Постанова

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 750/11649/15-ц

провадження № 61-5004св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач);

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Чернігівський завод радіоприладів»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Шитченко Н. В., Мамонової О. Є., Острянського В. І.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів») про відшкодування майнової шкоди.

Позовну заяву мотивовано тим, що він є власником автомобіля «ЗАЗ - Daewoo Т13110 «Sens 1.3Si», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

16 лютого 2013 року між ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» та ОСОБА_1 укладено договір щодо зберігання його автомобіля.

10 вересня 2015 року виникла пожежа автомобіля ВАЗ-21063, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2, в результаті розповсюдження пожежі було пошкоджено вогнем сусідній автомобіль «ЗАЗ - Daewoo Т13110 «Sens 1.3Si», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1, чим завдано позивачу майнову шкоду у розмірі 32 109 грн 83 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду у розмірі 32 109 грн 83 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

За клопотанням позивача до участі у справі як співвідповідача залучено ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів».

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 серпня 2016 року у складі судді Литвиненко І. В. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 32 109 грн 83 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 допустив порушення правил пожежної безпеки, коротке замкнення електромережі автомобіля ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2,що призвело до пошкодження належного позивачу автомобіля «ЗАЗ - Daewoo Т13110 «Sens 1.3Si», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів», суд першої інстанції виходив із того, що за умовами договору зберігання від 16 лютого 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів», останній відповідно до пунктів 7.1., 7.2. договору щодо зберігання автомобіля від 16 лютого 2013 року звільняється від відповідальності за невиконання його умов, оскільки таке порушення є наслідком обставин непереборної сили, зокрема пожежі.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 серпня 2016 року скасовано, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 32 109 грн 83 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що 16 лютого 2013 року між позивачем та ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» укладено договір зберігання автомобіля, за умовами якого ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» прийняло на зберігання автомобіль «ЗАЗ - Daewoo Т13110 «Sens 1.3Si», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тому ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» має відшкодувати заподіяну майнову шкоду позивачу.

08 листопада 2016 року ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що оскільки пожежа відбулася внаслідок несправності автомобіля ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2, тому саме він має відшкодувати заподіяну майнову шкоду позивачу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

30 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля «ЗАЗ - Daewoo Т13110 «Sens 1.3Si», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 6).

16 лютого 2013 року між ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» та ОСОБА_1 укладено договір щодо зберігання його автомобіля (а. с. 78, 79).

Відповідно до акта від 10 вересня 2015 року про пожежу провідного інспектора Чернігівського міського відділу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту Міроненка О. О. 10 вересня 2015 року о 23 год. 48 хв. виникла пожежа автомобіля ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2, місце виникнення пожежі - відсік двигуна, пожежа виникла біля будинку АДРЕСА_1, в результаті якої було пошкоджено вогнем сусідній автомобіль «ЗАЗ - Daewoo Т13110 «Sens 1.3Si», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1 Ймовірна причина пожежі- недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замикання електромережі (а. с. 7-10).

Зазначений акт підписано ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Згідно зі звітом про причину виникнення пожежі 10 вересня 2015 року, складеного провідним інспектором Чернігівського міського відділу управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Міроненко О. О., осередок пожежі знаходився під капотом автомобіля, ймовірною причиною пожежі став недолік конструкції та виробництва електроустановок, коротке замикання електромережі. Ознак підпалу не виявлено (а. с. 9-10).

Згідно з висновком № 313 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеним 24 вересня 2015 року експертом автотоварознавцем Громовим А.М., вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля «ЗАЗ - Daewoo Т13110 «Sens 1.3Si», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження під час пожежі 10 вересня 2015 року, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості, в сумі становить 32 109 грн 83 коп. (а .с. 51-65).

Постановою слідчого відділу Чернігівського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області Пишенка В. О. від 08 жовтня 2015 року закрито кримінального провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України. У постанові зазначено, що автомобіль ОСОБА_1 був пошкоджений внаслідок загорання сусіднього автомобіля марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2, яке сталося внаслідок недоліку конструкції та виробництва електроустановок, короткого замикання електромережі (а. с. 13).

Відповідно до висновку експерта від 02 серпня 2016 року № 30(Пт), осередкова зона пожежі (зона, в одній із точок якої знаходиться місце виникнення початкового горіння) знаходиться у транспортному засобі ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2, в районі розміщення двигуна автомобіля більше з лівої сторони та панелі приладів у салоні автомобіля. Згідно з дослідницькою частиною встановити точні геометричні координати місця першопочаткового виникнення горіння (осередок пожежі) не виявляється можливим у зв'язку з втрачанням осередкових ознак виникнення горіння через великий проміжок часу між виникненням пожежі 10 вересня 2015 року в автомобілі ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_2, та проведенням огляду цього автомобіля 26 липня 2016 року експертом під час проведення пожежотехнічної експертизи та у зв'язку з майже повним вигоранням пожежного навантаження в моторному відсіку та салоні вищезазначеного автомобіля.

Встановити заматеріалам кримінального провадження, чи мали місце порушення роботи електричної мережі автомобіля ВАЗ-21063 під час його експлуатації, неможливо, враховуючи значний проміжок часу між виникненням пожежі та проведенням пожежотехнічної експертизи (а. с. 155-158).

Частина перша статті 936 ЦК України визначає договір зберігання як договір, за яким одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з частиною першою статті 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі, зокрема, у випадку укладення договору між фізичною та юридичною особою.

Загальне правило відшкодування збитків, завданих замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг, визначено у частині першій статті 906 ЦК України та частині першій статті 950 ЦК України: збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі. Ці норми конкретизують загальні правила цивільної відповідальності, яка передбачає наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (статті 22, статті 611 ЦК України).

Разом з тим для виконавця за договором послуг, який здійснює підприємницьку діяльність (частина перша статті 906 ЦК України), та для професійного зберігача (частина друга статті 950 ЦК України) законодавцем встановлена підвищена - безвинна відповідальність за порушення договору: професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. У цьому випадку звільнення виконавця від відповідальності допускається у чотирьох випадках: а) якщо втрата, пошкодження, недостача майна, переданого на зберігання, сталися внаслідок непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних за даних умов обставин; б) втрата, пошкодження, недостача майна, переданого на зберігання, сталися внаслідок властивостей речі (авто), про які зберігач не знав і неповинен був знати, приймаючи річ на зберігання; в) втрата, пошкодження, недостача майна, переданого на зберігання, сталися внаслідок умислу або г) грубої необмеженості поклажодавця.

Обов'язок доведення наявності перерахованих підстав для звільнення поклажодавця від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання покладається на зберігача.

Легальне визначення професійного зберігача за договором зберігання як особи, яка здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (частина друга статті 936 ЦК України) та системне тлумачення норм укладеного сторонами договору зберігання вказує на те, що ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» виступає у договірних відносинах із позивачем як професійний зберігач. ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» належним чином зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності, здійснює функції зберігача тривалий період часу на основі відплатних договорів.

Так, відповідно до пункту 5.2. договору зберігання від 16 лютого 2013 року № 111 укладеного між ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» та ОСОБА_1, зберігач несе відповідальність за збереження і цілісність майна з моменту передання майна на зберігання і до моменту його повернення поклажодавцеві. У випадку втрати (нестачі) або пошкодження майна, яке передане на зберігання, або його частини, зберігач повинен відшкодувати поклажедавцеві пов'язані з цим збитки.

Згідно з пунктом 7.1. договору сторона звільняється від відповідальності за невиконання умов договору, якщо таке порушення є наслідком обставин непереборної сила, які настали після укладення договору незалежно від волі сторони, тобто форс-мажор.

Пункт 7.4. договору вимагає підтвердження форс-мажорних обставин довідкою Торгово-промислової плати України.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Апеляційний суд, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, встановив фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, що суду на підтвердження обставин непереборної сили доказів, визначених договором, ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» не надало та обґрунтовано дійшов висновку про те, що саме ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» має відшкодувати заподіяну майнову шкоду позивачу.

Разом з тим ПАТ «Чернігівський завод радіоприладів» після відшкодування майнової шкоди позивачу не позбавлено права звернутися до суду із позовом до особи, з вини якої, на її думку, завдано шкоди позивачу.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2016 року було зупинено виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року,касаційне провадження у справі закінчено, тому виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, частиною третьою статті 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк