Справа № 307/790/18
Провадження № 2/307/720/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

В С Т А Н О В И В :

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 липня 2016 року вступила до шлюбу з відповідачем по справі ОСОБА_2 Від даного шлюбу у них народилася донька Стелла, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач на постійній роботі не працює, виїжджає на заробітки за кордон, має мінливий непоганий заробіток, молодий за віком, та не має проблем із здоровям, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. Крім цього, вважає, що відповідач згідно ст.. 64 СК України зобовязаний сплачувати допомогу по її утриманню, незалежно від того буде розірвано шлюб чи ні, до досягнення дитині 3-х річного віку незалежно від її працевлаштування та матеріального стану. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати їй матеріальну допомогу по утриманню в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

У звязку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка уклала шлюб з відповідачем 20 липня 2016 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ № 142170 від 20.07.2016 р. Від даного шлюбу у них народилася донька Стелла, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 364189 від 19.12.2016 р., яка знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки, що стверджується довідкою Вонігівської сільської ради № 271 від 23.02.2018 року.

Позивачка сама виховує доньку і потребує допомоги.

Відповідач немає постійного місця роботи, є сезонним працівником.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є підстави для застосування до відповідача примусового порядку стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 84 ч.2, 4 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що доньці не виповнилося три роки, у позивача виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання дитини та на її утримання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 80, 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, дружини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч.2 СК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України.

Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на дитину та дружину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову, а згідно з положеннями визначеними Сімейний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002"&gc;ст. 84 СК України, на дружину - до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України).

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу якщо платник аліментів має не регулярний мінливий дохід , частину доходів одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин , що мають істотне значення, суд за заявою стягувача або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 липня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1559 грн. та від 6 до 18 років становить 1944,00 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках.

Отже, виходячи з вищенаведеного та беручи до уваги, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років станом на 1 липня 2018 р. становить 1559 гривень, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, 02.12.2016 р. н., аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Керуючись ст. 79, 80, 84, 181-183, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.03.2018 року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень до досягнення дитиною трьох річного віку, починаючи з 28.03.2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. на дитину та 1500 грн. на дружину.

Стягнути з ОСОБА_2до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканець с. Угля, вул. Груники, 334, Тячівського району, Закарпатської області.

Повний текст рішення виготовлено 02.07.2018 р.

Суддя: В.В. Чопик