Справа № 712/572/18
Провадження № 2/712/753/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2018 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/ судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Шмагайло Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
Позивач 17.01.2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.05.2013 року йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.
Зазначив, що відповідач є бувшим зятем, співвласником квартири він не являється. Інші особи, які в квартирі зареєстровані також не являються її співвласниками.
Вказав, що згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси щлюб між його донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, з вересня 2016 року відповідач у квартирі не проживає, однак добровільно з реєстраційного обліку не знявся. Тому він змушений нести додаткові витрати, повязані з надлишковою оплатою комунальних послуг.
Просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 185 по вул.. Пушкіна, 31/2 в м. Черкаси та зняти його з реєстраційного обліку.
В судове засідання позивач не зявився, проте скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 14.05.2013 року квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно довідки директора ДП РЕУ-8 від 10.02.2017 року № 30 за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зять, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 внучка.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 за вказаною адресою підтверджується актом опитування сусідів від 25.01.2018 року та довідкою директора Д ПРЕУ-8 № 9 від 26.01.2018 року, згідно яких ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 15.09.2016 року.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача, що відповідач понад 1 рік не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5, не користується житлом, однак добровільно з реєстрації не знявся, чим створює перешкоди позивачу в розпорядженні своїм майном.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 78, 81, 89, 244 ЦПК України, ст. 319, 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 185 по вул. Пушкіна, 31/2 в м. Черкаси.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: Т.Є. Троян