Єдиний унікальний номер 243/7576/17 Номер провадження 22-ц/775/886/2018

Суддя-доповідач: ОСОБА_1П
Головуючий у 1 інстанції: Мірошниченко Л.Є.
__________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року Апеляційний суд Донецької області колегією суддів у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.

за участі секретаря судового засідання Глушка С.Г.

розглянувши відкрито в залі судових засідань апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут справу що виникла з сімейних правовідносин за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом в якому просила визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя легковий автомобіль НОМЕР_1; витяжку марки Jantar TL2 60Ч вартістю 1779,00 грн.; духову шафу «Whirlpool AKZ 421 NB» вартістю 11535,00 грн.; програму безлімітного сервісу вартістю 1154,00 грн.; жеребця породи Новоолександрівська ваговозна вартістю 30000,00 грн.; телевізор марки LG 49 LF590V вартістю 15500,00 грн.; кондиціонер марки Hair 12 вартістю 6500,00 грн.; рушницю гладкоствольну «ІЖ-54», 2/12 калібру 1954 року; рушницю гладкоствольну «ІЖ-58», 2/12 калібру 1964 року; мисливський нарізний карабін «BLASER 93LRS2», калібру 30-06, 2015 року випуску вартістю 250000 грн.

Також просила поділити майно шляхом визнання права особистої приватної власності за нею на легковий автомобіль НОМЕР_1 та за ОСОБА_3 решту майна заявленого в позові. Крім того, просила стягнути на свою користь грошову компенсацію від вартості ? частини спільно нажитого майна у розмірі 239933,50 грн.

12 лютого 2018 року ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги щодо вартості майна та просила визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя легковий автомобіль НОМЕР_1 вартістю 144280,00; витяжку марки Jantar TL2 60Ч вартістю 1779,00 грн.; духову шафу «Whirlpool AKZ 421 NB» вартістю 11535,00 грн.; програму безлімітного сервісу вартістю 1154,00 грн.; жеребця породи Новоолександрівська ваговозна вартістю 15000,00 грн.; телевізор марки LG 49 LF590V вартістю 15500,00 грн.; кондиціонер марки Hair 12 вартістю 6500,00 грн.; рушницю гладкоствольну «ІЖ-54», 2/12 калібру 1954 року; рушницю гладкоствольну «ІЖ-58», 2/12 калібру 1964 року; мисливський нарізний карабін «BLASER93LRS2», калібру 30-06, 2015 року випуску вартістю 68000,00 грн. Крім того, просила стягнути на свою користь грошову компенсацію від вартості ? частини майна що є спільною сумісною власністю в розмірі 131874,00 грн., судовий збір в розмірі 1318,74, витрати за правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 250,00 грн.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2018 року задоволено заяву позивача про відмову від позову в частині позовних вимог щодо рушниці гладкоствольної «ІЖ-54», 2/12 калібру 1954 року та рушниці гладкоствольної «ІЖ-58», 2/12 калібру 1964 року та в цій частині вимог закрито провадження у справі /а.с. 138/.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 легковий автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 144280,00 грн.; витяжку марки «Jantar TL2 60 Ч», вартістю 1779,00 грн.; духову шафу «Whirlpool AKZ 421 NB», вартістю 11535,00 грн.; програму безлімітного сервісу, вартістю 1154,00 грн.; жеребця породи Новоолександрівська ваговозна, вартістю 15000,00 грн.; телевізор марки LG 49 LF590V, вартістю 15500,00 грн.; кондиціонер марки Hair 12, вартістю 6500,00 грн.; мисливський нарізний карабін «BLASER93LRS2», калібру 30-06, 2015 року випуску, вартістю 68000,00 грн.

Виділено на праві власності ОСОБА_2 витяжку марки Jantar TL2 60 Ч, вартістю 1779,00 грн. ; духову шафу Whirlpool AKZ 421 NB, вартістю 11535,00 грн.; програму безлімітного сервісу, вартістю 1154,00 грн.; жеребця породи Новоолександрівська ваговозна, вартістю 15000,00 грн.; телевізор марки LG 49 LF590V, вартістю 15500,00 грн.; кондиціонер марки Hair 12, вартістю 6500,00 грн. на загальну суму 51468,00 грн.

Виділено на праві власності ОСОБА_3 мисливський нарізний карабін «BLASER93LRS2», калібру 30-06, 2015 року випуску, вартістю 68000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості часток 8266,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 компенсацію вартості автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_2 у розмірі 72140,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 витрати за проведення експертизи у розмірі 250,00 грн., судовий збір в сумі 1318,74 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_3, просив рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування скарги заявник посилався на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводились до того, що мисливський карабін, жеребець і легковий автомобіль «Renault Kangoo», хоч і були придбані в період шлюбу, однак за особисті кошти відповідача.

Також заявник стверджував про те, що судом не враховано обставин знаходження побутової техніки (витяжка, духовка, телевізор та кондиціонер) в будинку належному батькам відповідача, яким на праві власності ця техніка і належить.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, за відсутності відповідача та його представника які подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, переглядаючи справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

23 серпня 2013 року відділом РАЦС по місту Словянськ реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб громадянина ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_2, актовий запис № 420 /а.с. 8/.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано /а.с.139-140/.

Згідно товарних чеків витяжка марки Jantar TL2 60Ч вартістю 1779,00грн. та духова шафа Whirlpool AKZ 421 NB вартістю 11535,00 грн. придбані 30 грудня 2015 року, кондиціонер марки Hair 12 вартістю 6500,00 грн. та телевізор марки LG 49 LF590V вартістю 15 500 грн. придбані 20 червня 2016 року /а.с.12-14/.

26 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернулася із заявою до Словянського міського відділу поліції про викрадення ОСОБА_2 документів (товарних чеків на придбання побутової техніку витяжки, духовки, телевізора та кондиціонера) в будинку належному їй на праві власності /а.с. 55-57/.

Згідно інформаційної довідки з Територіального сервісного центру №1443 станом на 09 серпня 2017 року за ОСОБА_3 автотранспорт не значиться./а.с.19/

На адвокатський запит Словянський відділ поліції повідомив, що за громадянином ОСОБА_3 зареєстрована наступна зброя: рушниця гладкоствольна «ІЖ-54», 2/12 калібру 1954 року випуску, яка поставлена на облік до дозвільної системи 14 липня 2011 року, дозвіл на право зберігання та носіння зброї № Т-53 строком дії до 07 червня 2020 року; рушниця гладкоствольна «ІЖ-58», 2/12 калібру 1964 року випуску, яка поставлена на облік до дозвільної системи 14 вересня 2015 року, дозвіл на право зберігання та носіння зброї № Т-53 строком дії до 07 червня 2020 року; мисливський нарізний карабін «BLASER 93LRS2», калібру 30-06, 2015 року випуску, який поставлений на облік до управління дозвільної системи 16 березня 2016 року, дозвіл на право зберігання та носіння зброї №8911 строком дії до 16 березня 2019 року/а.с.21/

Відповідно до видаткової накладної для тварин № КЗЦ-000027 від 24 грудня 2015 року Філії «Дібрівський кінний завод № 62» ДП «Конярство України» одержувач ОСОБА_3 готівкою сплатив за коня Реопірін (ваговоз молодняк жеребчик 2015) грошові кошти в розмірі 15000 грн. /а.с.58/.

Згідно видаткової накладної № 74 від 06 березня 2016 року ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу придбав КМ Блазер R 93 Standart 30-06 57,7 см. різьба под. ДТК (М15)(388.08.82) за 68000,00 грн. /а.с.59-61/

За даними висновку експерта № 20 складеного 08 лютого 2018 року середньо ринкова вартість автомобіля Renault Kangoo може складати 144280 грн. /а.с. 107-118/.

У даній справі сторони не заперечували обставин щодо вартості спірного майна.

Задовольняючи позов частково, суд керувався статтями 69, 70, 71 Сімейного кодексу України та виходив із того, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності в рівних частках.

Тобто, виходячи із змісту наведених норм, суд на підставі наданих сторонами доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та спірні речі придбані за спільні кошти в період шлюбу є обєктами спільної сумісної власності подружжя, які підлягають розділу в рівних частках.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції всесторонньо і повно зясував обставини у справі та дотримався норм матеріального права.

Вирішуючи спір в частині яка стала предметом оскарження в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції виходить з того, що придбання та реалізація спірного майна відбулись в період дії Сімейного кодексу України /надалі СК України/ який підлягав застосуванню до спірних правовідносин.

Суд обґрунтовано керувався статтею 60 СК України, та виходив з того, що частиною 1, 2 цієї статті передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідач вказуючи що спірне майно було придбано за кошти що належали йому на праві особистої власності не зазначив жодних фактів щодо джерела походження таких коштів, при цьому стверджував що кошти зароблені ним особисто так як він в період придбання майна здійснював підприємницьку діяльність.

З огляду на що, вірні висновки суду першої інстанції з приводу того, що відповідач не довів обставин щодо його права особистої приватної власності на вказане майно, при цьому обґрунтовано вважав що самих правових підстав або аргументів, на які робив посилання відповідач в апеляційній скарзі не достатньо.

Також суд першої інстанції відреагував на аргументи заявника стосовно достовірності та надійності документальних доказів (товарних чеків), які були вирішальними для результатів розгляду справи, та обґрунтовано вважав що відповідач не надав жодного доказу які би вказували на неналежність або недопустимість таких доказів.

Разом з тим, обєктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обовязки. Та відповідно до дійсного змісту наведених норм, договір, укладений одним із подружжя, створює обовязки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сімї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сімї.

При цьому, судом першої інстанції встановлено що ОСОБА_3 здійснив відчуження транспортного засобу, чого останній не заперечував, та його поділ в натурі не виявляється можливим і тому підлягає стягненню грошова компенсація що рівна половині вартості такого майна визначеної експертом.

При вирішенні питання про поділ зазначеного майна суд виходить із того, що згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням обставин у справі, вважає, що, обставин які би свідчили про необхідність відступити від рівності часток подружжя не було встановлено, а отже виходячи із рівності часток у спільному сумісному майні, суд визначає що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рівними.

Також з урахуванням вимог чинного законодавства, відповідно до якого коли неможливо здійснити поділ майна на рівні частки в натурі той із подружжя який отримав більшу частку майна в натурі, сплачує іншому грошову компенсацію у розмірі рівному різниці у вартості часток.

Таким чином, апеляційний суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що суд першої інстанції при поділі майна подружжя діяв відповідно до вимог чинного законодавства та дотримався прав подружжя.

Також судові витрати були визначені з урахуванням діючого законодавства, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду в частині задоволення позовних вимог здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 27 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2018 року.

Судді: Никифоряк Л.П.

ОСОБА_5

ОСОБА_6