Провадження № 2-з/761/53/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення заяви про забезпечення позову

29 січня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2; Третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2; Третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.01.2018 року вказану справу було призначено до розгляду за участю сторін.

Одночасно із позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача в межах суми боргу.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення даної заяви заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

За умовами ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається заявником та повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим, позивачем у заяві не зазначено пропозицій щодо зустрічного позову та не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність причин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у вказаній цивільній справі, а дії відповідача, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог щодо забезпечення позову, є лише припущеннями щодо можливого не виконання судового рішення без наявності фактичних данних такого невиконання. Накладення ж арешту на майно відповідача без підтвердження його фактичного існування нівелює саме поняття «забезпечення позову» та може порушити права інших осіб.

Відповідно до ч.9 ст. 153 ЦПК України суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки позивачем, не дотримано безумовної вимоги щодо надання відповідної форми мотивованої заяви з додержанням вимог ст.151 ЦПК України, що є єдиною підставою для розгляду судом питання про забезпечення позову, тому підстави для забезпечення позову на даний час - відсутні, а заява про забезпечення позову на підставі ч.9 ст. 153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

Керуючись 151,153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2; Третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та сплачений останнім судовий збір в розмірі - 320 грн.00 коп. згідно квитанції від 21.12.2017 року, - повернути заявнику ОСОБА_1.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст виготовлено 29.01.2018 року.