Ухвала

19 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 127/27042/17

провадження № 61-47068ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2018 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького спеціалізованого колективного підприємства № 26, Департаменту соціальної молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Фонду соціального страхування України, Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, Фонду соціального страхування України м. Вінниці, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Прокуратура Вінницької області, про забезпечення санаторним лікуванням, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

10 листопада 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 надіслав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2018 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року у вищевказаній справі із пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченим статтею 390 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2018 року клопотання ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованим та передано його для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Зупинено провадження у справі на час розгляду заяви про відвід судді.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року клопотання ОСОБА_1 про відвід колегії суддів визнано необґрунтованим та передано його для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Зупинено провадження у справі на час розгляду заяви про відвід колегії суддів.

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2018 року у відкритті касаційного провадження за указаною касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2018 року (у частині визнання клопотання про відвід судді необґрунтованим та передання його для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу) та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року (у частині визнання клопотання про відвід колегії суддів необґрунтованим та передання його для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу) відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином ухвала апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2018 року та ухвала апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року підлягають касаційному оскарженню лише у частині зупинення провадження у справі.

У касаційній скарзі заявник заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження указаних судових рішень, проте не зазначає жодних причин такого пропуску та не долучає доказів на підтвердження цього.

Таким чином, особі, яка подає касаційну скаргу, слід подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із належними доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2018 року (у частині зупинення провадження у справі) та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2018 року (у частині зупинення провадження у справі) залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків до 10 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель