Справа № 333/116/18
Пр. № 2/333/806/18
РІШЕННЯ
02 липня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Кулик В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.
представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері, -
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері, посилаючись на те, що 10.05.2013 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час сім`я розпалась остаточно. Відповідач повністю усунувся від виховання дитини та не надає позивачу щомісячно коштів на утримання сина. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача задовільне, інших аліментних зобовязань відповідач не має. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, окрім соціальної допомоги інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги.
Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця та аліменти на її утримання, як дружини, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення сином ОСОБА_4 3-ох років, тобто до 10.05.2018 року.
Ухвалою суду від 29.01.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти адвокату ОСОБА_1, яка посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, пояснивши, що на даний час він працює та надає позивачу гроші на утримання дитини.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони по справі з 10.05.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖС № 122793, видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 4).
Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-ЖС № 283946, виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актова запис № 474 (а.с. 3).
Таким чином, судом встановлено, що на цей час ОСОБА_4 повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, матеріально не забезпечена, потребує допомоги.
Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді інженера з технічного нагляду у ПТ «Климчук і компанія» «Ломбард Капитал», загальна сума його доходу за період з 19.01.2018 року по 30.04.2018 року становить 10 520 грн. 36 коп., що підтверджується відповідною довідкою про доходи (а.с. ) Інших аліментних зобовязань відповідач не має.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу.
З урахуванням обставин справи, проживання з позивачем малолітнього сина, перебування останньої у декретній відпустці по догляду за дитиною, відсутність у відповідача інших утриманців, при цьому, враховуючи його матеріальний стан та визнання ним позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, щомісячно до досягнення ОСОБА_4 3-х річного віку, та аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягненню дитиною повноліття.
Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави.
Керуючись ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 180, 182-184, 191 СК України, ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
ОСОБА_5 Вікторівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини із всіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду, з 10.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини із всіх видів доходу щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду, з 10.01.2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, а саме, до 10.05.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовій збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення в частині суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст. ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: В.Б. Кулик