__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9466/16-ц
Провадження № 2/520/1614/18
УХВАЛА

04.12.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Кириковій О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Факторингових Послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

08.08.2016 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом по кредитному договору №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008 року за період з листопада 2014 року по червень 2016 року в сумі 17744 долари 22 центи США.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року, позовні вимоги ПАТ «БГ Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 користь ПАТ «БГ Банк» заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом по кредитному договору №ОАВ-ПЖ-300408-1 за період з листопада 2014 року по червень 2016 року в сумі 17744 долари 22 центи США.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказана цивільна справа на підставі ст. 11-1 ЦПК України, розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 15 листопада 2017 року прийнято вказану цивільну справу до свого провадження та призначено дату, час і місце проведення попереднього судового засідання.

Під час розгляду справи, судом було встановлено, що 25 жотвня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «БГ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг»був укладений договір №ОАВ-ПЖ300408-1/102017 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «БГ банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг»прийняло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008 року, укладеним з ОСОБА_1

На підставі викладеного, судом було встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг»є правонаступником ПАТ «БГ Банк» та набуло право вимоги за кредитним договором №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008 року.

У звязку зі вказаними встановленими обставинами, судом 20.06.2018 року у підготовчому судовому засіданні було ухвалено замінити позивача ПАТ «БГ Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг», місцезнаходження якого є: 01034, м. Київ, вул. Прорізна, 9, офіс 20 в літ «А», з урахуванням чого було відкладено підготовче судове засідання на 04 вересня 2018 року.

У підготовче судове засідання призначене на 04 вересня 2018 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» не зявився, про дату, час і місце проведення якого був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки наявним в матеріалах справи на а.с.219 (ІІІ том ц.с.), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

У звязку з чим, підготовче судове засідання по справі було відкладено на 19 жовтня 2018 року.

У підготовче судове засідання призначене на 19 жовтня 2018 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» повторно не зявився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

У звязку з чим, підготовче судове засідання по справі було відкладено на 04 грудня 2018 року.

Одночасно 19.10.2018 року судом було направлено лист на ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг», з повідомленням про наступну дату і час судового засідання.

У підготовче судове засідання призначене на 04 вересня 2018 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» знов не зявився, про дату, час і місце проведення якого був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки наявним в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Отже, судом встановлено, що представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» повторно не зявився у судове засідання будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення, без поважних причин, не повідомивши суд про причини такої неявки, та не надавши до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Водночас, згідно з п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

На підставі вищевикладеного вбачається, що представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг» будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судових засідань, повторно не зявився до судового засідання, не повідомивши суд про причини такої неявки.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Частинами 1, 2 статті 210 ЦПК України встановлено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму судам розяснено, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Судом враховується, що провадження в цій справі відкрито 17.08.2016 року, тобто більше двох років тому, систематичні незявлення позивача до судових засідань робить неможливим проведення розгляду справи, що призводить до постійних їх відкладень, за наслідком чого призводить до порушення судом норм чинного законодавства України щодо розгляду справи в розумні строки, що в свою чергу також розцінюється судом, як втрата інтересу позивача до підтримання ним заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, вказані положення процесуального закону мають імперативну норму щодо залишення позову без розгляду у зв'язку із повторною неявкою позивача.

Судом також враховується, що позивачем в цій справі є юридична особа ТОВ «Фінансова компанія «Центр Факторингових Послуг», яка має штат працівників, та жодного разу не забезпечило явку представника до судового засідання.

Отже, позивач будучи ініціатором даного судового провадження, маючи інформацію про дату час та місце судового засідання, в судові засідання не з'являється.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, з урахуванням того, що позивач повторно не зявився в судове засідання, без поважних причин, про дату, час і місце проведення якого був належним чином повідомлений, обізнаний, та не повідомивши суд про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, у відповідності до норм Цивільного Процесуального Кодексу України, Конвенції та практики Європейського суду, суд дійшов висновку та вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Факторингових Послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Центр Факторингових Послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 05 грудня 2018 року

Головуючий Калініченко Л. В.