Справа № 308/6336/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі Вереш А.В.

за участі позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 до Чопської міської ради в особі її структурного підрозділу центру надання адміністративних послуг, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та зобовязання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Чопської міської ради в особі її структурного підрозділу центру надання адміністративних послуг про визнання права власності на майно та зобовязання вчинити певні дії.

Позовну заяву мотивує тим, що на підставі рішення виконкому Чопської міської ради народних депутатів № 1 від 24.01.1992 року позивачем була отримана у власність однокімнатна квартира , що знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Берег 18/4. При цьому позивачу було видано ордер № 54 від 24.01.1992 року. 22.12.1992 року позивач ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5 , якому після реєстрації шлюбу дозволила зареєструватись в її квартирі. В 1999 році позивач приватизувала вищевказану квартиру та оскільки на той час її чоловік ОСОБА_5 був зареєстрований в даній квартирі у свідоцтві про право власності на квартиру вказано позивача та її чоловіка. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано, однак колишнє подружжя продовжували проживати разом. 27.08.2012 року ОСОБА_5 помер. Заповіт на випадок своєї смерті ОСОБА_5 не залишив. Позивачу відомо, що після смерті ОСОБА_5 його син ОСОБА_4 звернувся до нотаріуса з метою отримання спадщини, однак нотаріус видмовив у видачі свідоцтва. Представник позивача у позовній заяві вказує, що квартира, яка була передана позивачу за цільовим призначенням і отримана нею 24.01.1992 року та приватизована 05.03.1999 року була власністю позивача ОСОБА_2 ще до моменту укладення шлюбу з ОСОБА_5 В березні 2016 року позивач звернулась до Ужгородського районного комунального підприємства БТІ та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна про внесення змін в реєстраційні документи про право власності на майно, а саме про виключення з співласників квартири померлого ОСОБА_5, однак позивачу було відмовлено.

Наявність формальної перешкоди у повному володінні та розпорядженні квартирою позивачкою порушує її права власності , що і є підставою для звернення до суду.

З врахуванням викладеного та заяви про уточнення даних відповідача від 12.06.2017 року представник позивача остаточно просить суд ухвалити рішення за яким:

- визнати право власності на майно ( квартиру) , яка знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Берег 18/4 за ОСОБА_2;

- зобовязати Чопську міську раду в особі її структурного підрозділу центру надання адміністративних послуг, зареєструвати право власності на майно ( квартиру) , яка знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Берег 18/4 за ОСОБА_2.

20.07.2016 року представником позивача ОСОБА_3 через канцелярію суду подано заяву про заміну відповідача ;

12.09.2016 року представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника Чопської міської ради;

19.09.2016 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_6 через канцелярію суду подано заяву про залучення третьої особи ОСОБА_4 до участі у справі;

02.12.2016 року представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника Чопської міської ради;

12.06.2017 року представником позивача ОСОБА_3 через канцелярію суду подано заяву про уточнення даних відповідача

14.06.2017 року представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника Чопської міської ради;

15.09.2017 року представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника Чопської міської ради;

06.10.2017 року представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про відкладення розгляду справи;

12.12.2017 року представником позивача ОСОБА_3 через канцелярію суду подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи;

05.01.2018 року відповідачем через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника Чопської міської ради;

29.03.2018 року відповідачем через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника Чопської міської ради;

В ході розгляду справи проведені наступні процессуальні дії:

23 червня 2016 року ухвалою судді Микуляк П.П. було відкрито провадження у справі;

29 липня 2016 року ухвалою судді Микуляк П.П. проведено заміну неналежного відповідача на належного відповідача;

17 листопада 2016 року ухвалою судді Бенца К.К. прийнято справу до свого провадження;

06 грудня 2017 року ухвалою судді залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримала, просила суд їх заловольнити .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові та з врахуванням заяви про уточнення даних відповідача від 12.06.2017 року. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Зокрема вказав, що просить визнати за позивачем право власності на квартиру в цілому , так як позивач є єдиним спадкоємцем за померлим ОСОБА_5, спільно з ним проживала і понесла витрати на його поховання.

Відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання. Від представника відповідача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника Чопської міської ради.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, подани-ми відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з влас-ної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1999 року виданого на підставі розпорядження Львівської залізниці Ужгородської дистанції цивільних споруд № 24 від 04.03.1999 року на праві спільної сумісної власності належала позивачу ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_5 ( а.с. 9)

Як встановлено судом ОСОБА_5 помер 27.08.2012 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І - ФМ № 143226 від 28.08.2012 року. ( а.с.14)

Як встановлено судом спадкоємцем майна померлого є його син ОСОБА_4 так як шлюб між позивачем ОСОБА_2 і ОСОБА_5 було розірвано 26.10.2011 року, що стверджується відміткою в паспорті позивача, вказані факти доведені судовим рішенням і в силу ст. 82 ЦПК України доведення не потребують /а.с. 39-40./

Доводи позивача про те, що квартира АДРЕСА_1 є її особистою власністю є хибними, оскільки спростовуються свідоцтвом про право власності на житло від 05.03.1999 року та судовими рішеннями, які набули законної сили, копії яких долучені до матеріалів справи ( а.с. 38-40)

Виходячи з заявлених вимог, вбачається спір про право на частку квартири , на яку відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_5 між позивачем та спадкоємцем ОСОБА_5 - ОСОБА_4В .

Згідно вимог ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Приписи ст. 15 ЦК України передбачають право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, та з'ясувати наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється,

Сторонами, згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України, у цивільному процесі є позивач та відповідач, тобто сторони - це особи, між якими виник спір про право, який є предметом розгляду та вирішення судом.

Вдповідачем у справах про визнання права власності є особа, яка оспорює або не визнає право позивача.

Позивачем предявлено позов до Чопської міської ради в особі її структурного підрозділу центру надання адміністративних послуг, яка на думку суду є неналежним відповідачем.

Згідно з положеннями ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

З аналізу положень ст.51 ЦПК України слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів.

Заміна неналежного відповідача або залучення співвідповідача, згідно ст. 51 ЦПК України, можлива лише за клопотанням позивача, однак таких клопотань від сторони позивача не надійшло.

Залучення судом спадкоємця ОСОБА_5 ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не надає підстав для оцінки обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки обсяг прав третьої особи істотно менший за обсяг прав відповідача.

З огляду на викладене, оскільки судом не встановлено , що відповідач оспорює або не визнає право позивача, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем право власності на квартиру.

Що стосується позовних вимог в частині зобовязати Чопську міську раду в особі її структурного підрозділу центру надання адміністративних послуг, зареєструвати право власності на майно ( квартиру) , яка знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Берег 18/4 за ОСОБА_2, то така вимога є похідною від вимоги про визнання права власності , а відтак в її задоволенні також слід відмовити.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача. Оскільки в позові відмовлено, позивач звільнений від сплати судового збору , підстав для присудження на користь позивача судових витрат суд не вбачає.

Керуючись ст. 392 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ( місце проживання : 89502, Ужгородський р-н, м. Чоп, вул. Берег 18/4 ) в особі представника ОСОБА_3 до Чопської міської ради в особі її структурного підрозділу центру надання адміністративних послуг ( місце знаходження: 89502, Ужгородський р-н, м. Чоп, вул. Берег 2) , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняттяпостанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 ( місце проживання: 89502, Ужгородський р-н, м. Чоп, вул. Берег 18/4) ;

Відповідач - Чопська міська рада в особі її структурного підрозділу центру надання адміністративних послуг ( місце знаходження: 89502, Ужгородський р-н, м. Чоп, вул. Берег 2) .

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_4 ( місце проживання: 89502, Ужгородський р-н, м. Чоп, вул. Прикордонний 6/43) ;

Дата складання повного судового рішення 06.04.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1