Справа №: 398/293/18
провадження №: 2/398/1080/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" березня 2018 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.

з участю секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

30.01.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що з 30.10.1992 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, вихованням дитини не займається. Просить стягнути аліменти на утримання дитини.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а також, надала письмові пояснення, які обгрунтовані тим, що згідно з нормами законодавства на відповідача покладається обовязок щодо участі у обовязкових витратах, додаткових витратах, викликаних особливими обставинами, які включають в себе затрати на харчування, одяг, на розвиток дитини та на лікування. Так як, відповідач участі в житті дитини, його вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, тому просить суд врахувати викладені в поясненні суми грошових коштів, необхідних для утримання дитини.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст.180-182,183 Сімейного Кодексу України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом .

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №033139, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції від 21.11.2006 року. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Інших осіб на утриманні не має, працездатний, інвалідом не являється, працює та має постійний дохід.

Судом також встановлено, що домовленості між сторонами про форму, розмір та участь відповідача в утриманні дітей не досягнуто, договір між ними про сплату аліментів на дітей, в порядку ст. 189 СК України, не укладався.

Підстави для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину (ст. 188 СК України) відсутні.

Відповідач, як батько, проживаючий окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в утриманні малолітньої дитини.

З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини до її повноліття, приписів сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як батько, зобовязаний приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.11.2024 року.

При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Так як позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, судовий збір стягується з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.182,183 СК України, ст.264,265, п.п.15.5 п.п.15 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 січня 2018 року до його повноліття, тобто до 19 листопада 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (перерахувавши на р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, , Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської Служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106, стягувач: Державна судова адміністрація України, код ЄДРПОУ суду 02896816).

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою:28000, АДРЕСА_1;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: 28008, АДРЕСА_2.

Суддя