Справа № 243/1817/18
Провадження № 2/237/1091/18
04 травня 2018 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мінаєва І.М.,
при секретарі Янчевському В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Квадро А» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не зявилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «КВАДРО А» повідомлялось про розгляд справи, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, однак до суду не зявилось, причини неявки суду не відомі.
Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється на адресу відповідача ними не отримується (а.с.39, 44)
У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:
1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;
2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
З договору оренди земельної ділянки (пая), розташованої на території Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «КВАДРО А», вбачається, що орендодавець ОСОБА_1 передав, а орендар - ТОВ «КВАДРО А» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського значення, яка знаходиться на території Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області. Договір зареєстрований у реєстраційній службі Словянського МРУЮ, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис. (а.с.5-11).
Відповідно до акту приймання передачі земельної ділянки від 2014 року ОСОБА_1 передав, а ТОВ «КВАДРО А», в особі директора ОСОБА_4 прийняв в натурі земельну ділянку загальною площею 3,45 га, в т.ч. ріллі 3,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15).
Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2013 року, власником земельної ділянки, розташованої на території Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, є ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3531, виданого 19.11.2013 року, приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5О.(а.с.17)
Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, 25.04.2012 року, зареєстрованого у реєстрі за № 620 позивач ОСОБА_1 успадкувала вищевказану земельну ділянку.(а.с.18)
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Згідно до ч.1 ст. 93 Земельного Кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №457/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,7 та 11 до Конвенції»,закріплено принцип непорушності приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Приписами ст. 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до положень ст. 15 Закону (в редакції на момент укладення спірного договору) однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ст. 651 ЦКУ України).
Відповідно до ст. 32 Закону України «про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для розірвання укладеного договору оренди є невиконанням сторонами їх обов'язків, визначених статтями 24, 25 Закону та умовами самого договору, у тому числі несвоєчасного внесення орендної плати.
Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
За змістом зазначених норм договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.
Відповідно до п.4 пп.9,11 спірного договору оренди земельної ділянки від орендна плата вноситься щорічно, але не пізніше 30 листопада у сумі 3295,83 грн. за рік (а.с. 8).
Відповідно до п.11 у договорі про оренду землі вказано, що умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору однією із сторін. (а.с.10)
Судом встановлено та відповідачем не спростовано, що відповідач в період з часу укладення договору оренди з 2014 року по теперішній час не сплачував орендну плату.
Аналіз наданих сторонами доказів дає підстави суду зробити висновок про те, що мала місце систематична несплата орендної плати, це є підставою для розірвання договору оренди.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, висновки якого відповідно до ст. 360-7 ЦПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Згідно ст. 141 ЗК України (в редакції за станом на день виникнення правовідносин), підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема: систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1, ставиться питання про розірвання Договору з підстав порушення відповідачем умов Договору оренди землі щодо орендної плати.
Судом встановлено порушення стосовно здійснення орендної плати відповідачем, які дають підстави для розірвання Договору.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України , Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .
Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»(з відповідними змінами) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIIIпрожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складав 1762 грн.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. (а.с.1).
Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки . З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 704 грн. 80 коп.
Враховуючи вищевикладене та керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 353, 355, 356 ЦПК України, ст.ст. 638, 651, 792 ЦК України, ст.ст. 93, 141 Земельного кодексу України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про судовий збір», суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Квадро А» про розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайоннйи суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя
Словянського міськрайонного суду ОСОБА_6