Дата документу 19.04.2018
Справа № 320/5989/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Урупи І.В.
за участю секретаря судового засідання - Литвиненко В.Є.,
учасники справи:
позивач ТОВ «Служба миттєвого кредитування»,
представник позивача ОСОБА_1,
відповідачка - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справ повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки в суді (а.с. 72), а також поштовим повідомленням про вручення судової повістки /а.с.88/, про причини неявки відповідачка суд не повідомила.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.09.2017 відкрито провадження по справі та призначено справу до попереднього судового засідання відповідно до ст. 122 ЦПК України в редакції ЦПК 2004 року, що діяла на час відкриття провадження у справі.
07 листопада 2017 року було проведене попереднє судове засідання і ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області справу призначено до розгляду в судовому засіданні, а тому суд розглянув справу в судовому засіданні в загальному порядку.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 02.03.2018 за письмовим клопотанням відповідачки було витребувано від позивача розгорнутий розрахунок заборгованості з роздільним зазначенням сум нарахування та погашення основного боргу, процентів та пені та встановлено відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву та надання письмових доказів, заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, та розяснено, положення ч.8 ст.178 КПК України, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачу було розяснено право на подання відповіді на відзив.
Відповідачка відзив на позовну заяву не надала.
Представник позивача на виконання ухвали про витребування розрахунку заборгованості, надав письмові пояснення, в яких зазначає про те, що згідно умов надання та обслуговування кредитів, що є невід'ємною частиною кредитного договору (анкета-заява та умови надання та обслуговування кредитів), а саме п.п. 2.3.1 Клієнт має право звернутися до Товариства з пропозицією (офертою) про продовження строку користування кредитом не пізніше дати повернення кредиту. Умовою акцепту Товариством пропозиції (оферти) клієнта про продовження строку користування кредитом є погашення клієнтом процентів за користування кредитом, нарахованих на дату повернення кредиту, способом зазначеним в п. 3.1.1.2 цих Умов. Акцептом Товариства пропозиції (оферти) Клієнта про продовження строку користування Кредитом є відсутність вимог Товариства про погашення кредиту в дату повернення кредиту. 02.03.2015 ОСОБА_2 уклала договір, отримала кредит від позивача в розмірі 2 000,00 грн. та зобов'язалася повернути отримані грошові кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1 200,00 грн., що разом складає 3 200,00 грн. в строк до 31.03.2015. Порушивши умови повернення кредиту відповідачка звернулася до позивача 02.04.2015 та сплатила 1280 грн. Відповідно до п. 3.2. Умов, при внесенні суми, що є недостатньою для погашення кредиту повністю, кошти зараховуються у наступному порядку: 1. Сума неустойки; 2. Проценти за користування кредитом; 3. Сума кредиту. Саме таким чином й було зараховано сплачену суму 02.04.2015, а саме: 40 грн. - неустойка (пеня), 1240 грн. - відсотки за користування кредитом. Після чого було пролонговано договір строком до 02.05.2015, відповідачка зобов'язалася повернути кредит разом із відсотками, проте умови повернення були знову порушені. 06.05.2015 відповідачка сплатила 1360 грн. Ця оплата була зарахована наступним чином: 120 грн. - пеня, -1 240 грн. - відсотки за користування кредитом, згідно умов договору. Після чого було пролонговано договір строком до 05.06.2015, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками. Знову порушивши умови повернення кредиту відповідачка 08.06.2015 сплатила 1200 грн., які були зараховані наступним чином: 120 грн. - пеня, -1 080 грн. - відсотки за користування кредитом. Так як погашеної суми було недостатньо для погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, договір не було пролонговано. 13.06.2015 відповідачка сплатила 512 грн., які були зараховані: 160 грн. - пеня, 160 грн. - відсотки за користування кредитом, та частину тіла кредиту -192 грн., та пролонговано договір до 14.07.2015, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками в розмірі 2 928,96 грн. 14.07.2015 відповідачка сплатила 1240,00 грн., які були зараховані: -1 120,96 грн. - відсотки за користування кредитом, та частину тіла кредиту - 119,04 грн., а також відповідачка знов пролонгувала договір до 13.08.2015, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками в розмірі 2 702,36 грн. Порушивши умови повернення кредиту відповідачка 14.08.2015 сплатила 1 000,00 грн., які були зараховані наступним чином: 33,78 грн. - пеня, 966,22 грн. - відсотки за користування кредитом. Так як погашеної суми було недостатньо для погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, договір не було пролонговано. 17.08.2015 відповідачка сплатила 360 грн., які були зараховані: 67,56 грн. - пеня, 80,96 грн. - відсотки за користування кредитом, та частину тіла кредиту - 211,48 грн., та пролонговано договір до 16.09.2015, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками в розмірі 2 363,98 грн. Порушивши умови повернення кредиту відповідачка 20.09.2015 сплатила 1 200,00 грн., які були зараховані: 118,2 грн. - пеня, 886,5 грн. - відсотки за користування кредитом, та частину тіла кредиту - 195,3грн. Так як погашеної суми було недостатньо для погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, договір не було пролонговано. 03.11.2015 відповідачка сплатила 400 грн., які були зараховані на погашення пені. Відповідачка звернулася до товариства з проханням реструктурувати заборгованість за договором, про що було підписано графік погашення заборгованості. Згідно умов графіку, відповідачка повинна була сплачувати 25 числа кожного місяця вказану суму на протязі 9 місяців. Підписаний графік містить інформацію-зауваження, що у разі не сплати боргу в зазначений період часу, будуть за договором нараховані проценти + штрафні санкції. Нехтуючи умовами та застереженнями з боку позивача відповідачка здійснювала платежі в наступному порядку: 29.11.2015 520 грн., 31.12.2015 -520 грн., 01.02.2016 - 520 грн., 05.03.2016 року - 520 грн., 25.03.2016 - 590,40 грн., 25.04.2016 - 400 грн., 25.05.2016 - 590,40 грн., 25.06.2016 - 590,40 грн., 25.07.2016 - 590,40 грн. Вказані оплати всі зараховані в рахунок погашення пені за договором. Більше оплат здійснено не було. Таким чином, всього відповідачкою було сплачено: тіло кредиту (остовий борг) - 717,82 грн.; відсотки за користування кредитом - 6 774,64 грн.; пеня - 5 901,14 грн. Всього за договором було нараховано: тіло - 2000,00 грн. ; відсотки 6 774,64 грн.; пеня 20 842,19 грн. Отже, сума заборгованості з урахуванням сплачених відповідачкою сум становить: 1282,18 грн. - основний борг, 14 941,05 - пеня за договором, а всього 16 223,23 грн., а також витрати по сплаті судового збору.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
Факт отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 02.03.2015 (а.с. 8)
Відповідно до п. 3.1. Умов надання та обслуговування кредитів відповідачка зобовязалася повернути отримані грошові кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 1200 гривні, в строк до 31.03.2015.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст.ст. 1046-1953 ЦК України , якщо інше не встановлено ЦК і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з п.4.4. договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки пені з розрахунку 2 (два) % за кожен день прострочення платежу.
Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 4 листопада 2015 року у справі за № 6-1120цс15.
Приймаючи до уваги, що заявлена сума пені значно перевищує суму збитків, суд вважає можливим застосувати правило ч.3 ст. 551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, та зменшити суму пені до 1283 грн. 00 коп.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,81,89,133,141,263,264,265,280-282 ЦПК України, ст.ст. 258, 267, 551,526, 527, 530,553,554,610,611,1050,1054 ЦК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складене 02.05.2018.
Суддя: