Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 335/5036/15 Головуючий у 1 інстанції: Рибалко Н.І.
Провадження № 22-ц /778/289/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий - суддя Маловічко С.В., судді: Гончар М.С., Кочеткова І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВОЛЮШЕН МЕДІА», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ-ТІ СОФТ» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який у ході розгляду справи було уточнено, до ОСОБА_4, ТОВ „ЕВОЛЮШЕН МЕДІА", ТОВ „АЙ-ТІ СОФТ" про визнання інформації недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації, яка розміщена на сайтах мережі Інтернет, стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що протягом 2014-2015 років відповідачем через мережу Інтернет поширено інформацію, яка принижує його ділову репутацію. Застосовуючи обман, відповідач намагається переконати значну кількість громадян в корисливих, меркантильних мотивах діяльності позивача. Це завдає шкоди його діловій репутації, оскільки така інформація справляє враження на суспільство, переконуючи його в тому, що позивач чинить аморально, зневажає закон. Негативні наслідки, спричинені йому вищезазначеними діями відповідача, збільшуються через наступні фактори: він - ОСОБА_2 є публічною особою, громадським діячем, радником народного депутата, займав керівні посади на великих підприємствах, з січня 2014 року призначений на посаду директора Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради. Відомості, наведені та поширені у статтях щодо його моральних, професійних якостей, є негативними та такими, що не відповідають дійсності, а тому завдають непоправної шкоди його діловій репутації, в тому числі на професійному рівні. Вказує, що йому було спричинено значну моральну шкоду внаслідок приниження його честі, гідності та ділової репутації як публічної людини, що призвело до ускладнення подальшого громадського життя.

Так, 17 листопада 2014 року на сайті zp.comments.ua розміщена стаття під назвою (мо-

вою оригіналу) «ОСОБА_4 подготовил решение о ликвидации департамента ОСОБА_5», в

якій зазначається, що «депутат горсовета и глава комиссии по вопросам жизнеобеспечения города подготовил проект решения о ликвидации департамента жилищно-коммунального хозяйства, которым руководит ОСОБА_5». Дуже відвертий підпис має фотографія позивача, яка прикріплена до публікації (мовою оригіналу): «Уволить не могут так ликвидируют рабочее место?».

На сайті zp.comments.ua в публікації від 01.12.2014р. розміщена інформація, яка негативно впливає на репутацію позивача, а саме: (мовою оригіналу) «ОСОБА_5 шлет ОСОБА_21 СМСки, а тот призывает поступить его как мужчина». При цьому в самому тексті зазначається (мовою оригіналу): «При этом вместе с ОСОБА_21 дает пресс-конференцию депутат ОСОБА_4, который также критикует ОСОБА_5. Он начал пресс-конференцию с напоминания случаев конфликтов с чиновником, которые он назвал «возбуждениями ОСОБА_5».

Також неодноразово відповідачем поширювалась негативна інформація як на сайті zp.comments.ua так і на інших сайтах: 14 травня 2014 року відповідачем на порталі mkp.zp.ua розміщена стаття (мовою оригіналу) «В Запорожье депутати не проголосовали за восстановление ОСОБА_5», в якій відповідачем знову поширена інформація, яка не відповідає дійсності та не підтверджена жодним документом. Також, саме в цій статті міститься питання відповідача (мовою оригіналу) «ОСОБА_7 ОСОБА_5 держится за должность?». 05 січня 2015 року відповідачем розміщена стаття (мовою оригіналу) «Директора департамента ЖКХ Запорожья видели на рабочем месте, но недолго», в якій зазначено (мовою оригіналу): «Глава постоянной комиссии по вопросам жизнеобеспечения города ОСОБА_4 поднимал вопрос о ликвидации департамента ЖКХ, возглавляемого ОСОБА_5. По его словам, данная структура ведет подрывную деятельность против города»; 16 травня 2015 року на сайті mkp.zp.ua розміщена стаття (мовою оригіналу) «ОСОБА_5 снова пытался восстановиться в должности директора департамента ЖКХ», в якій не мається посилання на жоден документ, який би підтверджував його провину у тих обставинах, в яких його звинувачують в зазначеній статті. Інформація, наведена у статтях, безпосередньо стосується його та побудована у формі іронічних звинувачень щодо його професійної діяльності. Вказана недостовірна інформація про позивача була поширена шляхом розміщення новин в мережі Інтернет на сайтах zp.comments.ua, mkp.zp.ua, реєстрантами яких є ТОВ „ЕВОЛЮШЕН МЕДІА", ТОВ „АЙ-ТІ СОФТ".

У зв'язку із зазначеним, позивач просив суд визнати інформацію про нього недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації, яка розміщена на наступних сайтах:

- 17 листопада 2014 року на сайті zp.comments.ua розміщена стаття під назвою (мовою оригіналу) «ОСОБА_4 подготовил решение о ликвидации департамента ОСОБА_5»;

- 01.12.2014 року на сайті zp.comments.ua стаття «ОСОБА_5 шлет ОСОБА_21 СМСки, а тот призывает поступить его как мужчина»;

- 14 травня 2014 року на сайті mkp.zp.ua стаття «В Запорожье депутаті не проголосовали за восстановление ОСОБА_5»;

- 05 січня 2015 року на сайті mkp.zp.ua стаття «Директора департамента ЖКХ Запорожья видели на рабочем месте, но недолго»;

- 16 травня 2015 року на сайті mkp.zp.ua стаття (мовою оригіналу) «ОСОБА_5 пытался восстановиться в должности директора департамента ЖКХ».

Зобов'язати ТОВ „ЕВОЛЮШЕН МЕДІА", ТОВ „АЙ-ТІ СОФТ" спростувати недостовірну інформацію, яка розміщена на інтернет сайтах: zp.comments.ua, mkp.zp.ua, які порушують права позивача, стягнути с відповідача ОСОБА_4 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2017 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 в особі представника

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм мате-

ріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

За вказаною апеляційною скаргою ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017р. було відкрито провадження у справі та ухвалою колегії Апеляційного суду Запорізької області від 18 жовтня 2017р. розгляд справи призначено на 14 грудня 2017р.

Вказані ухвали приймались за положеннями ЦПК України в редакції від 18 березня 2004 року.

15.12.217р. набрав чинності ЗУ № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким внесено зміни до цивільно-процесуального кодексу.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакції ЦПК від 15.12.2017р., справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, оскаржуване рішення постановлене за правилами ЦПК України у ред. від 18.03.2004р., перевіряється на відповідність вимогам саме ЦПК у вказаній редакції від 18.03.2004р., а судове рішення апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги постановляється у відповідності до положень ЦПК України у новій редакції від 15.12.2017р.

До судових засідань Апеляційного суду Запорізької області відповідач в особі ТОВ «ЕволюшенМедіа» 14 грудня 2017р., 22 січня 2018р. не з»являвся, судові повістки, направлені за зареєстрованою юридичною адресою відповідача повертались без вручення із зазначенням про відсутність за цією адресою.

В судовому засідання 14 грудня 2017р. була присутня представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_8, яка заявила клопотання про витребування з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протоколу про автоматизований розподіл цієї справи після задоволення відводу судді Шалагіновій А.В., вважаючи, що був порушений повторний авторозподіл цієї справи, в ході якого була визначена суддя Рибалко Н.І.

Клопотання ОСОБА_8 було задоволено, тому справу було відкладено на 22 січня 2018р.

В судове засідання 22 січня 2018р. сторона позивача не з»явилась, надавши клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку із зайнятістю одного з представників в справі, яка розглядається в Орджонікідзевському районному суді, та хворобою іншого представника. Доказів про вказані причини до клопотання долучено не було.

Колегія вважала, що вказане клопотання є необґрунтованим, оскільки дата погоджувалась із учасниками справи заздалегідь - 14.12.2017р. при відкладенні справи у зв»зку із задоволенням клопотання сторони позивача, тому сторона на свій розсуд обрала більш важливу для неї справу, розгляд якої відбувається в іншому суді, що не є поважною причиною для відкладення цієї справи.

Тому апеляційний розгляд відбувся у відсутності сторони позивача та відповідача в особі ТОВ «ЕволюшенМедіа» відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9, представника ТОВ «Ай-Ті Софт» - адвоката Балику П.О., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши витребуваний протокол повторно автоматизованого розподілу цієї справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами

розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і

ухвалити нове рішення або змінити рішення суду.

Підставами для скасування або зміни судового рішення є за вимогами п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Насамперед, апеляційним судом було перевірено інформацію ОСОБА_8 про порушення авторозподілу цієї справи після задоволення відводу суддею Шалагіновою А.В. Представник позивача зазначала, що майже всі судді були вилучені із списку розподілу, що, на її думку, свідчить про штучне створення ситуації для надходження справи саме судді Рибалко Н.І. ( Т. 2 а.с. 160).

Із протоколу від 12 травня 2017р. вбачається, що цю справу було передано для повторного автоматизованого розподілу, внаслідок якого було визначено нового головуючого - суддю Рибалко Н.А. ( Т. 2 а.с. 161).

Із витребуваного апеляційним судом з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звіту про повторний автоматизований розподіл цієї справи між суддями вбачається, що він здійснений 12.05.2017р. о 13.32.51 год.

Так, у позиції звіту «Вибір доповідача» було зазначено причини виключення суддів із авторозподілу цієї справи: ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 вилучені через закінчення повноважень; ОСОБА_16 - внаслідок заборони розподілу справ перед відпусткою (наказ № 89-В від 11.05.2017р.); ОСОБА_17 - у зв»язку із розглядом важкої кримінальної справи; ОСОБА_18, ОСОБА_19 - у зв»язку із задоволенням відводів.

В розподілі приймали участь три судді: Рибалка Н.І., Воробйов А.В. та Соболєва І.П. та за випадковим числом системою авторозподілу визначено суддю Рибалко Н.І.

Зі звіту не вбачається штучного виключення будь-якого з суддів із авторозподілу, а всі причини для цього чітко передбачені Положенням про авторозподіл справ, та представником позивача не доведено, що такі причині не відповідають дійсності.

Отже, справа розглядалась повноважним складом суду, визначеним у відповідності до положень ЦПКУ від 18.03.2004р., чинного на час здійснення повторного автоматизованого розподілу цієї справи.

Відмовляючи в задоволенні позову до відповідача ОСОБА_4, суд виходив із того, що обов»язок щодо спростування розповсюдженої негативної інформації про особу покладається на автора такої інформації, в той час як позивачем не доведено того факту, що зазначену ним інформацію, яку він вважає недостовірною та такою, що порочить його ділову репутацію, створено і розміщено у мережі Інтернет саме ОСОБА_4

Відмовляючи в позові до інших відповідачів ТОВ „ЕВОЛЮШЕН МЕДІА", ТОВ „АЙ-ТІ СОФТ", суд зазначив, що вони є лише реєстрантами веб-сайтів, на яких розміщена оспорювана позивачем інформація, а не їх власниками, а також позивачем не доведено, хто саме та якого дослівно змісту розмістив інформацію в мережі Інтернет на відповідних веб-сайтах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначається, що суд безпідставно визнав розміщену на веб-сайтах мереж Інтернету інформацію про нього оціночними судженнями, оскільки вона має брутальну та принизливу форму, а також містить фактичні дані щодо його звинувачення у злочинах.

Проте зі змісту судового рішення не вбачається таких висновків суду, оскільки суд відмову в позові не мотивував віднесенням оспорюваної інформації до категорії оціночних суджень. А також взагалі не аналізував характер цієї інформації з огляду на те, що позов має бути заявлено до автора та фактичного розповсюджувача і власника веб-сайтів, які не були встановлені в ході розгляду справи. Суд вказував, що позивачем не доведено, що авторами та розповсюджувачами оспорюваної інформації являються визначені ним відповідачі.

Проте доводи апеляційної скарги в частині визначення характеру інформації підлягають перевірці, оскільки колегія не погоджується з висновками суду про те, що дана інформація не була розповсюджена відповідачами.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте і позивач у зв»язку із виключенням ч. 3 з вказаної норми, якою презюмувалась недостовірність поширеної негативної інформації про особу, на теперішній час не звільняється від надання доказів щодо недостовірності поширеної про нього негативної інформації. Також позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначити характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Типовими помилками, яких припускаються позивачі є: недоведення того факту, що поширена недостовірна інформація завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право; посилання на повідомлення, які містять оціночні судження, стверджуючи, що це фактичні дані, які підлягають спростуванню.

При вирішенні справ про захист честі і гідності за участю посадових осіб, судам слід враховувати положення абз. 6 п. 3 рішення Конституційного Суду України у справі про поширення відомостей від 10 квітня 2003р. № 8рп/2003, тобто враховувати пов»язаність таких справ з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб. Межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства.

Згідно із статтею 47-1 ЗУ «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не місять фактичних даних, зокрема, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема, вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Так, на підтвердження розповсюдження інформації про нього ОСОБА_2 надав роздруковані матеріали із зазначенням дати роздруківки та із посиланням на адресу, на якій розміщено цей матеріал у Інтернет-ресурсі. Тому саме власник сайту та його реєстрант мають довести, що не вони розмістили цю інформацію на своєму сайті.

Посилання представника ТОВ «Ай-Ті Софт» в тій частині, що на сайті міг бути розміщений репост, тобто інформація взята з іншого сайту, не звільняє вторинних розповсюджувачів від відповідальності за розміщення такої неперевіреної інформації, якщо вона виявиться недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію особи, щодо якої сповіщені такі дані, оскільки вона взята не з офіційних джерел.

В кожній із статей йдеться посилання на те, що інформація про ОСОБА_2 взята з виступів ОСОБА_4 на сесіях, нарадах, прес-конференціях, тому автором такої інформації є саме останній, оскільки саме його вислови цитуються та наводяться у публікаціях. При цьому, не обов»язково, щоб такий автор особисто розмістив інформацію на сайтах.

Щодо характеру інформації, яка викладена в публікаціях і яку позивач вважає неправдивою, негативною та такою, що порочить його ділову репутацію, то колегією встановлені такі обставини.

Встановлено, що 17 листопада 2014 року на сайті zp.comments.ua розміщена стаття під назвою (мовою оригіналу) «ОСОБА_4 подготовил решение о ликвидации департамента ОСОБА_5». В позовній заяві ОСОБА_2 фактично не заперечує, що ця інформація відповідає дійсності, оскільки зафіксована у рішенні Запорізької міської ради № 5 від 05.11.2014р.

Негативним у цій публікації ОСОБА_2 вважає саме підпис під його фотографією до цієї публікації «Уволить не могут так ликвидируют рабочее место».

Але з тексту цієї публікації вбачається, що вона створена кореспондентом порталу «Запорожье. Комментарии» із використанням фото ОСОБА_2 з порталу міської влади.

Та ОСОБА_20 не зазначив, яким чином такий підпис під його фотографією негативно вплинув на його репутацію, оскільки з тексту самої публікації випливає, що ліквідація департаменту ЖКГ, де керівником є ОСОБА_2, провадиться з метою оптимізації структури виконавчих органів ЗМР.

Вказні обставини підтверджуються проектом рішення «О некоторых вопросах структуры исполнительных органов Запорожского городского совета», який оприлюднено 07.11.2014р.

Отже, викладені у публікації від 17 листопада 2014 року на сайті zp.comments.ua відомості відповідають дійсності, а тому не підлягають спростуванню.

01.12.2014 року на сайті zp.comments.ua опубліковано статтю «ОСОБА_5 шлет ОСОБА_21 СМСки, а тот призывает поступить его как мужчина». В публікації йдеться про те, що мер м. Запоріжжя ОСОБА_21 пропонував ОСОБА_2 добровільно піти з посади за погодженням сторін. Ці обставини не заперечує позивач, але образливим для себе вважає висловлювання ОСОБА_4 на його адресу про конфлікти з чиновником, які відповідач визначив «возбуждения ОСОБА_5».

Проте з тексту публікації не вбачається, що таке висловлювання належить саме ОСОБА_4, оскільки вбачається, що прес-конференцію проводив мер м. Запоріжжя ОСОБА_21 разом з депутатом ОСОБА_4 Висловлюванню, яке позивач вважає образливим, передувала фраза «Он начал прес-конференцию с напоминания случаев конфликтов с чиновником, которые он назвал «возбуждениями ОСОБА_5». Подальший текст публікації вказує на те, що таке висловлювання може належати саме ОСОБА_21, а не ОСОБА_4, а саме: «следующее «возбуждение», по мнению мэра, было на последней сессии горсовета…». Зі змісту публікації слідує, що терміном «возбуждение» визначена діяльність ОСОБА_2, яка не влаштовує міську владу, тобто термін обрано для його критики як керівника ЖКГ.

Тому позивач не довів, що такий термін до нього застосовано ОСОБА_4, а також, що він якимось чином вплинув на його репутацію. Крім того, критика керівника підприємства є реагуванням на його відповідну діяльність, пов»язану з виконанням функцій на займаній відповідальній посаді, а тому не відноситься до предмету правового захисту за положеннями ст. 277 ЦК України.

14 травня 2014 року на сайті mkp.zp.ua стаття «В Запорожье депутаты не проголосовали за восстановление ОСОБА_5», в якій, як зазначає позивач, ОСОБА_4 поширена інформація, що не відповідає дійсності. Стаття є досить великою та містить критику діяльності ОСОБА_5 як керівника ЖКГ з посиланням на висновки комісії з розслідування. Яка саме викладена в статті інформація не відповідає дійсності, в позовній заяві не конкретизовано, та позивачем самим не надано доказів, що висновки комісії ним оскаржені та скасовані. А відтак, в цілому весь зміст статті не може бути визнаний таким, що містить недостовірну інформацію, а в даному випадку є критичним аналізом діяльності позивача як службової особи на посаді директора Департаменту житлово-комунального гос-

подарства ЗМР.

05 січня 2015 року на сайті mkp.zp.ua розміщена стаття «Директора департамента ЖКХ Запорожья видели на рабочем месте, но недолго», в якій зазначено, що (мовою оригіналу) «Глава постоянной комисси по вопросам жизнеобеспечения города ОСОБА_4 поднимал вопрос о ликвидации департамента ЖКГ, возглавляемого ОСОБА_5. По его словам, данная структура ведет подрывную деятельсность против города».

І знову, як і в попередніх випадках, наводяться в публікації висловлювання ОСОБА_4 щодо діяльності ОСОБА_2 як керівника департаменту ЖКГ, тобто критика із застосуванням мовно-стилістичних висловлювань для її характеристики як незадовільної, яка не може бути предметом спростування.

16 травня 2015 року на сайті mkp.zp.ua стаття (мовою оригіналу) розміщено статтю «ОСОБА_5 снова пытался восстановиться в должности директора департамента ЖКХ», у якій висвітлюються події, які сталися на засіданні комісії з розслідування діяльності відстороненого від посади начальника департаменту ЖКГ ОСОБА_2 Стаття має досить великий обсяг, але позивач знову не конкретизує, яка саме інформація в ній не відповідає дійсності та є ганебною.

Тобто і в цій статті йдеться про критику діяльності ОСОБА_2 як керівника департаменту ЖКГ, але які саме відомості є такими, що не відповідають дійсності, та доказів цьому позивач не зазначає.

Між тим, обов»язок доведення того факту, що інформація є недостовірною, покладається на позивача, оскільки ч. 3 статті 277 ЦК України, якою презюмувалась добропорядність заявника, виключена з цієї норми.

Таким чином, проаналізувавши всі публікації, колегія вважає, що увсіх вище перелічених випадках важливою обставиною, що обумовлює прийняття негативного для позивача рішення, є той факт, що така інформація стосується позивача як публічної особи та його професійної діяльності на посаді керівника ЖКГ, а тому він як публічна особа повинен бути готовим до неї, оскільки межа допустимої критики щодо нього є значно ширшою.

Це, зокрема, випливає з Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міні-стрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

У статтях 3, 4, 6 зазначеної Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну діяльність, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту.

Враховуючи все вищенаведене, колегія вважає, що частково зазначені позивачем відомості у публікаціях, розміщених у мережі Інтернету, є достовірною інформацією, яка підтверджується відповідними рішеннями та висновками комісії, які не оскаржені і не спростовані позивачем, а решта є оціночними судженнями з певною мірою критики, допустимої щодо публічної особи, а тому відсутні підстави для задоволення позову, оскільки оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, суд відмовив в задоволенні позову з підстав недоведеності поширення інформації, недостовірність та негативність якої вимагає спростувати позивач, обраними ним відповідачами, проте колегія, встановивши факт поширення інформації відповідачами, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 з огляду на те, що така інформацію з урахуванням її характеру та статусу позивача як публічної особи, не підлягає спростуванню. В такому разі апеляційний суд у відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України змінює оскаржуване рішення суду в частині правового обґрунтування відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2017 року у цій справі змінити в частині правового обґрунтування відмови в позові.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення буде виготовлено 01 лютого 2018р.

Головуючий:

Судді: