Провадження № 2/522/8139/18
20 листопада 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Полегеньком В.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сьєрра Маестра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики,
В вересні 2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Сьєрра Маестра» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики від 22.03.2016 року у сумі 110937,53 гривен.
При цьому позивач посилається на те, що 22 березня 2016 року між ТОВ «СЬЕРРА МАЕСТРА» в особі директора ОСОБА_2, що діяв на підставі Статуту, з однієї сторони (далі - Позивач, Позикодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір безпроцентної позики № 22/03-2016. Сума позики за Договором становить 105 000, 00 грн.
Зарахування коштів на поточний рахунок відповідача підтверджується платіжними дорученнями № 102 від 22 березня 2016 року та № 198 від 07 вересня 2016 року, які видані ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_3». Відповідно до пункту 4.1. договору строк повернення позики встановлено до 31 грудня 2017 року. Станом на дату подання позовної заяви, відповідачем позивачу грошові кошти не повернуті, добровільно віддавати борг ОСОБА_1 не бажає, тому ТОВ «СЬЕРРА МАЕСТРА» змушено звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 зявився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Підтвердив, що на час надання позики відповідач працював в ТОВ «СЬЕРРА МАЕСТРА», пояснив, що вказана сума позики не була скритою формою винагороди чи заробітної плати.
Відповідач, який викликаний до суду у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заперечень не надав.
Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін в заочному порядку.
Відповідно ст.281 ЦПК України справа розглянута в заочному порядку.
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сьєрра Маестра» обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.
При цьому суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що 22 березня 2016 року між ТОВ «СЬЕРРА МАЕСТРА» в особі директора ОСОБА_2, що діяв на підставі Статуту, з однієї сторони (далі - Позивач, Позикодавець) та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір безпроцентної позики № 22/03-2016. Сума позики за Договором становить 105 000, 00 грн.
Відповідно до п.1.1. Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі, встановленому Договором, а Позичальник зобовязується повернути їх Позикодавцю.
Відповідно до пункту 3.2. Договору днем надання позики вважається день зарахування суми позики на поточний рахунок Позичальника.
Зарахування коштів на поточний рахунок відповідача підтверджується платіжними дорученнями № 102 від 22 березня 2016 року та № 198 від 07 вересня 2016 року, які видані ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_3».
Відповідно до пункту 4.1. договору строк повернення позики встановлено до 31 грудня 2017 року.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, іцо зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобовязання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Слід зазначити, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.
Відповідач так і не повернув грошові кошти позивачу, тому сума інфляційних витрат складає 3 780 гри. 00 коп. а саме:
1.Коефіцієнт інфляції за період з січня 2018 року по липень 2018 року (включно) складає %:
(Індекс інфляції 1-го місяця - 100) + (Індекс інфляції ІІ-го місяця -100) + (Індекс наступних місяців - 100) + 100% = 103,6%
2.Сума заборгованості, включаючи втрати від інфляції, складає 108 780 грн. (105 000,00 грн. * 103,6): 100 = 108 780 грн.
Тобто, з урахуванням індексу інфляції сума заборгованості збільшилася на 3780,0 грн.
Крім того, 3 відсотки річних, відповідно до ст. 625 ЦК України за весь час прострочення, тобто, загальна сума 3% річних, що підлягають сплаті за вимогою ст. 625 ЦК України складає 2157, 53 грн.
Зважаючи на вищевикладене, керуючись умовами договору позики № 22/03-2016, які були погоджені сторонами 22 березня 2016 року та відповідно до норм чинного законодавства України, загальний розмір заборгованості, що виник у відповідача перед позивачем станом на 07.09.2018 року складає 110 937, 53 грн. (105 000, 00 грн. - основна сума заборгованості відповідно до договору позики;
3780 грн. - інфляційне збільшення суми боргу; 2157,53 грн. - 3% річних за ст. 625 ЦК України.
Суд знаходить, що між сторонами склалися правовідносини в результаті укладених ними договорів позики.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Суд, встановивши характер правовідносин між сторонами, вважає встановленим той факт, що позичальник ОСОБА_1 не виконавши належним чином, взяті на себе по договором позики від 22.03.2016 року зобов?язання, на вимогу позикодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Сьєрра Маестра» повинен сплатити останньому по договору позики від 22.03.2016 року заборгованість у розмірі 110937,53 гривен, яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 105 000, 00 грн., відповідно до договору позики; інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 3780 грн.; 3% річних у розмірі 2157,53 грн.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сьєрра Маестра» обґрунтованими і задовольняє їх повністю.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сьєрра Маестра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної позики задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлено 30.11.2018 року.
Суддя А.В.Науменко