Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 2-1382/11

провадження № 61-24710 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2017 рокута постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга, подана 29 березня 2018 року, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення пунктів 1, 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі заявником невірно зазначено найменування суду, до якого подається скарга; не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта, адресу електронної пошти, за наявності.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Втім, заявником у порушення зазначених правил 29 березня 2018 року адресовано цю касаційну скаргу до Верховного Суду України.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, заявник оскаржує як основний позов поданий у грудні 2010 року, предметом якого є стягнення майнової шкоди у розмірі 65 795,69 грн та моральної шкоди у розмірі 2 500,00 грн, так і зустрічний позов поданий у вересні 2013 року, предметом якого є стягнення моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн.

Відповідно до пунктів а) і д) частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (у редакції, чинній на момент звернення до суду з основним позовом) ставка державного мита із позовних заяв була встановлена у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 грн) і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 700 грн); ставка державного мита із позовних заяв немайнового характеру була встановлена у розмірі 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (8,50 грн).

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з зустрічним позовом) передбачено, що за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» з 01 січня 2013 року мінімальна заробітна плата становила 1 147 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що заявник оскаржує як основний позов (майнового та немайнового характеру) так і зустрічний позов (немайнового характеру), за подання касаційної скарги необхідно сплатити 1 562,32 грн (657,96 грн * 200%) + (8,50 грн * 200%) + (114,70 грн * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового зборувідповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2017 рокута постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 31 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь