Справа № 502/1873/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Дмитрівської сільської ради

про надання додаткового строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та в позові зазначила, що 30.05.2004 року помер ОСОБА_2 та після його смерті відкрилась спадщина на майно, що складається з земельної ділянки розміром 2,75 га. Перед смертю ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідав ОСОБА_1, однак остання спадщину не приймала. Позивач пропустив строк прийняття спадщини, в звязку з тим, що вона хворіла та тривалий час знаходилася на лікування у Кілійській ЦРЛ з 20.05.2004 року з діагнозом «острое нарушение мозкового кровообращения, правосторонній гемипорез (інсульт геморрагический)». Після лікування позивач прикута до ліжка, постійно знадиться на лікуванні, потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується відповідними довідками, в звязку з чим, просить суд визначити їй додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини.

Представником позивача було подано заяву, в якій вона просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача та задовольнити позов.

Представник відповідача Дмитрівська сільська рада Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 378338, видане виконкомом Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області 30.05.2004 року помер ОСОБА_2, актовий запис № 19.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради Кілійського району 05.11.2002 року, ОСОБА_2 все своє майно заповів ОСОБА_1.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 371785, виданого 25.08.2005 р., ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 2,75 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно довідки, виданої СВК «Союз-Агро-2005» ОСОБА_1 в 2018 року отримала за земельний пай ОСОБА_2 зерно в розмірі 4800 гривень.

З довідок та висновків лікарів, вбачається, що ОСОБА_1 з 2004 року потребуває постійного лікування та стороннього догляду.

Відповідно до довідки № 963, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради Кілійського району ОСОБА_2, який помер 30.05.2004 року постійно був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою постійного проживала ОСОБА_1 та вели спільне господарство.

З повідомлення наданого приватним нотаріусом ОСОБА_3 № 367/01-16 від 31.07.2018 р. вбачається, що ОСОБА_1 пропустила строк подачи заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 30.05.2004 року.

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52793513 від 31.07.2018 року вбачається, шо після смерті ОСОБА_2 відкритої спадкової справи немає.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

З досліджених доказів судом встановлено, що позивач відповідно до ст. ст.1223, 1233 ЦК України мав право на прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом, але в нотаріальну контору в строк, передбачений законом, не звернувся в звязку з хворобою та лікуванням, в звязку з чим суд задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1217, 1233 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 30 травня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4