Справа№317/3139/17
№/п 2/317/118/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року Запорізький районний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді ГРОМОВОЇ І.Б.,

при секретарі Коваль В.В.,

за участю представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

В позові ОСОБА_3 вказала, що з відповідачем ОСОБА_4 перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2014 року. Від шлюбного життя сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 також позивачка вказала, що з часом їх з відповідачем сімейні стосунки погіршилися, у звязку із взаємним непорозумінням, різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, у звязку з чим виникали часті сварки, відповідач застосовував відносно позивачки фізичне насилля. З березня 2017 року, як вказала ОСОБА_3, подружні стосунки вони з відповідачем не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу позивачка вважає не можливим, а тому була вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюбу, який був укладений між нею та відповідачем 22.02.214 року, після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «Коваленко» та стягнути з відповідача на її користь судовий збір.

В судовому засіданні була присутня позивачка ОСОБА_3, яка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Додатково ОСОБА_3 пояснила, що вона була вимушена піти від чоловіка та залишити з ним дитину, оскільки ОСОБА_4 часто її бив та знущався над нею, вивозив її в посадку та погрожував їй, але з цього приводу до правоохоронним органів вона не зверталась. Також позивачка пояснила, що дитину відповідач не віддав їй і на теперішній час він не дає спілкуватись позивачці із сином. Позивачка ОСОБА_3 також пояснила, що після розірвання шлюбу хоче щоб дитини проживала разом з нею, однак ОСОБА_4 відмовляється їй віддавати дитину.

В судовому засіданні був присутній представник позивачки адвокат ОСОБА_6, яка підтримала позов ОСОБА_3 та просила суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 зявився в судове засідання, визнав позов частково, пояснивши, що насилля в сімї він не вчиняв, міг тільки дати ляпасу позивачці коли та заходилась в істериці, робив зауваження позивачці з приводу виховання сина та з приводу ведення сімейного побуту, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 просила суд позов задовольнити частково з урахуванням пояснень відповідача та стягнути з відповідача на користь позивачки половину сплаченого нею судового збору в розмірі 320,00 гривень.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Факт перебування сторін у шлюбі з 22.02.2014 року підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 198562 від 03.10.2017 року, виданого повторно Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 09.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №344512 від 03.10.2017року, виданого повторно Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №153.

В судовому засіданні також було встановлено, що в березні 2017 року позивачка ОСОБА_3 пішла від чоловіка та залишила з ним їх спільну дитину. Як пояснила позивачка, чоловік не віддавав їй дитини. На теперішній час позивачка спілкується з дитиною але тільки тоді, коли дозволяє їй відповідач. Позивачка також зазначила, що вона має намір на те, щоб звернутись до суду із позовом про встановлення місця проживання дитини.

Відповідач ОСОБА_4 в свою чергу пояснив, що він дає позивачці бачитись з дитиною, однак не завжди син хоче йти до позивачки, та полягав на тому, що після розірвання шлюбу, дитина буде проживати з ним, оскільки вважає, що позивачка не може виховувати дитини, часто проявляє агресію відносно дитини.

Суд також зазначає, що посилання позивачки ОСОБА_3 про те, що відповідач бив її та знущався над нею, вивозив її в посадку та погрожував їй, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, позивачка не надала жодного доказу на підтвердження зазначених фактів, пояснивши, що вона не зверталась а ні до правоохоронних органів, а ні до медичних закладів.

Суд зазначає, що підставою розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є саме непорозуміння, різні погляди на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, часті сварки та не бажання зберегти шлюб.

Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують та не мають наміру на збереження шлюбу, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню.

В судовому засіданні позивачка просила суд змінити їй шлюбне прізвище на дошлюбне «Коваленко».

Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - «Коваленко», відповідачу - «Гаврилюк»

Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати повязані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому, суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача частково в сумі 320,00 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 7, 19, 27, 76-81, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3, 12.07.1996 р.н.(адреса: Запорізька область Запорізький район, с. Веселянка, вул. Першотравнева, 6) та ОСОБА_4, 15.09.1989 р.н.(адреса реєстрації: Запорізька область Запорізький район, с. Веселянка, вул. Центральна, 116) зареєстрований 22.02.2014 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 09.

Після реєстрації розірвання шлюбу присвоїти прізвища: чоловікові «Гаврилюк», жінці «Коваленко».

Стягнути з ОСОБА_4, 15.09.1989р.н. .(адреса реєстрації: Запорізька область Запорізький район, с. Веселянка, вул. Центральна, 116) на користь ОСОБА_3, 12.07.1996 р.н.(адреса: Запорізька область Запорізький район, с. Веселянка, вул. Першотравнева, 6) суму частково сплаченого судового збору в розмірі 320,00 гривень ( триста двадцять гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п. п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.Б.ГРОМОВА