Справа №303/29/18
ряд. стат. звіту - 26
РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2018 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Пак М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

в с т а н о в и в:

Позивач - представник ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 76 465,64 грн. за кредитним договором №004-06508-220413 від 22 квітня 2013 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22 квітня 2013 року між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №004-06508-220413. Відповідно до частини 2 вказаного Договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №1319 в національній валюті України - гривні та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50000,00 гривень, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Кредитна картка №1 Еволюція XL (World). Також згідно умов Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснються протягом строку, визначеного у п.2.4. Частини 2 Пропозиції (364 календарних дні). Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод Пропозиції. Відповідно до п.2.5 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. У звязку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до Постанови Правління Національного банку України №664 від 02 жовтня 2015 року, після спливу чергового строку ліміту кредитної лінії, відповідно до п.2.4. Частини 3 Договору, був встановлений ліміт кредитної лінії у розмірі 0,00 гривень. Не сплачена заборгованість за Договором, визнана простроченою. Позивач виконав всі взяті на себе зобовязання, відповідач же скористався кредитною лінією, але станом на 29 листопада 2017 року не виконує належним чином зобовязання за Договором, в результаті чого у нього виникла прострочена заборгованість, яка станом на 29 листопада 2017 року складає 76 465,64 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 та сплачений судовий збір у розмірі 1 600,00 гривень.

Позивач - представник ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, в поданій позовній заяві просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися. Від відповідача надійшла заява в якій він просить до даного спору застосувати строк позовної давності. Так, останнє погашення ним було здійснено на картку більше трьох років назад, тому є підстави для відмови в задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом належними доказами встановлено, що 22 квітня 2013 року між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_2, укладено Кредитний договір №004-06508-220413. Відповідно до частини 2 вказаного Договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок №1319 в національній валюті України - гривні та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50000,00 гривень, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті Кредитна картка №1 Еволюція XL (World). Також згідно умов Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п.2.4. Частини 2 Пропозиції (364 календарних дні). Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених

-2-

сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод Пропозиції. Відповідно до п.2.5 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Підписанням цього Договору ОСОБА_2 засвідчив, що він ознайомлений з Правилами і Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, що виникли на підставі цього Договору (пункт 7.1. договору). (а.с.6).

Відтак з огляду на загальні ознаки зобов'язань, зафіксовані у вищевказаному Договорі, суд дійшов висновку, що сторони уклали, зокрема, Договір кредитування рахунку, який за своєю юридичною природою є Договором приєднання, умови якого встановлені банком в Правилах надання банківських послуг і Тарифах. Такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання клієнта до запропонованого договору в цілому.

Згідно частини 1статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 664 від 02 жовтня 2015 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ОСОБА_1 акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30 грудня 2015 року), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ліквідацію АТ "Дельта Банк" ОСОБА_5В.(а.с.8-11).

У звязку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02 жовтня 2015 року, після спливу чергового строку відновлювальної Кредитної лінії, був встановлений ліміт Кредитної лінії у розмірі 0,00 грн. Не сплачена заборгованість за Договором, визнана простроченою.

Згідно розрахунку ціни позову за кредитним договором №004-06508-220413 від 22 квітня 2013 року, станом на 29 листопада 2017 року у відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість на загальну суму 76 465,64 грн., яка складається, з : 47 285,32 грн. простроченого тіла кредиту, 29 180,32 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.4-5).

Оскільки відповідачем та його представником наданий позивачем розрахунок не оспорений, не наданий суду інший розрахунок, суд вважає його належним доказом заборгованості по кредитному договору.

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок.

У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з нормою статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором

За правилами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не виконав належним чином умови кредитного договору №004-06508-220413 від 22 квітня 2013 року.

Однак, оцінюючи досліджені по справі докази, суд прийшов до висновку про пропуск позивачем строку загальної позовної давності тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наслідки спливу позовної давності визначаються статтею 267 ЦК України.

Згідно статтей 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а позовна давність щодо вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені, встановлено строком в один рік.

-3-

Згідно вимог частин третьої та четвертої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна давність повязується із судовим захистом субєктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне субєктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобовязаної особи.

Згідно Правової позиції, викладеної у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року по справі за № 6-522цс17, у силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України. Якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Як вбачається з розрахунку ціни позову за кредитним договором №004-06508-220413 від 22 квітня 2013 року, відповідачем ОСОБА_2 заборгованість за кредитом та відсотками не погашається з липня 2014 року (останній раз така сплата була проведена 24 червня 2014 року), а тому саме з липня 2014 року починається відлік строку позовної давності. Позивач звернувся до суд з позовом 03 січня 2018 року, що свідчить про пропуск ним строку позовної давності.

Оскільки відповідачем подано заяву про застосування позовної давності, а судом встановлено, що строки позовної давності позивачем пропущені, наявні підстави для відмови у позові зі спливом позовної давності.

При цьому суд враховує, що позивачем не заявлялося клопотання про визнання поважними причин пропущення позовної давності, а судом таких причин не встановлено.

Враховуючи обставини викладені вище суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 акціонерного товариства "Дельта Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити, у зв'язку із спливом строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив відповідач, а підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності суд не знаходить.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 261, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Дельта Банк".

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення.

Головуючий М.М.Пак