Справа № 663/2569/17
Провадження № 2/663/12/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.

за участю секретаря Кліщ Л.П.

представників позивача ОСОБА_1А, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Скадовську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_6 (батьку Позивача) належала на праві власності земельна ділянка (пай) площею 6,94 га, яка передана йому у власність на підставі рішення першої сесії XXIII скликання Михайлівської сільської ради народних депутатів №11 від 08.04.1998, що підтверджується державним актом серії ХС-ХУІ. Після смерті ОСОБА_6, який помер 19.11.2014, спадщину прийняли ОСОБА_5 (син ОСОБА_6) та ОСОБА_7 дружина ОСОБА_6) в рівних частках. 14 травня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_7. Після смерті матері, позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадщина, що залишилась після смерті ОСОБА_7 складається з частки земельної ділянки (паю) площею 3,47 га. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 є Позивач та Відповідач в рівних частках, а саме: по рівній частці земельної ділянки (паю) площею 1,735 га. Так як, в неї відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з чим вона вимушена звернутись до суду, та просить визнати право власності на частку земельної ділянки площею 1,735 га.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,94 га, яку успадкували ОСОБА_5 за заповітом та обовязкову частку ОСОБА_7 по 3,47 га. Після смерті ОСОБА_7, належну їй частку земельної ділянки успадкували позивачка та відповідач в рівних частках по 1,735 га на яку і просить визнати право власності в порядку спадкування. Вважає, що пояснення відповідача про те, що позивач не зверталась до нотаріуса безпідставними, оскільки в матеріалах справи є письмова відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,94 га, яку успадкував відповідач ОСОБА_5 за заповітом, та обовязкову частку ОСОБА_7 Оскільки обовязкова частка розраховується відповідно до ст.1241 ЦК України як половина частки яка б припадала на особу в разі спадкування за законом, а таких осіб після смерті ОСОБА_6 пятеро, то вона успадкувала 1/10 частку земельної ділянки. Крім того, вважає що позивачем подано позов передчасно, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів (державного акту на земельну ділянку), який знаходиться у відповідача, а позивач не зверталась до нього з приводу отримання вказаного акту. Просив у задоволені позову відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З копії державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_8 ХС-XVI встановлено, що ОСОБА_6 передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,94 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради для сільськогосподарського використання (а.с.6).

Згідно звіту про оцінку майна №5 вартість земельної ділянки яка належала ОСОБА_6 площею 6,94 га становить 559533,00 грн. (а.с.13).

З свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 203554 виданого повторно 14.07.2015 року встановлено, що ОСОБА_6 помер 19.11.2014 року в с. Михайлівка Скадовського району Херсонської області (а.с.5).

З свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 214581 виданого повторно 24.02.2016 року встановлено, що ОСОБА_7 померла 14.05.2015 року в с. Михайлівка Скадовського району Херсонської області (а.с.5).

З свідоцтва про народження VІ-УР №1158006 встановлено, що ОСОБА_4 народилась 05.01.1949 року, її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.88).

З свідоцтва про народження ЯЖ №089119 встановлено, що ОСОБА_9 народився 01.08.1956 року, його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.124).

З свідоцтва про народження І-ЯР №838210 встановлено, що ОСОБА_10 народився 13.05.1958 року, його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.126).

З свідоцтва про народження V-УР №0767291 встановлено, що ОСОБА_5 народився 11.11.1963 року, його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.111).

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43270822 від 16.03.2016 встановлено, що після смерті ОСОБА_7 заведено спадкову справу №42/15 (а.с.8).

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області по справі №663/1719/16-ц встановлено факт постійного проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_6 станом на 19.11.2014 (момент смерті ОСОБА_6З.), та факт постійного проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_7 станом на 14.05.2015 (момент смерті ОСОБА_7В.) (а.с.10-12).

З спадкової справи №42/15 заведеної після смерті ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_4 звернулась з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_7 28.09.2015 (а.с.77); заповіту після смерті ОСОБА_7 не зареєстровано (а.с.85);

З повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_8 від 16.03.2016 №2-14/55 встановлено, що ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на спадкове майно (а.с.93).

З повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_8 від24.06.2016 №02-14/276 встановлено, що ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.95).

З заяви ОСОБА_4 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 встановлено, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було четверо дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_4, при цьому ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з завами про прийняття спадщини не звертались (а.с.100).

З заповіту складеного 18.04.2013 приватним нотаріусом ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №188, встановлено, що ОСОБА_6 заповів все своє майно сину ОСОБА_5 (а.с.113).

З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_8 від 17.03.2017 №02-14/56 встановлено, що після смерті ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини звернувся його син ОСОБА_5, обовязкову частку у спадщині прийняла дружина померлого ОСОБА_7 Свідоцтво про право на спадщину не видавалось, документи знаходяться в стадії оформлення. Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.122).

З заяви ОСОБА_5 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 встановлено, що після смерті ОСОБА_6 мали право на спадкування за законом дружина ОСОБА_7 та діти: ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_4. В звязку з чим просить визначити обовязкову частку у спадщині ОСОБА_7 та видати йому свідоцтво про право на спадщину (а.с.123).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_6, який помер 19.11.2014 року, володів земельною ділянкою площею 6,94 га (державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_8 ХС-XVI). Після його смерті вказану земельну ділянку успадкував за заповітом його син ОСОБА_5, оскільки він проживав разом з ним на час смерті, а тому у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається таким що прийняв спадщину. При цьому, дружина спадкодавця ОСОБА_7 мала право на обовязкову частку у спадщині, яку також прийняла відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Обовязкова частка, відповідно до ст. 1241 ЦК України розраховується як половина частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом. В разі спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 було б пять спадкоємців, а саме: дружина ОСОБА_7 та четверо дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_4. Таким чином в разі спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_7 успадкувала б 1/5 частку майна, в тому числі 1/5 частку земельної ділянки, а оскільки обовязкова частка складає половину від частки яка належить при спадкуванні за законом, то ОСОБА_7 успадкувала обовязкову частку на майно в розмірі 1/2 * 1/5 = 1/10 частка всього майна, в тому числі 1/10 частку земельної ділянки площею 6,94 га розташованої на території Михайлівської сільської ради відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_8 ХС-XVI. Інші 9/10 часток майна після смерті ОСОБА_6 прийняв ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_7 14.05.2015 відкрилась спадщина на належну їй 1/10 частку земельної ділянки площею 6,94 га розташованої на території Михайлівської сільської ради відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_8 ХС-XVI, на яку вона не отримала свідоцтво про право на спадщину. З заявою про прийняття спадщини у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулась до нотаріуса позивачка ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_5 також прийняв спадщину оскільки він проживав разом з спадкодавцем на час смерті, а тому у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається таким що прийняв спадщину. Таким чином, після смерті ОСОБА_7 прийняли спадщину за законом діти спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках, тобто по 1/2 частці належній спадкодавцю 1/10 частки земельної ділянки площею 6,94 га розташованої на території Михайлівської сільської ради відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_8 ХС-XVI, що складає 1/2 * 1/10 = 1/20 частка вказаної земельної ділянки.

Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача, що, на його думку, позов заявлено передчасно, так як позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку і ним не вжито заходів щодо отримання вказаних документів, оскільки позивачем заявлено позов щодо визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, але вона (ОСОБА_7В.) взагалі не оформила правовстановлюючих документів на належну їй обовязкову частку у спадщині, а відтак позивачка не могла їх надати. Тому суд вважає, що позивачка не могла іншим чином захистити своє право ніж як звернутись до суду.

На підставі викладеного суд вбачає передбачені законом підстави для визнання за позивачем ОСОБА_4 право власності на 1/20 частку земельної ділянки площею 6,94 га розташованої на території Михайлівської сільської ради відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_8 ХС-XVI в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7

З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, на підставі ст. 1218, 1222, 1223, 1241, 1258, 1261, 1268, 1278, 1296 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 14 травня 2015 року, право власності на 1/20 частку земельної ділянки відповідно до державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_8 ХС-XVI виданого ОСОБА_6 розташованої на території Михайлівської сільської ради площею 6,94 га для сільськогосподарського використання.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 30.03.2018 року.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області ОСОБА_11