КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/532/18
Провадження № 2/552/449/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2018 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

при секретарі Павленко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу посилаючись на те, що 30 червня 2017 року позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 200 000 грн., які останній зобов'язався повернути до 01 січня 2018 року. Зазначене підтверджується розпискою позичальника. Відповідач свої зобов'язання не виконав, борг не повернув. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 200 000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надав, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома.

Відповідно до ст.274 ЦПК України, розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 червня 2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 200 000 грн., які зобов'язався повернути до 01 січня 2018 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_2

В обумовлений строк кошти відповідачем не були повернуті позивачу.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Крім того, зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог надано оригінал розписки ОСОБА_2 про одержання грошей в борг. Дана розписка в свою чергу містить відмітку, засвідчену підписом ОСОБА_2 про одержання від ОСОБА_1 грошових коштів.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 30 червня 2017 року в сумі 200 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 000 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) борг в розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ж.В. Кузіна