Справа № 310/5147/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05 грудня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........ОСОБА_1,

при секретарі…………..ОСОБА_2,

за участю позивачки, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.09.2017 року. Зазначила, що відповідача вона ніколи не бачила, разом не проживали, спільного побуту не мали. ОСОБА_5 є членом сімї попереднього власника вказаної квартири, в якого вона придбала це житло та який взяв на себе зобовязання відповідно до п.4.4 договору в строк до 20.09.2017 року зняти членів своєї родини з реєстраційного обліку. Місце проживання відповідача їй невідомо, він витрат на утримання квартири не несе, комунальні послуги не сплачує. Оскільки відповідач не проживає, але зареєстрований в належній їй квартирі, його реєстрація створює їй перешкоди у здійсненні прав власника майна, оскільки не дає можливості, зокрема, оформити субсидію. Просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідача ніколи в житті не бачила, в 2017 році купила квартиру у матері відповідача, яка зобовязалась протягом місяця зняти з реєстрації членів своєї родини, але зобовязання не виконано. Просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що позивачка є його дружиною. Він був присутній при купівлі-продажі зазначеної квартири, де попередній власник квартири ОСОБА_7 повідомляла, що ОСОБА_8 є її сином, обіцяла його зняти з реєстрації протягом місця. Речей ОСОБА_4 в цій квартирі не має.

Вислухавши пояснення позивачки, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири №183, що знаходиться в м. Бердянську Запорізької області, вул. Степанянця, буд. 2, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 15.09.2017р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97490887 від 15.09.2017р. (а.с.6-8).

Згідно довідки ТОВ КК «Коменерго-Бердянськ» №449 від 30.05.2018р. в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_4 (а.с.10).

Як вбачається з акту про не проживання особи за місце реєстрації, складеного мешканцями будинку №2 по вул. Степанянця в м. Бердянську, та підписи на якому засвідчені директором ТОВ КК 2Коменерго-Бердянськ», в квартирі АДРЕСА_2 з 01.09.2017 року не проживає ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сімї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сімї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сімї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не був та не є членом сім'ї нового власника позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з новим власником не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що

втратив право користування квартирою №183 в будинку №2 по вулиці Степанянця в м. Бердянську Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_1