Справа № 298/1663/17
Провадження № 2/298/40/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2018 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої-судді Лютянської М.С.
при секретарі Брітовій Е.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н від 15 серпня 2011 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3000 (три тисячі) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що така разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг.ПАТ КБ « ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідач ОСОБА_1 заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 29 жовтня 2017 року має заборгованість 11955,88 грн., з яких 3429,84 грн. заборгованість за кредитом; 6380,52 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1100 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 545,52 грн. штраф (процентна складова).На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає частково, просить не стягувати відсотки за користування кредитом за час його участі в антитерористичній операції.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг, згідно якого банк надав позичальнику 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів у році та обов`язкових щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості). З 01 січня 2013 року всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів у році та обов`язкових щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості) з 01 квітня 2014 року у розмірі 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

При укладанні вказаного Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Разом з цим встановлено, що відповідач ОСОБА_1 порушив зобов`язання по кредитному договору. Таким чином, заборгованість за ним станом на 29 жовтня 2017 року склала 11955,88 грн., з яких 3429,84 грн. заборгованість за кредитом; 6380,52 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 1100 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 545,52 грн. штраф (процентна складова)
Правовідносини між сторонами випливають із зобов`язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно п. п. 1.1.2.5-1.1.2.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевищення кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання щодо повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафта), оплати винагороди банку.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором про надання банківських послуг від 15 серпня 2011 року, суд вважає, що позовна заява в частині стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованою.

Що стосується вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом та пенею за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції.

Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.

Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту: «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває на час розгляду справи.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про розповсюдження вимог п. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на відповідача ОСОБА_1 та не нарахування йому процентів за користування кредитом.

Згідно довідки Великоберезнянського районного військового комісаріату №661 від 11 квітня 2018 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30 липня 2015 року був призваний при частковій мобілізації на підставі Указу Президента України від 14 січня 2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію» по 05 жовтня 2016 року звільнений з військової служби на підставі наказу начальника 94 Прикордонного загону №179-ос від 05 жовтня 2016 року.

З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 15 серпня 2011 року укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 , вбачається, що станом на 31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 нарахована заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 743,75 грн. Оскільки, вказана заборгованість нарахована за період призову при частковій мобілізації, то суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру нарахованої заборгованості по процентах за користування кредитом на вказану суму.

Що стосується стягнення пені та штрафів, то суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами Договору про надання банківських послуг, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1. передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6. вказаного кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них неповернення чи несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом.

Отже, враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яку в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню лише заборгованість по штрафах у сумі 500 грн. штраф (фіксована частина), 545,52 грн. штраф (процентна складова).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 536, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (, р/р НОМЕР_1 , МФО 305299; 01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 серпня 2011 року в розмірі 10112 (десять тисяч сто дванадцять) грн. 13 коп. яка складається з наступного: 3429 (три тисячі чотириста двадцять дев`ять) грн. 84 коп. заборгованість за кредитом; 5636 (п`ять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 77 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 500 (п`ятсот) грн. - штраф (фіксована частина) та 545 (п`ятсот сорок п`ять) грн. 52 коп. - штраф (процентна складова).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: Лютянська М.С.