Справа № 364/1246/17
Провадження № 2/364/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі Кулинич Г.І.,

за участю:

сторони не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»)

до ОСОБА_1,

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 15.11.2017 р. надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій Позивач просить суд стягнути з Відповідача на його користь заборгованість у розмірі 11 699,06 грн. за кредитним договором від 25.06.2011 р. № б/н, яка складається з такого:

712,15 грн. заборгованість за «тілом» кредиту;

340,16 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом;

9 613,46 грн. заборгованість за пенею;

500,00 грн. штрафу (фіксована частина);

533,29 грн. штрафу (процентна складова).

На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору від 25.06.2011 р. № б/н ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за зазначеним договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит у встановленому договором розмірі. Проте Відповідач не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в доданому до позовної заяви Розрахунку заборгованості за договором, та продовжує ухилятися від виконання зобовязань. У звязку з цим Відповідач за станом на 18.10.2017 р. має перед Позивачем заборгованість на загальну суму 11 699 грн. 06 коп., що складається з наведених вище сум заборгованості за кредитом, відсотками, пенею і штрафом.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 24.11.2017 р. відкрито провадження у справі за зазначеним позовом та призначено справу до судового розгляду на 19.12.2017 р., відкладене через неявку сторін на 03.01.2018 р.

У судове засідання 03.01.2018 р. представник Позивача не зявився, про дачу, час і місце розгляду справи повідомлений, до суду разом із позовною заявою надіслав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 33). Крім того, 14.12.2017 р. засобами електронної пошти до

суду надійшло повідомлення від представника Позивача (довіреність від 24.01.2017 р. № 3839-К-О) про те, що у провадженні інших судів немає справ зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет з тих самих підстав, немає рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі у звязку з відмовою Позивача від позову або укладення мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (а.с. 43-46).

Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена, до суду 20.12.2017 р. подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 51).

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р. (далі ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За частинами третьою, четвертою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи; закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за умови якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За розясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, враховуючи заяви сторін про розгляд справи без їх участі та заяву Відповідача про визнання позовних вимог, розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, суд, вирішуючи дану цивільну справу, виходить з такого.

Судом встановлено, що 25.06.2011 р. Відповідач з метою отримання кредитних послуг звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та, підписавши відповідну анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у «ПРИВАТБАНКУ», отримала кредитну карту із встановленим кредитним лімітом на суму 1 500,00 грн., своїм підписом у названій анкеті-заяві засвідчила також свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає договір між нею і банком, а також те, що вона зобовязується виконувати ці «Умови і Правила надання банківських послуг» (а.с. 9).

За пунктом 2.1.1.5.5 «Умов та Правил надання банківських послуг» Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пунктів 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг» строки і порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картами із встановленим мінімальним обовязковим платежем, а також овердрафту, що виникає за такими картами, наведені, зокрема, в довідці про умови кредитування, яка є невідємною частиною договору, та встановлюються даним пунктом. Платіж включає в себе плату за користування кредитом, передбачену «Тарифами банку», та частину заборгованості за кредитом. За користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує пеню, розраховану за цим пунктом «Умов та Правил надання банківських послуг».

Згідно з пунктами 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.11 «Умов та Правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку Клієнт зобовязаний виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, він зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у цілому або в установленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань за договором.

Як встановлено судом з наявних матеріалів справи ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Позивач) на виконання умов укладеного з Відповідачем договору свої зобовязання виконав в повному обсязі і належним чином, надавши Відповідачеві кредитні кошти на картку в розмірі 1 500.00 грн. Проте Відповідач не виконує взятих на себе зобовязань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки і порядку, визначених договором. У звязку з наведеним Відповідач за станом на 18.10.2017 р. мала перед Позивачем заборгованість у загальному розмірі 11 699,06 грн., що складається із:

712,15 грн. заборгованості за «тілом» кредиту;

340,16 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом;

9 613,46 грн. заборгованості за пенею;

500,00 грн. штрафу (фіксована частина);

533,29 грн. штрафу (процентна складова).

Встановлені судом обставини не заперечуються Відповідачем, про що свідчить її заява про визнання позовних вимог у повному обсязі (а.с. 51), та підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією згаданої анкети-заяви (а.с. 9); копією витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 10); Розрахунками заборгованості за договором від 25.06.2011 р. № б/н, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКОМ» та клієнтом ОСОБА_1, за станом на 31.05.2015 р. та 18.10.2017 р. (а.с. 5-8); копією витягу з «Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку» (а.с. 11-25).

Відповідно до частини першої статті 509, частини першої статті 525 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначенням частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання (частина друга статті 615 ЦК України).

Зважаючи на усе викладене та встановлені судом обставини, суд вважає, що визнання Відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Відповідач порушила умови кредитного договору від 25.06.2011 р. № б/н та не виконала взяті на себе зобовязання, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову Відповідачем, відтак позовна заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, на підставі імперативних приписів частин першої, другої статті 141 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача 1 600,00 грн. судових витрат за сплачений судовий збір.

Відповідно до статей 15, 16, 509, 525, 526, 530, 536, 546, 547, 549, 598, 610, 611, 612, 615, 624, 626, 629, 631, 634, 1050, 1054 ЦК України та керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 89, 141, 206, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355, підпунктами 8, 9, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-д, м. Київ, 01001, р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором від 25.06.2011 р. № б/н у розмірі 11 699 (одинадцять тисяч шістсот девяносто девять) грн. 06 (шість) коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-д, м. Київ, 01001, р/р 3111, МФО 305299, ) судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Копії цього рішення надіслати сторонам у справі.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підпункти 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Макаренко