АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Борисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», поданою через представника ОСОБА_1, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа: ОСОБА_3, про припинення поруки,

в с т а н о в и л а :

у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк», в якому просив визнати зобов'язання за договором поруки № SR-E00/021/2007 від 17.04.2007 року укладеного між банком та ним припиненими посилаючись на те, що банком без його згоди були внесені зміни до кредитного договору, якими збільшено обсяг його відповідальності, що відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Надалі позивач змінив підстави позову та просив визнати зобов'язання за договором поруки припиненими посилаючись на те, що банк змінив строк виконання зобов`язання за кредитними договором, надіславши 26.10.2015 року вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги. Після зміни строку виконання зобов`язання банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителя 09.11.2016 року, тобто з порушенням шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя, внаслідок чого зобов'язання за договором поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України є припиненими.

у/н справи 752/33/17 № а/п: № 22-ц-796/39/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04.10.2017 року, з урахуванням виправленої описки ухвалою цього ж суду від 15.12.2017 року, позов задоволено. Визнано зобов'язання за договором поруки № SR-E00/021/2007 від 17.04.2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» припиненими. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПАТ «ОТП Банк», через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, відсутні докази того, що через зміни до кредитного договору збільшився об'єм відповідальності поручителя. Відсутній розрахунок зміни розміру боргових зобов'язань, без якого неможливо встановити факт зміни розміру боргових зобов'язань. Крім того, укладався додатковий договір до договору поруки, де термін «кредитний договір» було змінено на «кредитний договір з усіма існуючими та майбутніми змінами, доповненнями та додатками до нього», а тому зміни відбувалися зі згоди поручителя.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.04.2007 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № МL-Е00/027/2007, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 20 000 доларів США, зі сплатою 12,49 % річних, строком до 18.04.2013 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором цього ж дня між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SR-E00/021/2007.

В подальшому, 23.01.2009 року, 25.01.2010 року між банком та позичальником було укладено додаткові договори до кредитного договору у зв'язку з наявною заборгованістю та викладено графік погашення платежів в новій редакції.

25.01.2010 року між банком та позичальником було укладено додатковий договір до кредитного договору, відповідно до якого визначений новий порядок страхування майна.

25.01.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір № 2 до договору поруки, та 23.02.2011 року укладено додатковий договір № 1 до договору поруки, відповідно до яких визначена сума зобов'язань, що забезпечується порукою та порядок повернення позичальником заборгованості.

26.10.2015 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося з досудового вимогою до позичальника про дострокове погашення протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги заборгованості за кредитним договором, яка станом на 23.09.2015 року становила: залишок заборгованості за кредитом 12 458,65 доларів США, сума відсотків за користування кредитом 1 407,76 доларів США.

09.11.2016 року банк звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що банк змінив строк виконання зобов`язань та не звернувся до суду з позовом до поручителя протягом 6 місяців від дати зміненого строку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до досудової вимоги від 26.10.2015 року, направленої ОСОБА_3 відповідач просив здійснити дострокове виконання боргових зобов`язань протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги. Тим самим банк змінив строк виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що строк виконання основного зобов'язання було змінено та від дня настання цього строку кредитор не пред'явив вимоги до позивача як поручителя.

Відтак висновки суду про припинення поруки відповідають встановленим обставинам та положенням ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Апеляційна скарга не містить будь - яких доводів на спростування цих висновків суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що не доведено позивачем збільшення розміру боргових зобов'язань без згоди поручителя не впливають на висновки суду, оскільки позов задоволено не з підстав збільшення розміру боргових зобов'язань без згоди поручителя, а з підстав пропуску банком шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителя про погашення боргу з урахуванням зміни банком строку виконання основного зобов'язання.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дати складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 06.03.2018 року.

Головуючий

Судді