АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1915/5880/2012Головуючий у 1-й інстанції Процько Я.В.
Провадження № 22-ц/789/346/18 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 04 квітня 2012 року, яка постановлена суддею Процьком Я.В., у справі № 1915/5880/2012 за поданням державного виконавця Гладь В.І. за погодженням з начальником Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2012 року старший державний виконавець другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5 звернувся із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 посилаючись на те, що останній ухиляється від виконання судового рішення про стягнення. із нього боргу в сумі 583419,89 грн. та 37119,54 грн

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 04 квітня 2012 року року подання старшого державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5 задоволено:

встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України, до повного виконання ним усіх зобов'язань за судовим рішенням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання, посилаючись на те, що вона ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що ухвала суду є незаконною оскільки державним виконавцем не надано доказів щодо його умисного ухилення від виконання боргових зобов'язань.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши представника ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість судової ухвали, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Задовольняючи подання старшого державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_3 не виконує боргові зобов'язання, а тому з метою забезпечення виконання боргових зобов'язань його слід обмежити в праві виїзду за кордон.

Вищевказаний висновок не відповідає обставинам справи та зроблено його з порушенням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у другому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від про стягнення з ОСОБА_3 на загальну суму боргу в розмірі 620539,43 грн.(а.с. 4).

17 жовтня 2011 року, державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення, яка направлена Пипику рекомендованим листом без повідомлення (а.с. 4, об. 4).

16 березня 2012 року, Управлінням у справах громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб управління міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області надана відповідь начальнику другого відділу ВДВС ТМУЮ про те, що ОСОБА_3 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

17 жовтня 2011 року, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 7).

16 листопада 2011 року, складено акт опису й арешту майна. Під час опису майна, боржник був відсутній (а.с. 8-10).

В справі відсутні будь-які докази про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та його повідомлення про виконання виконавчого листа.

У відповідності до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішення звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи, або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України (в редакції чинній на день постановлення ухвали) наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України (в редакції чинній на день постановлення ухвали), подання про обмеження у праві виїзду за межі України, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно ст. 31 Закону України Про виконавче провадження копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З матеріалів справи вбачається, що 17 жовтня 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, однак будь-які докази про отримання боржником постанови у матеріалах справи відсутні.

В справі також відсутні будь-які виклики, повідомлення державного виконавця про необхідність погашення боргу.

Таким чином, в контексті вищезазначених норм права, державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення боржника, яке полягає: в утриманні від виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не наданні у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; в несвоєчасній явці за викликом державного виконавця; в ненаданні письмового повідомлення про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Враховуючи вищенаведені обставини в контексті норм матеріального та процесуального права, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3

Зважаючи на те, що судове рішення у Розділі VI ЦПК України постановляється у формі ухвали і є завершальною стадією розгляду справи по суті, відповідно суд апеляційної інстанції згідно ст. 374, 376 ЦПК України наділений повноваженнями скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у разі відмови в позові на позивача.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом ОСОБА_3 при поданні апеляційної скарги оплачено судовий збір в розмірі 352,40 (а.с. 18).

Враховуючи те, що подання про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, відповідно із Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в користь апелянта слід стягнути судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 374, 376, 381, 382, 384, 382, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 04 квітня 2012 року- скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким у задоволенні подання державного виконавця Гладь В.І. погодженого начальником Другого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути із Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок), ІПН НОМЕР_1, проживаючого на ІНФОРМАЦІЯ_3.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено 06 квітня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6