АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №752/400/18

провадження № 22-ц/796/3290/2018

06 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до начальника слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві Сєрєбряка Станіслава Сергійовича, треті особи: Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві, Державна казначейська служба України, ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва у складі судді Шкірай М.І. від 30 січня 2018 року,

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві на свою користь 200 970 грн. моральної шкоди, заподіяної умисною незаконною бездіяльністю та невиконанням судових рішень, що має суспільно небезпечне діяння.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2018 року вказану позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2018 року та повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження та розгляду справи. В порядку ч.6 ст.10,ч. 1, ч. 10 ст. 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу з приводу недопущення судом порушення норм матеріального або процесуального права незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Свої доводи мотивує тим, що відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду не справляється.

Крім цього, відповідно до п.6 ч.1 ст.5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначив, що додаток №8 до позовної заяви містив підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тих самим предметом та з тих самих підстав.

За таких підстав вважає, що підстав для повернення позовної заяви у суду першої інстанції не було.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху для усунення недоліків.

При цьому суд виходив з того, що позовна заява не відповідала вимогам п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України. Крім того, до позовної заяви не було надано документу, що підтверджує сплату судового збору. Підстав для звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" з наданих позивачем документів не встановлено.

В заяві від 23.01.2018 р. ОСОБА_1 зазначив про підстави звільнення від сплати судового збору ( п.13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»), а також про виконання ним вимог п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, що підтверджується додатком №8 до позовної заяви.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у встановлений строк не було виконано вимоги, визначені ст. 175, 177 ЦПК України.

Вказаного висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тих самим предметом та з тих самих підстав ( додаток №8 до позовної заяви).

Відповідно до п.13 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Вказану правову підставу звільнення від сплати судового збору позивач зазначав в позовній заяві, на що суд першої інстанції уваги не звернув та жодного мотиву щодо неможливості застосування положень п.13 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» до правовідносин сторін не навів.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою та у відповідності до положень ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вирішуючи клопотання про постановлення окремої ухвали відносно судді, який ухвалював оскаржуване судове рішення, суд апеляційної інстанції виходить із положень ч. 10 ст. 262 ЦПК України, якою передбачено право (а не обов'язок) суду вищої інстанції на постановлення окремої ухвали та відмовляє у задоволенні відповідного клопотання.

Керуючись ст. 374, 379, 382 -384 ЦПК України, апеляційний суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 січня 2018 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до начальника слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві Сєрєбряка Станіслава Сергійовича, треті особи: Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві, Державна казначейська служба України, ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 квітня 2018 року.

Головуючий

Судді: