Справа № 465/3800/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/4662/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" на Рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про визнання визнання неправомірними нарахувань, які здійснені ЛМКП "Львівтеплоенерго" за теплопостачання в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за період з 27 листопада 2014 року по 31 березня 2016 року в сумі 10 576, 84 гривень, зобов'язання відповідача припинити нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії та стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано неправомірними нарахування, які здійснені Львівським міським комунальним підприємством "Львівтеплоенерго" за теплопостачання в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за період з 27 листопада 2014 року по 31 березня 2016 року в сумі 10 576, 84 грн.

Зобов'язано Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" припинити нарахування плати за надання послуг теплопостачання в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 27 листопада 2014р.

Рішення суду оскаржило ЛМКП "Львівтеплоенерго" .

В апеляційній скарзі посилається на те, що відповідно до п. 2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, від 22.11.2005, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Вказує, що тільки після затвердження акту на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг теплопостачання, а відтак вважає необґрунтованими посилання суду на Акт про відключення квартири відповідача, як підставу для визнання неправомірними нарахувань, які здійснені ЛМКП "Львітеплоенерго", оскільки такий не відповідає вимогам вищевказаного порядку, так як не затверджена комісією.

Крім цього зазначає, що відповідач не звертався до ЛМКП "Львітеплоенерго" з заявою про вилучення квартири з нарахувань ЦО та ГВП., з дорученням рішення міжвідомчої комісії про відключення, розпорядження про видачу ТУ, опитувального листа, як це передбачено Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, від 22 листопада 2005 року

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог ОСОБА_2- відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, щодо заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно установлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 27 грудня 2013 року, а також довідкою ОСББ " Спільний дах" №632 від 15 лютого 2017 року (а.с.42-43) та визнається сторонами.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства належить до повноважень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР, діючого на даний час, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що до комунальних послуг відносяться, зокрема: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів, тощо.

Судом встановлено, що 22 вересня 2014 року ПАТ "Львівгаз" складено акт про приймання закінченого будівництва об"єкту системи газопостачання за адрексою: АДРЕСА_1, яким прийнято в експлуатацію двохфункційний котел з відповідним рішенням про відповідність будівельно - монтажних робіт встановленим нормам.

27 листопада 2014 року вказана квартира відключена від отримання послуг з центрального опалення, про що складено відповідний акт за підписом уповноваженої особи ЛМКП "Львівтеплоенерго", тобто представника відповідача.

Однак, незважаючи на дані обставини ЛМКП " Львівтеплоенерго" продовжує нараховувати та виставляти ОСОБА_2 рахунки для оплати за послуги з теплопостачання, яких він фактично не отримує і такі йому фізично не можуть надаватись.

Відповідно до вимог ст.26 п.6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" , визначено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця (виробника), споживач має право розірвати договір у порядку встановленому законом.

Згідно з умовами договору, він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця.

Згідно з п.26 постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції…"

Оскільки, ЛМКП " Львівтеплоенерго" не надано суду доказів про те, що ОСОБА_2 порушив права будь-кого із інших мешканців будинку, створив будь-які незручності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність його дій. Будинок, як і раніше отримує постачання теплової енергії, скарг від мешканців будинку не надходило.

У відповідності до вимог ст. 901 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Право споживача на звільнення від сплати за послуги у разі їх ненадання передбачено пунктом 13 пункту 16 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Законом України "Про теплопостачання" (ст.19 п.6) передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Доводи апеляційної скарги про порушення позивачем процедури відключення від мережі ЦО та ГВП, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки, як вірно установлено судом, відключення квартири від мережі теплопостачання 27 листопада 2014 року здійснювалося за участю представника відповідача і за його згоди.

Отже, судом встановлено, що фактично послуг з теплопостачання, що надаються ЛКП " Львівтеплоенерго", ОСОБА_2 не отримує, але йому безпідставно нараховується плата за ці послуги з 27 листопада2014 року, а тому суд першої інстанції підставно задовольнив позов, захистивши права позивача.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" - залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.