Справа № 307/2048/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 травня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Бисага Т.Ю., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Тячівського районного суду від 13 листопада 2017 року у справі за №307/2048/17 (Головуючий: Бобрушко В.І.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М., третя особа: Тячівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У позові зазначав, що 27 квітня 2017 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. вчинила виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №3767. Даним виконавчим написом запропоновано стягнути грошові кошти в сумі 15 334,76 грн. з ОСОБА_1., реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1. Строк, за який проводиться стягнення п'ять років десять місяців двадцять п'ять днів, а саме з 06.05.2011 року по 31.03.2017 року.

Вважає виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Зі змісту виконавчого напису, строк, за який проводиться стягнення складає п'ять років десять місяців п'ять днів, що є грубим порушенням. Виконавчий напис вчинено на копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Банком не подано кредитний договір, а отже вчинення виконавчого напису на таких документах є грубим порушенням порядку та закону. Отже, на момент видачі виконавчого напису щодо суми заборгованості слід було застосувати позовну давність у три роки, а щодо заборгованості зі сплати та штрафу - позовну давність в один рік. Стягнення заборгованості було вчинено в розмір із вимогами безспірності. Нотаріусом не вжито заходів щодо встановлення відсутності спору між сторонами. Стягнення штрафу і пені за одне і теж прострочення суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України.

Посилаючись на вищезазначені обставини ОСОБА_1 просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Тячівського районного суду від 13 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною 27 квітня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №3767, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 12 334 грн. 76 коп. заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2011 року за №б/н визнано таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 640 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, а саме: термін дії картки 940700 встановлено до 02/2015 року (28 лютого 2015 року), відтак кінцевим строком погашення кредитних зобов'язань є саме дата 28 лютого 2015 року, то із цієї дати у банка виникло право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі. Також, судом належним чином не досліджено документи, що надавалися, не надано правової оцінки правовідносинам, що склалися між сторонами, не досліджено в повній мірі всі фактичні обставини справи, що призвело до помилкового висновку про задоволення вимог позивача.

Від приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду від 13.11.2017 року і просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову до приватного нотаріуса.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення і дана обставина не перешкоджає розглядові справи у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України.

Встановлено, що згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку ОСОБА_1 від 06.05.2011 року, позивачу було оформлено платіжну карту «Універсальна» з кредитним лімітом 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Із розрахунку заборгованості за вищезазначеним кредитом вбачається, що станом на 26 квітня 2017 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 12 834,76 грн..

Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. 27 квітня 2017 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3767, згідно з якого стягнуто з ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 12 334,76 грн., які є боргом за кредитним договором №б/н від 06.05.2011 року, що складається: 259,50 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 8 487,89 грн. - залишок заборгованості за відсотками; 3 000 грн. - пеня та комісія; 587,37 грн. - штраф; 3 000 грн. - витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису. Строк за який проводиться стягнення за вказаним виконавчим написом нотаріуса зазначено в самому виконавчому написі - п'ять років десять місяців двадцять п'ять днів, а саме: з 06.05.2011 року по 31.03.2017 року.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку НОМЕР_2 зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Термін дії кредитної карти НОМЕР_2 встановлено до 02/2015 року (а.с.34).

Карта була надана позивачу з терміном дії по 28 лютого 2015 року і з цієї дати у банку виникло право вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі, а тому відлік строку позовної давності слід рахувати з 01 березня 2015 року.

На виконання ухвали суду від 03.04.2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО надіслано належним чином засвідчені копії виконавчого напису та документів на підставі яких його вчинено.

Письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором була надіслана ОСОБА_1 14.04.2017 року, що стверджується фіскальним чеком про направлення такого повідомлення.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами надається, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює прав та обов'язків учасників правовідносин, а перевіряє лише наявність необхідних документів.

У вимозі про усунення порушення визначені строки погашення заборгованості і розмір, який не оспорюється та на момент вчинення виконавчого напису спір з цього приводу у судовому порядку не розглядався.

При звернені із заявою про вчення виконавчого напису ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано нотаріусу оригінал кредитного договору, документи, що встановлюють прострочення виконання зобов'язання у вигляді виписки по рахунках заборгованості та вимога про усунення порушення за кредитним договором.

Із виписки розрахунку боржника вбачається, що прострочений платіж виник, лише 29.08.2014 року і з цього часу виникло право у банку пред'явлення вимоги.

Висновок суду першої інстанції, що на час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса від 27 квітня 2017 року минув строк давності за вимогою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 щодо частини боргу, зокрема щодо комісії та пені, в розмірі 1 800 грн. за кредитним договором №б/н від 06.05.2011 року судова колегія до уваги не приймає, оскільки матеріали справи не містять такого розміру заборгованості за кредитним договором, як зазначено у рішенні суду.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на які посилається позивач відсутні і рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_1 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Судові витрати у відповідності до ст.ст.133, 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачених ними у розмірі 704 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду від 13 листопада 2017 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 704,00 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 червня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой