УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя в особі судді Мирошниченка Ю.М. за участю:

секретаря Кстіна Р.О.;

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача - адвоката ОСОБА_2;

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі заяву ОСОБА_3 про скасування заочного рішення у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ «КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.10.2015 року задоволено позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

14 березня 2018 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеного рішення, посилаючись на те, що йому не було відомо про розгляд справи в суді, будь-яких судових повідомлень він не отримував, про існування судового рішення дізнався лише у лютому 2018 року коли із заробітної плати було утримано штраф. 22.02.2018 року отримав копію заочного рішення суду після відповідного звернення до суду. Вказував, що при ухваленні рішення суд керувався Умовами та Правилами надання банківських послуг, які він не підписував. Крім того, судом не враховані положення ст. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», які передбачають заборону нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості за зобовязаннями по кредитним договорам з 14.04.2014 року.

Представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на відсутність підстав для скасування заочного рішення.

ОСОБА_3 надано заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, в якій останній посилається на те, що копію заочного рішення ним отримано 22.02.2018 року.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Як убачається з матеріалів цивільної справи, 13.02.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя із заявою про надання йому копії рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20.10.2015 року справа № 264/4282/15-ц, яку отримав 22.02.2018 року особисто.

Згідно зі штемпелем на поштовому конверті ОСОБА_3 направив на адресу суду заяву про перегляд заочного рішення 10.03.2018 року. Отже заява ОСОБА_3 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню.

Водночас, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Заочним рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2015 року задоволено позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 32601,30 грн., яка складається з 20991,81 грн. заборгованості за кредитом, 8980,86 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 600 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1528,63 грн. штраф (процентна складова), а також судові витрати в розмірі 326,01 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Частиною першою статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже обставинами, які дають підстави для скасування заочного рішення, є: 1) неявка відповідача в судове засідання та не повідомлення ним про причини неявки, а також неподання відзиву на позовну заяву з поважних причин; 2) існування доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, і які не були взяті до уваги судом при ухваленні заочного рішення. При цьому граматичне тлумачення цієї норми, а саме застосування між частинами речення, що вказують на зазначені обставини, сполучника «і», переконує в тому, що заочне рішення може бути скасоване виключно за наявності відразу обох названих умов.

Відповідно до ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він не повідомлявся про час та місце розгляду справи є безпідставним. З матеріалів справи вбачається, що адресою мешкання ОСОБА_3 зазначено м. Маріуполь, вул. Глинки, буд. 37, про що свідчить заява останнього про скасування заочного рішення. В судовому засідання ОСОБА_3 вказував, що місце мешкання не змінював.

Судом на зазначену адресу неодноразово спрямовувались судові повістки рекомендованою поштою з повідомленням, які повертались до суду за закінченням терміну зберігання.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, відповідач не навів поважних причин неявки до суду, причин неотримання судових повісток та не надав доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному, повністю або частково, або до його зміни.

Посилання заявника на недоліки судового рішення не відносяться до обставин, які дають підстави для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 284, 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.10.2015 року.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заочного рішення у справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Розяснити заявникові, що відповідно до ч.4 ст.288 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Суддя: ОСОБА_4