26.03.2018 Справа № 756/2678/18
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний №756/2678/18
Провадження №2/756/3259/18
УХВАЛА

26 березня 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва О.В. Диба,

розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буренко Олени Миколаївни про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №2/756/3259/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буренко Олени Миколаївни про визнання заповіту недійсним.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони державним реєстраторам суб'єкта державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам та акредитованим суб'єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно вказаного майна.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що обставини, на які посилається позивач як підстави для забезпечення позову належним чином не підтверджені. Позивачем не надано жодного доказу того, який би свідчив про дійсні наміри відповідача відчужити зазначене вище майно.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що із матеріалів, які було надано позивачем убачається, що в провадженні Оболонського суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буренко О.М. про визнання заповіту недійсним, яке ухвалою суду від 05.10.2016 року було залишено без розгляду, у зв'язку із повторною неявкою позивача в судове засідання. Також, в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, яке ухвалою суду від 24.11.2017 року було залишено без розгляду за заявою позивача.

Тобто, позивач вже втретє звертається до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогою про визнання заповіту недійсним, і за час розгляду попередніх судових проваджень відповідачем не було вчинено дій, які б свідчили, що не забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити не можливим виконання можливого рішення суду. Доказів, які б спростовували висновки суду матеріали справи не містять.

З огляду на положення ч. 1 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буренко Олени Миколаївни про визнання заповіту недійсним;

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею;

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її вручення.

Суддя: О.В. Диба