Справа № 569/8242/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2018 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Груп» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд -
Відповідач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.
Як було встановлено в судовому засіданні, 12 січня 2016 року між TOB «ОСОБА_2 Груп» та ОСОБА_3 було укладено Договір на надання послуг з придбання нерухомого майна №9 (надалі - договір). Згідно із зазначеним договором позивач зобовязувався надати відповідачу комплекс послуг інформаційно-консультаційного характеру, пов'язаних з продажем нерухомого майна, яке належало відповідачу на праві власності.
Відповідно до пункту 3.2. договору відповідач надав TOB «ОСОБА_2 Груп» протягом терміну дії цього договору право на пошук покупця на обєкт який вказаний в Додатку №2, при цьому замовник зобов'язався не вступати в безпосередній контакт з потенційним покупцем і не змінювати продажну вартість обєкта у бік збільшення.
Пунктом 6.1. договору визначено, що строк дії договору встановлюється сторонами на термін, вказаний в Додатку № 1 з моменту підписання договору. По закінченню цього строку договір рахується автоматично продовжений на сто девяносто днів чи/або особливого розпорядження замовника.
У додатку №1 вказано строк два місяці, таким чином оскільки особливого розпорядження від відповідача не надходило, укладений договір діяв до 18 вересня 2016 року.
Відповідно до пункту 3.4. договору відповідач був зобовязаний оплатити послуги позивача у розмірі і в термін, передбачені розділом 4 цього договору, у випадку укладання договору відчуження.
Відповідно до п. 4.2 договору, відповідач була зобовязана здійснити оплату послуг ОСОБА_2 в день укладення договору про завдаток (попереднього договору забезпеченого завдатком) та підписання акту здачі-приймання робіт (наданих послуг).
12 січня 2016 року ОСОБА_3 за безпосередньою допомогою позивача уклала договір про завдаток з ОСОБА_4, відповідно до якого взяла на себе зобовязання продати квартиру яка розташована за адресою АДРЕСА_1 для ОСОБА_4
Як слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 110315865 від 11 січня 2018 року, 23 січня 2016 року відповідачем було продано обєкт нерухомості, що був предметом договору № 9, для ОСОБА_4.
Вищевказане свідчить, про те, що TOB «ОСОБА_2 Груп» взяті на себе зобов'язання виконала в повному обсязі, що додатково підтверджено фактом укладення попереднього договору забезпеченого завдатком, інформаційною довідкою № 110315865 від 11 січня 2018 року про продаж обєкта та підписаним актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг).
05 квітня 2017 року позивач звертався до відповідача з вимогою, в якій просив ОСОБА_3 оплатити існуючу заборгованість та цим самим врегулювати даний спір у досудовому порядку. Вимогу відповідач отримала, однак відповіді на дану вимогу позивачу не надала, існуючої заборгованості не оплатила.
Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до пункту 5.5. договору, сторони несуть матеріальну відповідальність за несвоєчасність та неповноту розрахунків однин з одним шляхом сплати винною стороною пені в розмірі один відсоток від простроченої суми за кожен день прострочення.
В силу статті 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Як передбачено статтею 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Стаття 525 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Відповідно до положень статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання i є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора вiд знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) вiд боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати.
На підставі наведеного, відповідно до ст. 625 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-113цс14 позивач обґрунтовано вимагає стягнення трьох процентів річних, відповідно до ст. 625 ЦК України.
Таким чином, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, повністю узгоджуються з наданими доказами, а тому підлягають до задоволення.
Згідно вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по справі по оплаті судового збору в розмірі 1600,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3200,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Груп» судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судовго збору у розмірі 1600,00 гривень та судові витрати понесені позивачем на професійу правову допомогу в розмірі 3200,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_5