Ухвала

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 161/3245/15-ц

провадження № 61-9060св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватне підприємство «Ніка-Ріелті», приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Троц Юлія Борисівна, комунальне підприємство «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації»,

треті особи: Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції у Волинській області, приватне акціонерне товариство «Компанія з управління активами «Карпати Інвест»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у складі судді Івасюти Л. В. від 17 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області у складі колегії суддів: Карпук А. К., Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., від 26 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (далі - ПАТ «ВіЕс Банк»), яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Фольксбанк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного підприємства «Ніка-Ріелті» (далі - ПП «Ніка-Ріелті»), приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б., комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації») про визнання недійсним дубліката договору купівлі-продажу, скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності і витребування майна.

Позовна заява мотивована тим, що позивач набув право власності на офіс /А-5/ загальною площею 148,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинського області від 19 травня 2011 року. На підставі вказаного судового рішення КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 25 листопада 2011 року зареєстровано право власності на зазначений офіс за ПАТ «Фольксбанк».

З листопада 2011 року по серпень 2014 року приміщення зазначеного офісу перебувало у володінні позивача.

06 вересня 2014 року приміщенням вказаного офісу заволоділи представники ПП «Ніка-Ріелті», представивши свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 липня 2014 року, видане Реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції, згідно з яким власником офісу є ПП «Ніка-Ріелті».

Позивач зазначав, що приміщення офісу вибуло з його володіння не з його волі, внаслідок неправомірної видачі 13 грудня 2011 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б. ОСОБА_4 дубліката договору купівлі-продажу спірного приміщення офісу від 22 серпня 2008 року, на підставі неправдивої письмової заяви ОСОБА_4 про втрату оригіналу договору купівлі-продажу та неправомірної реєстрації КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_4 права власності на спірне приміщення офісу на підставі зазначеного дубліката, що призвело до подальшого неодноразового відчуження без згоди позивача спірного приміщення офісу, яке перебувало в іпотеці позивача та на яке нотаріусом було накладено заборону відчуження, внаслідок чого кінцевим власником спірного приміщення офісу стало ПП «Ніка-Ріелті».

З урахуванням зазначеного, ПАТ «ВіЕс Банк» просило визнати недійсним дублікат від 13 грудня 2011 року, виданий приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б. взамін договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б. 22 серпня 2008 року; визнати протиправним і скасувати рішення реєстратора КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 22 грудня 2011 року про реєстрацію права власності на офіс загальною площею 148,6 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1, за ОСОБА_4, а також витребувати офіс /А-5/ загальною площею 148,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, від ПП «Ніка-Ріелті» на користь ПАТ «ВіЕс Банк».

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2016 року позов ПАТ «ВіЕс Банк» задоволено.

Визнано недійсним дублікат від 13 грудня 2011 року, виданий приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б. взамін договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю. Б. 22 серпня 2008 року.

Визнано протиправним та скасувано рішення реєстратора КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 22 грудня 2011 року про реєстрацію права власності на офіс загальною площею 148,6 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1, за ОСОБА_4

Витребувано офіс /А-5/, загальною площею 148,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, від ПП «Ніка-Ріелті» на користь ПАТ «ВіЕс Банк».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 26 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, рішення суду першої інстанції в частині вимог до ПП «Ніка-Ріелті» скасовано.

Провадження у справі за позовом ПАТ «ВіЕсБанк» до ПП «Ніка-Ріелті» про витребування майна закрито.

У решті рішення суду залишено без змін.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог до ПП «Ніка-Ріелті», суд апеляційної інстанції виходив із того, що вказані позовні вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

У вересні 2016 року ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «ВіЕсБанк» у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не встановили обставин справи та не надали належної правової оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи.

Також вказував на те, що суд апеляційної інстанції, правомірно закриваючи провадження у справі в частині вимог ПАТ «ВіЕсБанк» до ПП «Ніка-Ріелті», не врахував, що позивач також пред'явив позовні вимоги до КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», яке є юридичною особою. Вважав, що вказані позовні вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

У грудні 2016 року ПАТ «ВіЕсБанк» подало відзив (заперечення) на касаційну скаргу, в якому просило відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані судові рішення без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частиною першою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки у цій справі оскаржуються судові рішення з підстав порушення правил суб'єктної юрисдикції, а наведені заявником доводи містять ознаки, які згідно з вимогами статті 403 ЦПК України є підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, вказану справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного підприємства «Ніка-Ріелті», приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Троц Юлії Борисівни, комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», треті особи: Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції у Волинській області, публічне акціонерну товариств «Компанія з управління активами «Карпати Інвест» про визнання недійсним дубліката договору купівлі-продажу, скасування рішення реєстратора, витребування майна, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 26 серпня 2016 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников Ю. В. Черняк