Справа №731/2/18
Провадження №2/731/35/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі

судді - Савенка А.І.,

за участю секретаря - Трохименко Т.І., Ріпки І.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

представників третіх осіб - ОСОБА_8, ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Варва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на лікування, треті особи які не заявляють вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_7, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року позивач звернувся із зазначеним позовом, який в подальшому уточняв та збільшував розмір позовних вимог, зазначивши на обґрунтування, що в грудні 2016 року, його доставлено до Лікарні Ізраїльської онкології, та з 01.01.2017 року встановлено діагноз «немелкоклеточная карцинома левого легкого: умеренно дифференцированная минимально кератинизарованная плоскоклеточная карцинома, с Т4N1MO, G2. Левосторонний гидроторакс.» Позивач є особою похилого віку, отримує пенсію в розмірі близькому до розміру прожиткового мінімуму. Позивач є розлученим, та має трьох повнолітніх дітей - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 Доньки приймають участь у догляді за батьком та допомагають в його утриманні, на відміну від позивача. 12.12.2016 року між позивачем та ТОВ «Медікс - рей Інтернешнл Груп» укладений договір про надання медичних послуг задля лікування від встановленої хвороби. Додатком №1 до договору уповноваженою особою встановлено ОСОБА_6 Вартість лікування за період з 12.12.2016 року по 29.01.2018 року становила 495459,29 грн. з 30.01.2018 року по 09.02.2018 року - 62899,67, та вартість придбання ліків - 1497,36, а всього 522956,36 грн. Відповідач є повнолітньою працездатною особою, працює, має у власності значну кількість об'єктів нерухомості та транспортних засобів, однак, відмовляється взяти участь у лікуванні батька. Зважаючи на що, просив стягнути з відповідача 1/3 частину додаткових витрат на лікування в розмірі 174318 грн. 78 коп. та стягнути судові витрати в розмірі 1743 грн. 19 коп.

Представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву позивача, яким відповідач позов не визнав в повному обсязі посилаючи на те, що доньками позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_5 оплачено лікування позивача в розмірі 458560,29 грн. Згідно акту взаєморозрахунків №10775 від 29.12.2017 року оплату медичних послуг здійснювала ОСОБА_6, а не позивач. Крім того, вказує що позивач не є таким, що потребує матеріальної допомоги, оскільки за період проходження лікування придбав автомобіль марки FIAT NUOVO DOBLO днз. НОМЕР_2, 2017 року випуску, орієнтовна вартість якого становить 350000,00 грн. та 29.07.2017 року продав даний автомобіль ОСОБА_5, отримавши дохід 340000,00 грн. Представник відповідача вказує, що відповідач має набагато гірший майновий стан ніж позивач, оскільки відповідно до поданої декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік ОСОБА_3 отримав дохід у розмірі 38400, 00 грн. Донька відповідача ОСОБА_12 навчається на контрактній основі у вищому навчальному закладі на платній основі, загальна вартість освіти на весь термін навчання становить 58000,00 грн., додатково відповідач несе витрати за оплату гуртожитку доньки. Дружина відповідача перебуває на стаціонарному лікуванні. З відповідачем проживає його мати, яка отримує пенсію за віком з січня 2018 року - 1700,86 грн., якої не достатньо для належного рівня життя, а тому на утриманні відповідача частково перебуває і його мати (т.1, а.с. 99-102).

У письмових поясненнях (т.2 а.с. 75 - 77) від 26.02.2018 р. третя особа ОСОБА_5 вказала, що вона проживає разом із батьком - ОСОБА_1, який із грудня 2016 року проходить лікування в лікарні «ЛІСОД». Батько є особою похилого віку та отримує пенсію в розмірі 1885 грн. 91 коп., у зв'язку із чим вона та її сестра ОСОБА_6 допомагають батьку із лікуванням. 07.06.2017 року через брак коштів ОСОБА_5 позичила у ОСОБА_13 25 000 доларів, що підтверджується відповідною розпискою (т.2, а.с. 79). При цьому на лікування батька витрачено 11000 доларів США, що еквівалентно 288706 грн. Іншу частину грошових коштів, а саме 14000 доларів США було витрачено на купівлю автомобіля Фіат Добло, який протягом місяця було перереєстровано на неї. Лікування батька коштувало 522956 грн. 36 коп. Крім цього, третя особа вказує, що вона проживає із батьком, доглядає за ним, та витрачає на це всі наявні кошти, має боргові зобов'язання перед Приват Банком, на підтвердження чого подала копію довідки (т.2 а.с. 81). Відповідач відмовляється допомагати батькові матеріально, стосунків із ним не підтримує, хоча має у власності садовий будинок земельні ділянки, житловий будинок, транспортні засоби, сільськогосподарську техніку, веде бізнес. Зауважила, що залишок по навчанню доньки відповідача становить 29040 грн., відповідачем не надано довідок про вартість медичних послуг, що потребує його дружина, боргові зобов'язання дружини відповідача пов'язані із її підприємницькою діяльністю. Вважала, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 174318.78 грн. на лікування батька підлягають задоволенню в повному обсязі.

У письмових поясненнях (т.2 а.с. 95-99) від 27.02.2018 р. представник третьої особи ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_6 разом із сестрою ОСОБА_5 допомагають у лікуванні свого батька ОСОБА_1, який із грудня 2016 року проходить лікування у клініці «Лісод». Між позивачем та ТОВ «Медікс - рей Інтернешнл Груп» укладено договір №0023014/60020 від 12.12.2016 року. Додатком №1 до Договору уповноваженою особою визначено ОСОБА_6. На лікування у клініці витрачено 552956,36 грн. Відповідач участі у лікуванні батька не приймає, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Аналогічно до позиції ОСОБА_5 викладено позицію щодо заперечень відповідача та матеріального стану позивача. Зокрема щодо купівлі автомобілю Фіат. Вважав позов таким, що підлягає задоволенню.

Позиція сторін викладена в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач надав аналогічні уточненому позову пояснення, підтвердив, що його дітьми є ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, інших дітей він не має, батьківських прав у відношенні до згадуваних осіб не позбавлений. В грудні 2017 року між ним та ОСОБА_7 розірвано шлюб, хоча спільно вони не проживають з весни, початку літа 2017 року. Проживає за адресою АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_5 та її сином. У власності має 1/3 частину будинку в АДРЕСА_3 ? частину будинку в АДРЕСА_4, мали у спільній власності мотоцикл та причіп. У 2017 році 1 місяць на нього був оформлений автомобіль Фіат. Пояснив, що між колишнім подружжям іде судовий спір про поділ майна. Крім того у минулому році сільська рада виділяла позивачу для лікування близько 2000 грн. Відповідач у лікуванні позивача участі не приймав та відмовляється в добровільному порядку це зробити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що кошти на лікування виділялись декількома особами, так, після рішення про лікування позивач та його доньки стали збирати кошти, які передавались позивачу. Він в свою чергу розпоряджався вказаними коштами. Майновий стан позивача був тяжкий, оскільки він мав незначну пенсію, він звертався за допомогою до дітей, і доньки надавали йому допомогу. Так, донька ОСОБА_5 придбала за позичені нею кошти автомобіль, однак, згодом він був переоформлений на неї. Із дружиною позивач розвівся, і вона не брала участі в його лікуванні. Після розлучення між колишнім подружжям розпочався судовий процес із поділу майна, внаслідок чого, було накладено арешт на предмет спору і розпорядитись вказаним майном, продавши його чи отримавши будь-яким чином прибуток позивач не міг.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні письмовим, та додатково вказала, що вона працює на Гнідинцівському ГПЗ, та її заробітна плата становить близько 7000 грн. на місяць, у власності має 1/3 частину будинку по АДРЕСА_5 земельну ділянку, дохід від оренди якої становить близько 4000 грн. на місяць. До складу її сім»ї входить неповнолітній син. Щодо обставин придбання автомобіля Фіат Добло вказала, що після того як батько захворів, з'явилась нагальна необхідність возити його до лікарні, та вона позичила 25 000 доларів США, і за 14 000 доларів придбала автомобіль Фіат Добло, однак, вказаний автомобіль був оформлений на батька. Через місяць автомобіль був переоформлений на неї, і ніяких коштів від продажу батько не отримував. Крім того, іншу частину коштів було витрачено на лікування батька.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні надала пояснення аналогічні письмовим, та додатково пояснила, що до складу її сім»ї входить чоловік та двоє дітей. Чоловік має онуку. Дійсно, вона є власником двох квартир у м. Києві, автомобіля. Щодо лікування батька пояснила, що кошти на його лікування виділялись як її сестрою ОСОБА_5 так і нею. Всі гроші віддавались батькові, і він їдучи на лікування давав кошти на оплату рахунків та інше. Вона, як довірена особа батька за договором надання медичних послуг, від його імені здійснювала всі платежі. На медичні послуги та ліки батька витрачалось від 14 000 до 60 000 грн. на місяць. Крім того, він постійно несе транспортні розходи для поїздок на лікування у м. Київ та м. Прилуки, потребує допомоги та догляду, належного харчування.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях, додатково вказавши, що він проживає разом із дружиною та своєю матір'ю, має повнолітню доньку, яка навчається та потребує коштів на навчання та утримання. У власності має кілька автомобілів та все майно, вказане у позові. Стан здоров'я задовільний. Вказав, що родинної наради щодо лікування батька не було, і про хворобу батька він дізнався від сестри ОСОБА_6, взимку 2016 року. Возив батька близько 15 разів на автомобілі на лікування в м. Київ витрачаючи по 4000-5000 грн. на пальне. Витратив приблизно 60 000 на лікування батька, які також позичав. Пропонував сестрам лікувати батька не в клініці Лісод, а в державній клініці в м. Чернігів, при цьому лікування вартувало б на третину менше, однак вони не погодились.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 пояснив, що позов не визнається, оскільки відповідач перебуває у матеріальному стані, який не дозволяє надавати допомогу позивачу, крім того, слід врахувати, що сам позивач матеріальної допомоги не потребує, адже під час хвороби купив та продав автомобіль Фіат, а крім того, його донька ОСОБА_6 сплатила лікування батька, що і повинно бути враховано судом.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_7 пояснила, що із позивачем вона не проживає з 20 липня 2017 року, шлюб за рішенням суду розірвано у грудні 2017 року. У власності має нерухоме майно та земельні ділянки, отримує пенсію 1700 грн. на місяць. Влітку 2017 року допомагала своєму колишньому чоловікові матеріально, віддавши 6000 грн. на лікування. Вказала, що син ОСОБА_14 приймав участь у лікуванні батька, возив його в Київ.

Заяви та клопотання подані в ході розгляду справи та інші дії у справі.

Учасниками справи до суду подавались: - позов (т.1, а.с. 1-3, 26-28), - відзив (т.1, а.с. 99-102), уточнений позов ( т.1, а.с. 121-126), відповідь на відзив (т.1, а.с. 181-182), заяву про збільшення позовних вимог (т.1, а.с. 213-216), позов третьої особи, яка заявляла самостійні вимоги на предмет спору (т.1, а.с. 243-247), у спільному розгляді якого було відмовлено та повернуто позивачу, заяву про забезпечення позову (т.2, а.с.64 -68), яку повернуто позивачу (т.2, а.с. 93), пояснення 3-ї особи (т.2, а.с.75-77), пояснення 3-ї особи (т.2 а.с.96-99), заяву про забезпечення позову (т.2, а.с. 152-156), яку було задоволено судом (т.2, а.с. 169).

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_14 року в с. Дащенки, Варвинського району Чернігівської області, що підтверджується копією паспорта (т.1, а.с.3-4).

У позивача відповідно до свідоцтв про народження народилося дві доньки ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6,8). Факт існування між позивачем - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спорідненості, як батька та сина відповідно, визнана сторонами по справі як під час підготовчого провадження так і в ході судового розгляду, та не викликає сумнівів щодо добровільності визнання такого факту. Батьківських прав позивач щодо вказаних осіб не позбавлявся.

Із епікризу стаціонарного пацієнта ОСОБА_1 (НОМЕР_3), станом на 29.12.2017 р. він пройшов лікування у відділенні хіміотерапії лікарні ізраїльської онкології «Лісод» з діагнозом «Немелкоклеточная карцинома лівого легкого. Левосторонний гидротарокс. Состояние после паллиативной лучевой терапии в дозе СОД 9 гр03 фракции в святи с кровохарканьем». Крім того у епікризі міститься інформація про етапи лікування позивача станом на 03.2017, 05/2017, 07/2017, 09/2017, 12/2017. Вказаний супутній діагноз. Наявні рекомендації медичного характеру, застосовані препарати та приписи щодо застосування інших препаратів при виникненні симптомів хвороби. (т.1 а.с. 15-18). Аналогічна інформація підтверджується і копією епікризу з медичної карти стаціонарного пацієнта ОСОБА_1, станом на 09.02.2018 р. (т.2 а.с. 43). Із копії медичної рекомендації лікарні ізраїльської онкології «ЛІСОД» хворому рекомендовано вживання низки медичних препаратів, зокрема і морфіну, та проходження діагностичних досліджень (т.2 а.с. 42). Позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № (т.1, а.с. 180). Вказаними доказами підтверджується той факт, що позивач по справі є непрацездатною особою та має тяжке захворювання, що було визнано і стороною відповідача у підготовчому судовому засіданні.

12.12.2016 року між ТОВ «Медікс-рей Іртернешнел Груп» та ОСОБА_1 укладено договір №0023014/60020 (т.1 а.с. 147-153). Так, відповідно до п.1.1 договору виконавець надає пацієнтові узгоджені з ним платні послуги, у власному медичному закладі - Лікарні ізраїльської онкології «ЛІСОД», які останній зобов'язується прийняти та оплатити. У разі потреби до надання послуг Пацієнтові можуть бути залучені треті особи. У відповідності до п. 3.1 договору виконавець зобов'язався надати послуги у відповідності з сучасними стандартами, а також нормативами, визначеними чинним законодавством України. Як передбачено п. 4.1 вартість послуг, що надаються за цим договором, визначається відповідно до діючого прейскуранта лікарні на дату виставлення рахунку. Оплата послуг за цим договором здійснюється пацієнтом чи його Уповноваженим представником на підставі рахунків лікарні. П.4.3. передбачає, що рахунок на оплату послуг за договором формується після узгодження плану обстеження та/або лікування та повинен бути сплачений до початку надання послуг. Як вбачається із п.4.8 при бажанні пацієнта, вартість послуг за нього може бути оплачена третіми особами. В такому випадку відповідні рахунки виставляються третім особам за їх письмовим зверненням до Лікарні. Уповноваженою особою, яка має право отримувати інформацію про стан здоров'я пацієнта та/або здійснювати розрахунки з виконавцем від імені пацієнта визначено ОСОБА_6, що вбачається із актів взаєморозрахунків (т.1, а.с. 9-14, т.2, а.с. 40), копією додатку №1 від 12.12.2016 р. до договору (т.1 а.с.154).

Згідно акту взаєморозрахунків №10775 від 29.12.2017 року за період з 12.12.2016 - 29.12.2017 року по договору 23014 від 12.12.2016 р. (код пацієнта БЛ_60020) виконавцем послуг виставлено рахунків на суму 451502,01 грн. пацієнтом оплачено суму 458560,29 грн., позитивний баланс на 29.12.2017 р. становить 7058,28 грн. (т.1 а.с.9-14).

Згідно акту взаєморозрахунків №11501 від 29.01.2018 року за період з 12.12.2016 - 29.01.2018 року по договору 23014 від 12.12.2016 р. (код пацієнта БЛ_60020) виконавцем послуг виставлено рахунків на суму 495284,63 грн. пацієнтом оплачено суму 495459,96 грн., позитивний баланс на 29.01.2018 р. становить 175,33 грн.

Крім того, витрати по лікуванню у лікарні Лісод, за період по 29.01.2018 року підтверджуються копіями: чеку від 24.01.2018 р. по сплаті 8000,00 грн., рахунку фактури від 24.01.2018 р. на 8000,00 грн., квитанції від 18.01.2018 р. по сплаті 3000,00 грн., рахунку фактури від 18.01.2018 р. на 3000,00 грн., квитанції від 17.01.2018 р. по сплаті 12000,00 грн., рахунку фактури від 17.01.2018 р. на 12000,00 грн., квитанції від 21.01.2017 р. по сплаті 25000,00 грн., рахунку фактури від 21.01.2017 р. на 25000,00 грн., чеку від 10.01.2018 р. по сплаті 5000,00 грн., рахунку фактури від 10.01.2018 р. на 5000,00 грн. (т.1, а.с. 155-164), актом №ХТ-0002229 прийому-передачі наданих медичних та інших послуг, представник замовника ОСОБА_6 та представник виконавця ОСОБА_18 підтвердили надання медичних послуг лікувальним закладом для пацієнта - ОСОБА_1 на підставі рахунків №БЛ-0002259 від 25.01.2018, рах. №БЛ-0002260 від 25.01.2018 на суму 1460,00 та 962,00 грн. (т.2 а.с. 40).

Також, довідкою, виданою головним лікарем лікарні ізраїльської онкології «Лісод» ОСОБА_19 підтверджується, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 з грудня 2016 року по день надання довідки отримував лікування в клініці «Лісод» на підставі договору №0023014/60020 від 12.12.2016, уповноваженою особою в якому вказана ОСОБА_6. Станом на 29.01.2018 р. вартість послуг, сплачених за лікування пацієнта складає 495459,96 грн. (т.1, а.с. 166).

При цьому, суд критично ставиться до наданої позивачем копії акту взаєморозрахунку за період з 01.01.2018 по 09.02.2018 року за дог.23014 від 12.12.2016 р. (т.2 а.с. 50-53), оскільки вказаний розрахунок не містить будь-яких підписів контрагентів та не може бути сприйнятий як дійсний.

На обґрунтування понесення витрат у розмірі 27497,36 грн. з 29.01.2018 р. по 09.02.2018 року позивачем надано:

- копію квитанції №92888 від 09.02.2018 р. (т.2. а.с. 44) що підтверджує сплату ОСОБА_6 за ОСОБА_1 на користь ТОВ Медікс Рей інтернешнл груп 6000,00 грн. по рахунку фактурі №МР-0092868 від 09.02.2018 р. (т.2, а.с. 45);

- копію квитанції №92607 від 07.02.2018 р. (т.2 а.с. 46) що підтверджує сплату ОСОБА_6 за ОСОБА_1 на користь ТОВ Медікс Рей інтернешнл груп 15000 грн. по рахунку фактурі №МР-0092607 від 07.02.2018 р. (т.2. а.с.47);

- копію чеку №2794 від 08.02.2018 р. (т.2. а.с. 48) підтверджується сплата ОСОБА_6 на користь ТОВ Медікс Рей інтернешнл груп 5000 грн. по рахунку фактурі №МР-0092756 від 08.02.2018 р. (т.2, а.с. 49).

Згідно копії товарного чеку вартість препарату морфін 12.01.2018, 22.01.2018, 01.02.2018 складає 1497,36 грн. (т.2, а.с. 41). У відповідності до копії фіскальних чеків (т.2, а.с. 41) на придбання препаратів, вартість гідро хлориду морфіну 08.02.2018 р. складала 499,12 грн., 13.02.2018 р. -998,24 грн., що загалом становить 1497,36 грн.

Отже, документально підтверджена вартість лікування в клініці «Лісод» з 12.12.2016 по 09.02.2018 р. та витрати на придбанню медикаментів становить (495459,96+26000 + 1497,36) 522957,32 грн., а 1/3 частина таких витрат становить 174319,10 грн.

Оцінюючи сімейний та майновий стан позивача суд вказує, що із довідки №596 від 23.02.2018 року (т.2, а.с. 36), виданої Варвинською селищною радою вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6. До складу сім»ї /зареєстрованих/ входять ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_5 - донька, ОСОБА_20 - внук. Як пояснював позивач та третя особа по справі - ОСОБА_7, вони дійсно перебували у шлюбі, однак, з липня 2017 року і по теперішній час ОСОБА_7 проживає окремо, а офіційно шлюб розірвано в грудні 2017 року.

Надаючи пояснення щодо свого майнового стану позивач вказав, що у його власності перебувають 1/3 будинку по АДРЕСА_5 ? частина будинку АДРЕСА_7 У 2017 році його донька ОСОБА_5 позичила кошти та придбала автомобіль Фіат Добло, який через місяць було переоформлено на її ім'я, будь-яких коштів він від продажу вказаного автомобіля не отримував. З 2017 року між позивачем та його колишньою дружиною наявний спір про поділ спільного майна подружжя, у зв'язку із чим на спірне майно накладено арешт, а право власності подружжя на будинок в с.Дащенки оспорюють і треті особи по справі, які заявили самостійні вимоги.

Відповідно до довідки від 02.01.2018 року №04/04 Прилуцького об'єднаного УПФУ ОСОБА_1 отримує пенсію за віком та з січня 2017 року по грудень 2017 року отримав пенсії в розмірі 20 878,36 грн. (т.1 а.с.7,127).

Згідно довідки від 07.12.2017 року, повідомлено, що автомобіль FIAT NUOVO DOBLO днз. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_4, 2017 року випуску зареєстровано на ім'я ОСОБА_1, АДРЕСА_8 31/1 ІПН- НОМЕР_1, 13.06.2017 року та 29.07.2017 року перереєстровано на ім'я ОСОБА_5, АДРЕСА_1 за договором купівлі продажу №6153/17/527, виданого Прилуцькою філією ТОВ «Торговий Альянс» (т.1 а.с.106).

29 липня 2017 року між ТОВ Торговий Альянс та ОСОБА_1 укладено договір комісії №6153/17/527, згідно якого комісіонер зобов'язується за дорученням Комітента за винагороду здійснити в інтересах останнього від свого імені угоду з продажу транспортного засобу продаж товару FIAT NUOVO DOBLO днз. НОМЕР_2, кузов НОМЕР_4, 2017 року випуску, за ціною - 340000,00 грн. Згідно до п.1.1 договору встановлено, що вартість виставленого на продаж Автомобіля, може змінюватись комісіонером в будь-яку сторону, тільки за письмовим погодженням з комітентом( т.1 а.с.108-109). Складено також акт технічного стану вищевказаного транспортного засобу (т.1 а.с.110). При цьому сторона відповідача наполягала на тому, що згадуваний автомобіль був придбаний та проданий за значну суму коштів, однак, доказів, щодо ціни укладених договорів купівлі-продажу автомобіля, не надали. Такий висновок ґрунтується на тому, що договір комісії та акт оцінки свідчить лише про угоду між власником майна та комісіонером, однак не містить відомостей ані про сторони договору, ані про дійсну ціну купівлі-продажу автомобіля.

Оцінюючи докази, на підтвердження сімейного та майнового стану відповідача суд вказує, що відповідач ОСОБА_3, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_9 та має наступний склад сім»ї: дружина - ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_6, мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка проживає, але не зареєстрована, донька - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка проживає, але не зареєстрована, що підтверджується довідкою від 22.01.2018 року №257 (т.1 а.с.107).

Згідно договору № Прав -15272К від 18.08.2015 року укладений між Національним університетом біоресурсів і природокористування України та ОСОБА_3, вартість навчання ОСОБА_12 становить 58000,00 грн. (а.с.111). Додаткова угода №160 передбачає, що з першого семестру 2017-2018 навчального року, за один навчальний рік (семестр) вартість становить 19360,00 грн. (а.с.112). При цьому суд критично ставиться до вказаного доказу, оскільки сторона відповідача взагалі відмовилась в судовому засіданні від його дослідження, посвідченої копії договору не надала, як і не надала доказів про те, яка частина по вказаному у договорі грошовому зобов'язанню перед освітнім закладом на даний час не виконана відповідачем.

ОСОБА_22, дружина відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_9, відповідно до виписки №75 із медичної картки стаціонарного хворого перебувала на стаціонарному лікуванні в Прилуцькій центральній районній лікарні з 04.01.2018 року по 12.01.2018 року (а.с.113).

ОСОБА_3, за 2017 рік задекларував перед податковими органами дохід в розмірі 38400,00 грн., що вбачається із податкової декларації від 22.01.2018 року про майновий стан і доходи (т.1 а.с.115-116).

Згідно інформаційної довідки №92958179 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно у ОСОБА_3 станом на 26.07.2017 року наявні наступні права на нерухоме майно (т.1 а.с.128-134):

1. право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_10, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_5, загальною площею 0,25 га;

2. право оренди строком на 15 років земельної ділянки, яка розташована за адресою: Чернігівська область, Варвинський район, АДРЕСА_11 кадастровий номер НОМЕР_6, загальною площею 0,15 га, орендна плата за що становить 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на рік, орендодавець: Територіальна громада в особі Варвинської селищної ради;

3. сервітутне право строком дії 5 років на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_12, призначену для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер НОМЕР_7. право користування строком 5 років земельною ділянкою, що розташована за адресою: Чернігівська область, Варвинський район, АДРЕСА_13 кадастровий номер НОМЕР_8, загальною площею 0,0029 га, власник: Світличненська сільська рада;

5. право оренди строком на 49 років на земельну ділянку, що розташована за адресою: Чернігівська область, АДРЕСА_14, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_9, загальною площею 0,25 га, орендодавець: Дащенківська сільська рада;

6. право оренди на 49 років земельної ділянки, що розташована за адресою: Чернігівська область, Варвинський район, с. Дащенки, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_10, загальною площею 0,1739 га, орендодавець: Дащенківська сільська рада;

7. право оренди на 45 років земельної ділянки, яка розташована за адресою: Чернігівська область, АДРЕСА_15, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_11 загальною площею 0,4251 га, орендодавець: Дащенківська сільська рада;

Право власності на 1/1 частки нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_16 загальною площею 207,1 кв.м.;

Право власності 1/1 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_17

Згідно щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2016 рік ОСОБА_3, задекларував:

Об'єкти нерухомості:

1. Садовий (дачний) будинок, загальна площа 57,4 м2, який розташований: с.Дащенки, Варвинський район, Чернігівська область, вартість на дату набуття 12660 грн., перебуває у власності декларанта;

2. Земельну ділянку, загальною площею 4946 м2, розташовану: Дащенки, Варвинський район, Чернігівська область, перебуває у власності декларанта;

3. Земельну ділянку, загальною площею 2200 м2, розташовану: Варва, Варвинський район, Чернігівська область, що перебуває у власності декларанта;

4. Земельну ділянку, загальною площею 20000 м2, розташовану: Озеряни, Варвинський район, Чернігівська область, вартість на дату набуття 27678 грн., що перебуває у власності дружини декларанта;

5. Земельну ділянку, загальною площею 2500 м2, розташовану: с.Дащенки, Варвинський район, Чернігівська область, що перебуває в оренді декларанта, власник земельної ділянки: Дащенківська сільська рада;

6. Земельну ділянку, загальною площею 1739 м2, розташовану: с.Дащенки, Варвинський район, Чернігівська область, що перебуває в оренді декларанта, власник земельної ділянки: Дащенківська сільська рада;

7. Земельну ділянку, загальною площею 14251 м2, розташовану: с.Дащенки, Варвинський район, Чернігівська область, що перебуває в оренді декларанта, власник земельної ділянки: Дащенківська сільська рада;

8. Земельну ділянку, загальною площею 30 м2, розташовану: смт.Варва, Варвинський район, Чернігівська область, вартість на дату набуття 1282 грн., що перебуває в оренді декларанта, власник земельної ділянки: Варвинська селищна рада;

9. Земельну ділянку, загальною площею 1500 м2, розташовану: смт. Варва, Варвинський район, Чернігівська область, вартість на дату набуття 64120 грн., що перебуває в оренді декларанта, власник земельної ділянки: Варвинська селищна рада;

10. Земельну ділянку, загальною площею 29 м2, розташовану: с.Світличне, Варвинський район, Чернігівська область, перебуває в оренді декларанта, власник земельної ділянки: Світличненська сільська рада;

11. Нежитлову будівлю, загальною площею 207 м2, розташовану: смт.Варва, Варвинський район, Чернігівська область, вартість на дату набуття 100000 грн., що перебуває у власності декларанта;

12. Житловий будинок, загальною площею 55 м2, розташований: смт. Варва, Варвинський район, Чернігівська область, перебуває у власності декларанта;

Цінне рухоме майно:

Автомобіль легковий - Volkswagen, модель:Crafter, 2008 року випуску, вартість на дату набуття 80000 грн., власність декларанта.

Автомобіль легковий -Volkswagen, модель:Тransporter, 2010 року випуску, вартість на дату набуття 120000, власність декларанта.

Сільськогосподарську техніку - МТЗ, модель: 892, 2011 року випуску, вартість на дату набуття 98000 грн., власність декларанта.

Сільськогосподарську техніку - Jilma, модель:JV-404, 2010 року випуску, вартість на дату набуття 82500 грн., власність декларанта.

Сільськогосподарську техніку - напівпричіп, модель:HT-2-02, 2010 року випуску, вартість на дату набуття 22000 грн., власність декларанта.

Сільськогосподарську техніку - причіп, модель: 2ПТО, 1992 року випуску, вартість на дату набуття 8000 грн., власність декларанта.

Легковий автомобіль - ВАЗ, модель: 21140, 2010 року випуску, вартість на дату набуття 70000 грн., спільна власність (декларанта та його дружини)

Відповідач задекларував дохід від підприємницької діяльності - 20400 грн. Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_22 інформацію про доходи від підприємницької діяльності декларанту не надала. ОСОБА_22 отримала спадщину вартістю 126677 грн. Задекларовано дохід від надання майна в оренду в сумі 13086 (а.с. 135-146).

На підтвердження свого майнового стану відповідачем подано довідку про стан заборгованості, своєї дружини, відповідно до якої ОСОБА_22, станом на 06.02.2018 року у ПАТ КБ «Приват Банк» має позичкову заборгованість за договором від 13.10.2017 р. - 37499,99 грн., за договором від 19.02.2014 р. - 12093,73 грн. (т.2 а.с. 6).

У відповідності до довідки від 06.02.2018 р. (т.2. а.с. 7) ОСОБА_22 має кредитну карту з поточним кредитним лімітом в сумі 30 000 грн. Суд критично ставиться до вказаного доказу, оскільки інформація про наявність кредитного ліміту не підтверджує наявність заборгованості або користування наданими банком грошовими коштами.

Відповідач по справі є працездатною особою, та має задовільний стан здоров'я, що підтвердив в судовому засіданні.

Третя особа по справі - ОСОБА_5 проживає разом із батьком та неповнолітнім сином ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_10 в АДРЕСА_18 що вбачається із наданої позивачем довідки (т.2, а.с. 36). Із пояснень третьої особи вбачається, що вона працює на Гнідинцівському ГПЗ та отримує заробітну плату близько 7000 грн. на рік, у власності має земельну ділянку сільськогосподарського призначення, дохід від оренди якої становить близько 4000 грн. на рік; у власності має автомобіль Фіат Добло. Щодо придбання вказаного автомобіля пояснила, що 07 червня 2017 року вона позичила у ОСОБА_13 грошові кошти в розмірі 25000 доларів, та 14 000 доларів витрачено на купівлю автомобіля для транспортування батька по медичним установам. Через місяць, вказаний автомобіль було перереєстровано на неї, і фактичної купівлі продажу авто не відбувалось. На підтвердження своїх боргових зобов'язань надала суду копію розписки про отримання коштів (т. 79), оригінал якої було оглянуто судом в судовому засіданні. Крім того, на обґрунтування свого матеріального стану третьою особою надано копію довідки, виданої ПАТ КБ «Приват Банк» про те, що станом на 22.02.2018 року остання має заборгованість перед згадуваною банківською установою в розмірі 9424,34 грн. (т.2 а.с. 81).

На обґрунтування матеріального стану третьої особи по справі ОСОБА_6 відповідачем подано декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування з 01.01.2017 року по 18.04.2017 року ОСОБА_2, який задекларував належність його дружині - квартири в м. Києві, загальна площа - 149,60 м2, набутої - 24.02.2015 року, вартістю на дату набуття - 1609342 грн.; квартири в м. Києві, загальною площею - 49,70 м2, набутої - 11.06.2014 року, вартістю на дату набуття - 543240 грн.; житлового будинку в смт. Варва, Варвинського району Чернігівської області, загальною площею - 178 м2, набутого - 27.06.2013 року, вартістю на дату набуття - 80000 грн.; паркомісце у м. Києві, загальною площею - 13,8 м2, набутого - 31.01.2017 року, вартістю на дату набуття - 146000 грн.; паркомісця у м. Києві, загальною площею - 13,60 м2, набуте - 31.01.2017 року, вартістю на дату набуття - 146125 грн.; земельної ділянки в с. Дащенки, Варвинського району Чернігівської області, загальною площею - 4993 м2, набуту - 13.02.2012 року; права оренди земельної ділянки в с. Дащенки, Варвинського району Чернігівської області, загальною площею - 1354 м2, набуту - 12.06.2013 року, вартістю на дату набуття - 1789 грн.; права оренди земельної ділянки в смт. Варві, Варвинського району Чернігівської області, загальною площею - 895 кв.м., набутого - 27.11.2013 року, вартістю на дату набуття - 38258 грн.; легкового автомобіля - Volkswagen, модель: Touareg, 2011 року випуску, набутого - 21.12.2011 року, вартістю на дату набуття - 361125 грн.; отримання доходу від зайняття підприємницькою діяльністю - 151635 грн., та наявність боргового зобов'язання ОСОБА_6, від 21.02.2017 року, на користь ОСОБА_24, в розмірі 676604 грн. (т.2 а.с.131-135).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_7 пояснила, що вона є колишньою дружиною позивача. Шлюб розірвано у грудні 2017 року. На даний час проживає із сином та невісткою, що підтверджується довідкою з місця проживання (т.1 а.с. 107). Відповідно до довідки від 24.01.2018 року №65103 Прилуцького об'єднаного УПФУ ОСОБА_7, отримує пенсію за віком та з січня 2017 року по січень 2018 року дохід становив 19958,21 грн. (т.1 а.с.114).

Із пояснень сторін та третіх осіб, письмових заяв по суті справи, наявності судового провадження, дій сторін під час судового провадження вбачається, що позивачем та відповідачем відсутня згода про сплату додаткових витрат на лікування позивача.

Правове регулювання питання та оцінка суду.

Обов'язок повнолітніх дочки, сина піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в ст. 51 Конституції України.

Аналогічно, ч.1 ст. 172 СК України передбачено, що дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Статтею 203 СК України визначено, обов'язок дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків. Зокрема, зазначеною нормою передбачено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Правовими підставами позову позивачем вказано норми ст. 172, 202, 203 СК України. При цьому і суд вважає зазначені норми права такими, що підлягають до застосування у спірних відносинах.

Так, аналізуючи норму ст. 203 СК України можливо зробити висновок, що у вказаній нормі йдеться саме про додаткові, витрати, і такий обов'язок вважається додатковим до обов'язку повнолітніх дітей по утриманню батьків. Обов'язок повнолітніх дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків, виникає на підставі наступного складу юридичних фактів: 1) походження дитини від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення, факт біологічного походження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі; 4) тяжка хвороба, інвалідність або немічність матері, батька; 5) витрати, пов'язані з тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю матері, батька.

Так, наявність батьківських відносин між сторонами, той факт що позивач як батько не був позбавлений батьківських прав щодо відповідача, як свого сина, непрацездатність батька та факт захворювання позивача тяжким захворюванням відповідачем визнавався, і суд вважає їх доведеним.

При цьому, суд вказує, що обов'язок повнолітніх дочки, сина брати участь у додаткових витратах може виникати окремо від обов'язку по утриманню батьків, оскільки у юридичній літературі такий обов'язок розглядається як окремий від обов'язку по утриманню.

Одночасно, суд вважає доведеним, що у зв'язку із тяжкою хворобою позивача у період з 12.12.2016 по 09.02.2018 р. існувала необхідність в обґрунтованих витратах на лікування у медичній установі та витратах на придбання медичних препаратів у сумі 522957,32 грн. При цьому, суд зауважує, що потреба у коштах на лікування від тяжкої хвороби носила нагальний характер, оскільки саме лікування має бути надано вчасно та ефективно, задля збереження життя та здоров'я особи.

Оцінюючи майновий стан позивача, суд бере до уваги його непрацездатність у зв'язку із похилим віком та наявністю тяжкого захворювання, той факт, що джерелом його доходів є державне пенсійне забезпечення, яке близьке до прожиткового мінімуму, існування в його власності нерухомого майна, частина із якого використовується позивачем та іншими співвласниками для проживання, та неможливості використання для отримання прибутку іншої частини майна через недосягнення згоди між власниками щодо його поділу. Окремо суд зауважує, що ґрунтуючись на оцінці способу життя, рівні матеріальної забезпеченості безпосередньо позивача, оцінюючи обставини набуття та тривалість володіння автомобілем Фіат Добло, ненаданні стороною відповідача належних доказів про ціну купівлі та продажу автомоібля, суд відхиляє доводи про відсутність у відповідача необхідності у матеріальній допомозі на лікування від тяжкої хвороби та покриття таких витрат за рахунок продажу автомобіля.

Також, суд критично ставиться і до доводів відповідача в частині того, що оплату лікування здійснювала донька ОСОБА_6, оскільки, наданими суду медичними документами підтверджується, що договір на надання медичних послуг із ТОВ «Медікс-рей Іртернешнел Груп» укладено саме позивачем, який і взяв на себе зобов'язання щодо оплати лікування. При цьому, вказаний договір передбачає декілька видів оплати послуг - можливість оплати безпосередньо пацієнтом, - можливість оплати визначеною у договорі довіреною особою від імені пацієнта, - за згодою пацієнта третіми особами після письмового звернення до лікарні та виставлення рахунку на користь третьої особи. При цьому, як сам позивач, так і треті особи, стверджували, що гроші на лікування були зібрані як батьком так і його доньками, і передані йому, після чого позивач розпоряджався коштами, а сплата послуг здійснювалась його довіреною особою, визначеною у договорі - ОСОБА_6 При цьому суду надано підтвердження щодо визначення довіреної особою, яка діяла від імені пацієнта, та відсутні докази про те, що ОСОБА_6 під час внесення коштів діяла як третя особа.

Також, суд не вбачає підстав для врахування при винесенні рішення ст. 206 СК України, на яку під час розгляду справи посилалась сторона відповідача, оскільки вказана норма передбачає можливість встановлення аліментів із неповнолітніх дітей на користь їх батьків.

Виходячи з роз'яснення ст. 185 СК України, що надано у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р., розмір коштів, які стягуватимуться на додаткові витрати, визначається судом зокрема у твердій грошовій сумі виходячи із фактично зазнаних або передбачуваних витрати.

Отже, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню окільки відповідачем не виконано свій обов"язок щодо матеріальної допомоги батьку у зв"язку із його тяжким захворюванням, і вказане право позивача має бути відновлено.

При визначенні розміру стягнення суми на покриття додаткових витрат на лікування, суд знаходить обґрунтованою твердження позивача, що розмір матеріальної допомоги має визначатись судом з врахуванням матеріального та сімейного стану не тільки позивача і відповідача, але й інших дітей та іншого з подружжя, які мають обов'язок по утриманню. При цьому, суд враховує, майновий стан доньки позивача ОСОБА_5, доньки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_3 та вважає їх такими, що дозволяють останнім брати участь у покритті витрат на лікування. Однак, зважаючи на те, що відповідач є фізичною особою підприємцем, власником декількох транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, власником як житлової так і нежитлової нерухомості, власником та орендарем земельних ділянок різного цільового призначення, що свідчить про характер його матеріальної забезпеченості, в той же час, має обов'язки щодо утримання власної родини, другого із батьків та враховуючи рівень забезпеченості інших дітей позивача, суд вважає за можливе відійти від засад рівності часток в обов'язку сплати додаткових витрат, присудивши стягнення з відповідача витрат в розмірі 150000,00 грн. на користь позивача.

Судові витрати по сплаті судового збору слід розподілити пропорційно до задоволених вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача 1499 грн. 14 коп. При цьому, суд позбавлений можливості оцінити обґрунтованість витрат на правничу допомогу, заявлених відповідачем, оскільки ним не надано опису виконаних робіт по даній справі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 79, 80-85, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на лікування, треті особи які не заявляють вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11, іпн.НОМЕР_12 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_13. іпн.НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2 додаткові витрати на лікування проведене з 12 грудня 2016 року по 09 лютого 2018 року в розмірі 150000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1499 гривень 14 копійок, а всього 151499 (сто п'ятдесят одну тисячу чотириста дев'яносто дев'ять) гривень 14 копійок.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 02 квітня 2018 року.

Суддя А.І.Савенко