Справа№313/1224/18
Провадження № 2/313/441/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 листопада 2018 року смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Кравцова С.О., за участю секретаря судового засідання Василенко Л.В., позивача ОСОБА_1 П та її представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

16.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позові зазначила,що житловий будинок № 98 по вул. Миру в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області належав її батькові ОСОБА_4.

29.09.2008 року в зазначеному будинку було зареєстровано ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена обставина підтверджується домовою книгою для прописки громадян в будинку № 98 по вул. Миру смт. Веселе.

ОСОБА_4 В.П.31.07.2013 року подарував позивачеві вищевказаний будинок та вона набула право власності на житловий будинок № 98 по вул. Миру в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області. Зазначена обставина підтверджується договором дарування від 31.07.2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області та зареєстрований в реєстрі № 702 (оригінал договору дарування наявний у позивача).

ОСОБА_4 помер 18.06.2015 року, зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.06.2015 року серія І-ЖС № 325577 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області.

З моменту набуття права власності на зазначений будинок позивач в ньому постійно мешкала хоча і зареєстрована за іншою адресою. Зазначає що відповідачка по справі ніколи не мешкала у вищевказаному будинку хоча і була в ньому зареєстрована.

Посилаючись на частину 4 статті 156 ЖК України вказує, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належить особи, зазначені у частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника можуть бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство відповідачка по справі є її племінницею та онукою попереднього власника, але вона не є рідною дитиною та не була рідною дитиною попереднього власника та ніколи не мешкала в вищевказаному будинку з моменту набуття позивачем права власності та не вела спільного господарства разом з нею та з попереднім власником, та враховуючи приписи ч. 2 ст. 64 ЖК України зазначає,що відповідач по справі не є членом її сімї ,та не була членом сімї попереднього власника.

Фактичне місце проживання та перебування відповідачки ОСОБА_3 позивачу не відомо. Факт не проживання відповідачки у належному їй на праві приватної власності житловому будинку підтверджується довідкою виконавчого комітету Веселівської селищної ради № 484 та довідкою депутата окр. № 18 Веселівської ОТГ ОСОБА_6 (оригінали довідок наявні у позивача). Крім того зазначений факт можуть підтвердити свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_9

Ніякого майна відповідачки в житловому будинку не залишилось, вона ніколи не оплачувала та не оплачує комунальні послуги та не несе ніяких витрат на утримання майна.

Сам факт реєстрації відповідачки в належному їй на праві приватної власності житловому будинку порушує її права як її власника та створює для неї відповідні незручності, які обмежують її права вільного володіння, користування та розпорядження майном, крім того виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, оскільки реєстрація відповідачки в належному їй на праві приватної власності житловому будинку позбавляє останню можливість оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Крім того позивач зазначила,що заходів досудового врегулювання спору не проводились, оскільки вони не передбачені чинним законодавством.

Заходи забезпечення позову або доказів до подання позовної заяви не здійснювались.

ОСОБА_1 підтвердила в заяві про те що, не подавала до суду інших позовів до відповідачки ОСОБА_3 з тим самим предметом позову та з тих самих підстав.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та надали суду заяву про розгляд справи та винесення рішення справи у відповідності до ст.ст. 280,281 ЦПК України.

З урахуванням положень ст.280 ЦПК України та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_3. в судове засідання не прибула відзив на позов не надала. За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України про що постановив ухвалу. У разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин або неподання відзиву , повідомленого належним чином про дату час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення) Всі учасники процесу повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні документи. Оголошення про місце час і дату розгляду справи тричі було оголошено на судовому сайті Веселівського районного суду Запорізької області.

Дослідивши наявні матеріали справи, допитавши свідків,суд вважає позов ОСОБА_1. про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок № 98 по вул. Миру в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області належав ОСОБА_4 який є батьком позивача.

29.09.2008 року в зазначеному будинку було зареєстровано ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена обставина підтверджується домовою книгою для прописки громадян в будинку № 98 по вул. Миру смт. Веселе.

Батько ОСОБА_10 31.07.2013 року подарував позивачеві ОСОБА_1 вищевказаний будинок та вона набула право власності на житловий будинок № 98 по вул. Миру в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області. Зазначена обставина підтверджується договором дарування від 31.07.2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області та зареєстрований в реєстрі № 702 (оригінал договору дарування наявний у позивача).

ОСОБА_4 помер 18.06.2015 року, зазначене підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.06.2015 року серія І-ЖС № 325577 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області.

З моменту отримання в дарунок зазначений будинок, позивач в ньому постійно мешкала хоча і зареєстрована за іншою адресою. Як вбачається з пояснень позивача та свідків, які були допитані в судовому засіданні, ОСОБА_8, та ОСОБА_9, встановлено факт про те що відповідачка по справі ніколи не мешкала у вищевказаному будинку хоча і була в ньому зареєстрована з тих причин, що при проведені газового опалення необхідно було оформити кредит, а пенсіонерам такий кредит не надавали, а тому, приписали онуку ОСОБА_3 Т, В. щоб отримати кредит. Кредит сплачували володільці житла.

Відповідно до частину 4 статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належить особи, зазначені у частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника можуть бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство відповідач є її племінницею та онукою попереднього власника, але вона не є рідною дитиною та не була рідною дитиною попереднього власника та ніколи не мешкала в вищевказаному будинку з моменту набуття позивачем права власності та не вела спільного господарства разом з позивачем та з попереднім власником, та не є членом сімї позивача та не була членом сімї попереднього власника.

Фактичне місце проживання та перебування відповідачки ОСОБА_3 позивачу не відомо. Факт не проживання відповідачки у належному їй на праві приватної власності житловому будинку підтверджується довідкою виконавчого комітету Веселівської селищної ради № 484 та довідкою депутата окр. № 18 Веселівської ОТГ ОСОБА_6 (оригінали довідок наявні у позивача).

Ніякого майна відповідно до матеріалів справи, відповідачки в житловому будинку не залишилось, вона ніколи не оплачувала та не оплачує комунальні послуги та не несе ніяких витрат на утримання майна.

Сам факт реєстрації відповідачки в належному їй на праві приватної власності житловому будинку порушує її права позивача, та створює для неї відповідні незручності, які обмежують її права вільного володіння, користування та розпорядження майном, крім того виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, оскільки реєстрація відповідачки в належному їй на праві приватної власності житловому будинку позбавляє останню можливість оформити субсидію на житлово - комунальні послуги, тому вона змушена звернутися за захистом до суду.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно змісту ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищевказані обставини, та те що між позивачем та відповідачкою по справі договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні не укладались крім того відповідачка ніколи не мешкала у вказаному житловому будинку, та вона не є членом сімї позивачки, її реєстрація у належному житловому будинку перешкоджає позивачу користуватись та володіти будинком, чим порушує її права як власника.

Отримання такого рішення необхідне для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

На підставі викладеного, керуючись cт. ст. 10,12,209, 229, 259,260 284-287 ЦПК України, ст. 64, 156 ЖК України, cт. ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користуванням житловим будинком № 98 по вул. Миру, в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_11