Справа № 4-С-24/18
У Х В А Л А

20 червня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Швидченко О.В.,

за участю представника заявника - ОСОБА_1,

державного виконавця - Рашевої Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-Плюс», на бездіяльність головного державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Представник скаржника - стягувача ОСОБА_2 07 грудня 2017 року звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, в якій просив: зобов'язати головного державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 винести постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі його заяви від 17.11.2017 року за виконавчим листом Солом'янського районного суду м. Києва у справі № 760/19975/16-ц від 02.10.2017 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника директора ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» з 01.04.2013 року.

В обґрунтування доводів поданої скарги посилається на те, що 29.07.2017 року Солом'янським районним судом м. Києва по справі № 760/10941/14-ц було постановлено рішення про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника директора ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» з 01.04.2013 року та стягнення з ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 29 989,68 грн. та моральної шкоди 200,00 грн.

На виконання зазначеного рішення суду він, як представник стягувача ОСОБА_2, направив заяву з виконавчим листом до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області 25.10.2017 року.

У зв'язку з тим, що у в/листі містилися виконавчі дії як майнового так і немайнового характеру, то він для полегшення роботи державного виконавця написав заяву на виконання вимоги про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника директора ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» з 01.04.2013 року.

Листом державного виконавця Рашевої Н.І. від 06.11.2017 року, в/лист було повернуто стягувачу без виконання. Підставою для повернення державний виконавець вказала на відсутність заяви про стягнення заробітку.

Дані дії державного виконавця він не оскаржував та в наступній заяві ним було зазначено дві вимоги одночасно, а саме про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника директора ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» з 01.04.2013 року та стягнення з ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 29 989,68 грн. та моральної шкоди - 200,00 грн. Дану заяву разом з в/листом ним було направлено до ВДВС 17.11.2017 року.

29.11.2017 року на свою заяву він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 29 989,68 грн. та моральної шкоди у розмірі 200,00 грн. Разом з тим, заяву про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника директора ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» з 01.04.2013 року державний виконавець по невідомим причинам залишив без розгляду, що змусило його звернутися до суду за захистом своїх прав.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 березня 2018 року від представника стягувача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зміну вимог скарги, відповідно до якого представник стягувача просить визнати дії щодо не винесення постанови головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 про відкриття в/провадження на підставі його заяви від 17.11.2017 року за виконавчим листом Солом'янського районного суду м. Києва по справі № 760/19975/16-ц від 02.10.2017 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» з 01.04.2013 року - неправомірними та запропонувати головному державному виконавцю Наталії Ігорівні Рашевої усунути порушення шляхом винесення постанови про відкриття в/провадження на підставі його заяви від 17.11.2017 року за виконавчим листом Солом'янського районного суду м. Києва по справі № 760/19975/16-ц від 02.10.2017 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника директора ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» з 01.04.2013 року /а.с. 47/.

Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, будь-яких заяв/клопотань від заявника ОСОБА_2 та його представника до суду не надійшло.

Головний державний виконавець Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 в судовому засіданні вважала вимоги скарги безпідставними та просила відмовити в її задоволенні в повному обсязі, посилаючись на подані заперечення /а.с.а.с. 27-29/.

Представник заінтересованої особи ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» в судове засідання не з'явився, хоча заінтересовану особу належним чином було повідомлено про день, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв/клопотань, пояснень щодо поданої скарги від заінтересованої особи до суду не надійшло.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зважаючи на строки розгляду скарги, передбачені ст. 450 ЦПК України та на належність повідомлення заявника (стягувача), заінтересованої особи ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» про дату та час розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наявними доказами в матеріалах справи у відсутності заявника та заінтересованої особи.

Суд, заслухавши пояснення головного державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що 02.11.2017 року до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби від адвоката ОСОБА_1 надійшла заява про відкриття виконавчого провадження про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника директора ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС», до якої додався виконавчий лист № 760/19975/16-ц від 02.10.2017 року, виданий Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.06.2016 року по 29.06.2017 року у розмірі 29 989,68 грн., моральної шкоди 200 грн. (на загальну суму 30 189,68 грн.) /а.с.а.с. 30, 31-32/.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно ч. 1 до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено виконання кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, також зазначається в якій частині необхідно виконати таке рішення.

Як встановлено з матеріалів справи, при пред'явленні заяви стягувача від 25.10.2017 року до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби про примусове виконання судового рішення, вимоги зазначені у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження не відповідали вимогам, зазначеним у резолютивній частині виконавчого документа.

Згідно ч. 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень на кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувачем подається окрема заява про примусове виконання рішення, яка у даному випадку до вищевказаного виконавчого документа додана не була, в зв'язку з чим 03.11.2017 року державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання /а.с.а.с. 33-34/.

21.11.2017 року до відділу повторно на виконання надійшла заява стягувача з доданим до неї тим же виконавчим листом № 760/19975/16-ц від 02.10.2017 року, виданим Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.06.2016 року по 29.06.2017 року у розмірі 29 989,68 грн., моральної шкоди 200 грн. (на загальну суму 30 189,68 грн.).

Так, як вбачається із заяви, поданої до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби представником ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_1, останній просить відкрити виконавче провадження та виконати виконавчий лист Солом'янського районного суду м. Києва по справі № 760/19975/16-ц від 29.06.2017 року: поновивши ОСОБА_2 на посаді заступника директора ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» з 01.04.2013 року та стягнути з ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 29 989,68 грн. та моральної шкоди 200,00 грн.

В додатках зазначає: 1) оригінал виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва по справі № 760/19975/16-ц від 29.06.2017 року /а.с. 35/.

21.11.2017 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 552197 про стягнення з ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 29 989,68 грн., моральної шкоди 200,00 грн., на підставі виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва № 760/19975/16-ц від 02.10.2017 року, та направлено боржнику для виконання, а стороні для відома /а.с.а.с. 36-37/.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджується те, що виконавчий лист, в якому б в резолютивній частині зазначалося про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника директора ТОВ «УКРПОЛІПЛАСТ-ПЛЮС» стягувачем так і не було пред'явлено для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, вимоги заявника щодо бездіяльності державного виконавця є безпідставними.

Таким чином, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки, встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм докази підтверджують те, що дії головного державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 є правомірними та відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду матеріали справи не містять.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 259-261, 268, 353-355, 447-451 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполіпласт-Плюс», на бездіяльність головного державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Кізюн