідно листа Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» №29-17/2406 від 09 листопада 2017 року, заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води по квартирі АДРЕСА_4 становить 18 569 грн. 81 та 30,00 грн. сума витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (судовий наказ №2-н-547/11 від 22.03.2011року) /а. с. 96-97/.

Відповідно до інформації Комунальне підприємтсво "Житлово-експлуатаційна організація №2" №4764 від 26 жовтня 2017 року, станом на 01 жовтня 2017 року заборгованість за вищевказаною адресою за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території складає 1 627 грн. 50 коп., при цьому щомісячний платіж складає 24,90 грн., та дана заборгованість нарахована за 6 років.

За наведеного, судом встановлено, що заборгованість по комунальних платежах по квартирі АДРЕСА_5 виникла ще у 2011 році і на даний час не погашена, в зв'язку з чим інформація, вказана позивачем суперечить дійсності, оскільки він, всупереч наведеним в позові обставинам, жодним чином не брав участі по догляду за квартирою та сплатою комунальних платежів.

Судом також встановлено, що позивач посилався на те, що в 2016 році захворіла його мати - ОСОБА_9, за якою необхідний був сторонній цілодобовий догляд. В період догляду за матір'ю позивач до рідної тітки не навідувався, оскільки достовірно знав, що в цей період остання знаходилася на лікуванні та покладався на те, що вона буде доглянута персоналом лікарні. В той же час, згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №107 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року мати позивача - ОСОБА_9 померла у віці 79 років, причиною смерті зазначено хронічну судинну мозкову недостатність та церебральній атеросклероз. Доказів того, що остання потребувала цілодобового догляду, а також того, що позивач її доглядав і у зв'язку з цим не мав можливості жодного разу з 19 липня 2013 року - часу виписки його тітки ОСОБА_8 з психіатричної лікарні і до ІНФОРМАЦІЯ_2 року - дати її смерті, тобто протягом трьох років, навідати свою тітку, позивачем не надано.

Таким чином, врахувавши, що жодна з підстав, наведених позивачем в позовній заяві, не підтверджена належними доказами, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини після своєї померлої тітки без поважних причин, отже відсутні підстави для задоволення його позовних вимог та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає такий висновок районного суду правильним та таким, що узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в Постановах від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс12 та від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс15, - згідно яких, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Отже, оскільки позивачем не доведено наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного ним судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, з огляду на те, що відсутність інформації про смерть спадкодавця сама по собі не дає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач з об'єктивних, непереборних підстав не міг точно встановити дату смерті своєї рідної тітки через допущені в її прізвищі та даті народження помилках, також не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки згідно наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть за №8, сформованого 17 серпня 2017 року Шевчен-ківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану на запит ОСОБА_3 за заявою №1136/12.30-06-101 від 17 серпня 2017 року, вбачається, що реєстрація актового запису про смерть ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчинена реєстратором Октябрського районного у м. Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області 16 червня 2016 року, номер актового запису 284, з зазначенням дати смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року /а. с. 8/.

При цьому матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження звернень позивача до органів державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про внесення відповідних виправлень до вказаного актового запису щодо зміни прізвища померлої та дати її народження, як і доказів того, що такі зміни до актового запису вносилися органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги беспосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М. Судді: /підписи/ Кривчун Т.О. Кузнєцова О.Ю.

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.