Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 2-479/11
Провадження №: 4-с/332/1/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду зі скаргами в кількості 14 одиниць на дії та рішення головного державного виконавця.

Ухвалою суду вищевказані скарги обєднанні в одне провадження.

У своїх скаргах ОСОБА_1 вказала, що їй на праві власності належить нерухоме майно: нежитлове приміщення підвалу літ. А-3, загальною площею 67,3 кв.м, приміщення 7; нежитлове приміщення першого та другого поверхів літ. А-3, загальною площею 421,3 кв.м, приміщення 3; нежитлове приміщення першого поверху літ А-3, загальною площею 72,8 кв.м, приміщення 2; нежитлове приміщення підвалу літ.А-3,загальною площею 303,0 кв.м. приміщення 8; нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 75,8 кв.м, приміщення 9; нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 15.9 кв.м, приміщення 10; нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 107,4 кв.м, приміщення 11; нежитлове приміщення другого поверху літ. А-3, загальною площею 132,4 кв.м, приміщення 12; нежитлове приміщення другого поверху літ. А-3, загальною площею 10,5 кв.м, приміщення 13; нежитлове приміщення третього поверху літ. А-3, загальною площею 407,8 кв.м, приміщення 15; нежитлове приміщення другого поверху літ. А-3, загальною площею 218,0 кв.м, приміщення 14; нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 225,4 кв.м, приміщення 16; нежитлове приміщення першого поверху літ.А-3,загальною площею 139,5 кв.м, приміщення 4; нежитлове приміщення першого поверху літ. А-3, загальною площею 307,3 кв.м, приміщення 1, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе,32.

В провадженні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС ОСОБА_2 знаходиться виконавче провадження ВП № 36958874 з примусового виконання виконавчого листа № 2-479/2011, виданого 08.02.2013 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно зі ОСОБА_1 та з кожного з поручителів окремо на користь ПАТ «Фідобанк» суму боргу.

В ході примусового виконання виконавчого документа державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна від 15.01.2015 року, яким описано та арештовано нерухоме майно за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе,32.

Зазначене нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності, було передано на реалізацію.

Державним підприємством «СЕТАМ», як організатором на веб-сайті електронних торгів 02.02.2016 року було розміщено інформаційне повідомлення про призначення на 22.02.2016року електронних торгів з реалізації нерухомого майна за початковою ціною продажу 104 774,00 грн.

Відповідно до протоколу № 145644 проведення електронних торгів від 26.02.2016 року, складеного ДП «СЕТАМ», торги з реалізації нежитлового приміщення не відбулися у звязку з відсутністю допущених учасників торгів.

29.11.2016 року заявник отримала акт головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 14.11.2016 року про реалізацію предмета іпотеки: вищевказаних приміщень нежитлового приміщення літ. А-3, яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул.. Південне шосе,32.

У вищезазначеному акті зазначається, що на підставі ч.1 ст.49 ОСОБА_3 України «Про іпотеку» представником стягувача ПАТ «Фідобанк» було подано заяву від 29.02.2016 року про придбання предмету іпотеки шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. А тому, виходячи з положень ст..ст.47,49 ОСОБА_3 України «Про іпотеку», покупцем спірного нежитлового приміщення є іпотекодержатель ПАТ «Фідобанк».

На підставі цього акту нотаріус має право видати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Заявник ОСОБА_1 вважає вищезазначений акт неправомірним та таким, що суперечить нормам права за таких підстав. Згідно ст.41 ОСОБА_3 України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду. Шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження. Передбаченої ОСОБА_3 України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст..49 ОСОБА_3 України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотеко держателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотеко держателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому ст..47 цього ОСОБА_3, а нотаріус на підставі цього акту видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Заявник ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець в порушення закону не врахував, що в даному випадку судовим рішенням ухвалено стягнути заборгованість за кредитним договором, тому спірне майно повинно було реалізовуватися не як предмет іпотеки, а як арештоване майна в порядку виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості. Фактично, державний виконавець самостійно змінив спосіб виконання виконавчого документа, здійснивши стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно без відповідного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Стягувачем ПАТ «Фідобанк» не було заявлено вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки. Фактично, не існує рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також відсутній виконавчий напис нотаріуса та договір про задоволення вимог іпотекодержателя. У своїй скарзі ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_2 та скасувати акт головного державного виконавця Артемука Т.В. від 14.11.2016 року про реалізацію предмета іпотеки: приміщень №№ нежитлового приміщення літ. А-3 за адресою: м.Запоріжжя, вул. Південне шосе,32, виданий в межах здійснення виконавчого провадження (ВП № 36958874) з примусового виконання листа № 2-479/2011, виданого 08.02.2013 року Заводським районним судом м.Запоріжжя.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представники не зявились, неодноразово викликались до судового засідання, які відкладались або за заявою заявника через хворобу, або за заявою її представників через необізнаність з матеріалами справи чи зайнятість в інших судових процесах (т.4 а.с.240, т.5 а.с.22, т.5 а.с.50, т.5 а.с.70, т.5 а.с.77-78, т.5 а.с.85)

Через канцелярію суду надійшло чергове клопотання представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_4 (т.5 а.с.111) про відкладення розгляду справи через зайнятість в судовому засіданні в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя. Але подальше відкладення справи суд вважав за неможливе через тривалий розгляд справи в суді. Окрім того, заявник не був позбавлений можливості укласти угоди з іншим фахівцем у галузі права.

Представник стягувача ПАТ «Фідобанк» та представник відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до судового засідання не зявились, надали суду заяви, в яких зазначено, що вони просять суд розглянути справу у їх відсутність та у задоволенні скарги відмовити (т.5 а.с.113-116).

Також представник відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надавав суду письмові заперечення на скаргу ОСОБА_1, в яких зазначено, що державний виконавець діяв в межах і у відповідності до вимог ОСОБА_3 України «Про виконавче провадження». У державного виконавця були наявні підстави для видачі ПАТ «Фідобанк» акту про реалізацію предмету іпотеки і 14.11.2016 року було видано акти про реалізацію предмета іпотеки. Відповідно до ст..47 ОСОБА_3 України «Про іпотеку» державний виконавець не може відмовити у видачі акта про реалізацію предмета іпотеки, якщо така реалізація здійснювалася відповідно до вимог цього ОСОБА_3. Просить у задоволенні скарг ОСОБА_1 відмовити (т.2 а.с.45-54).

У звязку із неявкою до суду всіх учасників процесу фіксування судового засідання 26.06.2018р. технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що скарги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 знаходиться виконавче провадження ВП № 36958874 з примусового виконання виконавчого листа № 2-479/2011, виданого 08.02.2013 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно зі ОСОБА_1 та поручителів: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ПАТ «Фідобанк» суму боргу (т.3, а.с.174-185).

В ході примусового виконання виконавчого документа державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна від 15.01.2015 року, яким описано та арештовано нерухоме майно за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе,32, яке належить ОСОБА_1 на праві власності.

Із акту головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 14.11.2016 року про реалізацію предмета іпотеки встановлено, що покупцем спірного нежитлового приміщення літ. А-3, яке розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул. Південне шосе,32 є іпотекодержатель ПАТ «Фідобанк».

Згідно ст.41 ОСОБА_3 України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду. Шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження. Передбаченої ОСОБА_3 України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.49 ОСОБА_3 України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотеко держателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотеко держателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому ст..47 цього ОСОБА_3, а нотаріус на підставі цього акту видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Згідно ч.8 ст.54 ОСОБА_3 України «про виконавче провадження» передбачено, що звернення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами з урахуванням положень ОСОБА_3 України «Про іпотеку».

Згідно ст.38 ОСОБА_3 України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотеко держателя передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, іпотеко держатель зобовязаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотеко держатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Тобто, нормами ОСОБА_3 України «Про виконавче провадження» дозволяється державному виконавцю передавати на реалізацію предмета іпотеки без судового рішення, в межах процедури стягнення коштів, та з урахуванням положень ОСОБА_3 України «Про іпотеку». Нормами ст.33 ОСОБА_3 України «Про іпотеку» підставами для звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса та договір про задоволення вимог іпотекодержателя.

Заявник вважає, що відсутність договору про задоволення вимог іпотекодержателя є підставою вважати дії та рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 неправомірними.

Але, така позиція заявника спростовується вищезазначеними нормами діючого законодавства, судовою практикою та правовими позиціями Верховного Суду України, яка склалась з цього питання.

Тому суд вважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-1680цс16, де зазначено, що норми ОСОБА_3 України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. ОСОБА_3 України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного ОСОБА_3 України «Про іпотеку».

Необхідність врахування такої позиції ВСУ зазначена в ухвалі апеляційного суду Запорізької області, яка була винесена при розгляді цієї справи 28.11.2017р. (т.4 а.с.214-219).

Заявником не було надано суду доказів на існування обставин щодо наявності у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення, та наявності заборгованості перед іншими іпотеко держателями, та доказів порушення дотримання порядку реалізації майна, визначеного ОСОБА_3 України «Про іпотеку».

За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Копію ухвали направити всім учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяті днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 27 червня 2018 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік