Єдиний унікальний номер 243/843/18 Номер провадження 22-ц/775/771/2018

Єдиний унікальний номер 243/843/18
Номер провадження 22-ц/775/ 771 /2018
Головуючий у 1 інстанції Мірошниченко Л.Є.
Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу №243/843/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Департамент державної виконавчої служби України, про стягнення заборгованості та індексації по заробітній платі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2018 року, ухвалене в приміщенні суду в м. Словянськ Донецької області,

встановив:

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Департамент державної виконавчої служби України, про стягнення заборгованості та індексації по заробітній платі, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на необґрунтованість рішення суду першої інстанції; вважає, що порушені його права, гарантовані ст. 3,6,8,21,24,28,32,43,46,55,59 Конституції України, ст. 5, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.1 Першого Протоколу, ст. 6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини; заявник апеляційної скарги посилається також на порушення ст. 619 ЦК України з урахуванням того, що згідно із даними з Реєстру державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод», тому, на його думку, відповідачем є Держава Україна, який несе (субсидіарну) відповідальність.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду відповідачем та третьою особою не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював у ВАТ «Содовий завод» з 13 серпня 2001 року по 02 вересня 2002 року.

Рішенням комісії по трудовим спорам №126 від 25 березня 2003 року з ВАТ «Содовий завод» стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 2191,28 гривень.

Також судом встановлено, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 02 червня 2017 року з ВАТ «Содовий завод» на користь ОСОБА_1 стягнуто індексацію заробітної плати в сумі 9462,82 гривень.

Відповідно до довідки №1-23/482 від 19 жовтня 2017 року, наданої ліквідатором ВАТ «Содовий завод» ОСОБА_2, адресованої позивачу, зазначено, що на теперішній час рішення про стягнення заборгованості виконати не можливо.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що держава, інші публічно-правові утворення не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб. Також, суд першої інстанції виходив з того, що позов подано до Державної казначейської служби України, яка не є засновником ВАТ «Содовий завод» і за своїми повноваженнями не має права самостійно розпоряджатися державними коштами, позивач не перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 619 ЦК України, договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно із ч. 1 ст. 176 ЦК України, Держава, ОСОБА_3 Крим, територіальні громади не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається із ч. 3 ст. 96 ЦК України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Засновником ВАТ «Содовий завод» є держава в особі Фонду Державного майна України, отже органом, уповноваженим управляти корпоративними правами держави, є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області.

Як вбачається із частини 2 статті 152 ЦК України, акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобовязаннями товариства і несуть ризик збитків, повязаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать (крім випадків, установлених законом).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов подано до Державної казначейської служби України, яка не є засновником ВАТ «Содовий завод» і за своїми повноваженнями не має права самостійно розпоряджатися державними коштами.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державні підприємства, установа, організація.

Частиною 2 статті 167 ЦК України передбачено, що держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Згідно з частиною 2 та 3 статті 167 ЦК України держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, Держава може створювати юридичні особи приватного права (підприємницькі товариства тощо), брати участь в їх діяльності на загальних підставах, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 81 ЦК України, юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної ОСОБА_3 Крим або органу місцевого самоврядування. Порядок утворення і правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється Конституцією України та законом.

Висновок суду першої інстанції про те, що положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» щодо гарантування державою виконання рішення суду про стягнення грошових коштів з боржника - державного підприємства на спірні правовідносини не поширюється, є законним.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідно до частини 2 статті 619 ЦК України, кредитор може предявити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність і такою особою треба вважати Державну казначейську службу України, є безпідставними, оскільки як вбачається із частини 3 статті 96 ЦК України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, основними завданнями Казначейства є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку і таке інше. Казначейство є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в Казначействі і банках. Тобто Казначейство виступає від власного імені, самостійно відповідає за власними зобовязаннями і є окремим учасником цивільних відносин відповідно до ч.1 ст. 2 ЦК України.

Відповідно до положень частини 2 статті 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім своїм майном.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки частиною 1 статті 4 вказаного вище Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2018 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді: