Справа № 308/6436/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2018 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві представник позивача - ОСОБА_1, посилається на те, що 22 жовтня 1988 року у Холмківській сільській раді Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_2 (дівоче прізвище Фогош) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканкою с. Холмок, вул. Нова,14, Ужгородського району, Закарпатської області. Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району видано відповідне свідоцтво про шлюб. Про реєстрацію шлюбу складено актовий запис №37.

Вказує, що від шлюбу в родині ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилось двоє дітей, а саме:

ОСОБА_5 Михайлівна, ІНФОРМАЦІЯ_4;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Тобто, стверджує, що на час предявлення позову про розірвання шлюбу до Ужгородського міськрайонного суду у громадянина ОСОБА_2 спільних з громадянкою ОСОБА_2 (дівоче прізвище Фогош) ОСОБА_4 неповнолітніх чи малолітніх дітей, немає.

Зазначає, що протягом останнього року сімейне життя між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (дівоче прізвище Фогош) ОСОБА_4 почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них по-різному дивиться на головні критерії шлюбу, життя, сімю, мають зовсім різні характери.

Пояснює, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і це суперечитиме інтересам позивача, у звязку з чим, можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між ними припинилися близько року тому. З цього часу спільне господарство ними не ведеться, фактично проживають окремо в різних будинках, які розташовані за різними адресами.

На примирення позивач не згоден. Шлюб вони розривають вперше.

За таких обставин шлюб існує формально, стверджує, що позивач має намір створити нову сімю, строк для примирення йому не потрібен, витрати по отриманню свідоцтва про розірвання шлюбу бере на себе.

На підставі вищевикладеного, просить суд шлюб між ОСОБА_2 та відповідачкою розірвати.

У даному судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 у дане судове засідання не зявилися, хоча відповідач про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, що підтверджується оригіналом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, отриманого особисто відповідачем 06.02.2018 року, про причини неявки суд не повідомила, повідомлень про згоду на участь у справі або клопотань про відкладення справи до суду не подавала.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.1988 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище Фогош) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, було укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 37, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФМ № 158940, виданим повторно 07.06.2017 року Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

У судовому засіданні встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_5 Михайлівна, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, які на даний час є повнолітніми.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 подавали клопотання від 28.09.2017 року та 12.12.2017 року, в яких просили перенести розгляд справи у звязку з неможливістю відповідачки зявитися в судові засідання за станом здоровя. В клопотаннях позивачка зазначала, що позов про розірвання шлюбу не визнає та вважає, що позивач ОСОБА_2 не хоче розривати з нею шлюб, переконана, що позов, поданий представником ОСОБА_1, її чоловік не підписував та не знає його змісту.

Однак, на спростування тверджень відповідачки ОСОБА_3, викладених у її клопотаннях, позивач ОСОБА_2 подав суду нотаріально засвідчену приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_8 заяву від 11.12.2017 року, зареєстровану в реєстрі за № 743, серії НМХ 230125, в якій зазначив, що він ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ознайомившись із позовною заявою, поданою до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 04.07.2017 року його представником ОСОБА_1 про розірвання шлюбу між ним та його дружиною ОСОБА_3, підтримує повністю доводи, викладені в позовній заяві від 04.07.2017 та просить суд позов задовольнити повністю.

Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обовязків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем та не бажає з нею проживати.

Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати.

Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України 27 лютого 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 27 лютого 2018 року.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 22.10.1988 року у виконавчому комітеті Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом № 37, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище Фогош) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про шлюб, видане повторно 07.06.2017 року серії І-ФМ № 158940) розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 4 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Повний текст рішення буде складено 27 лютого 2018 року.

Головуюча О.М. Світлик