Справа № 484/4183/17
Провадження № 2/484/270/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Медведєвої Н.А..

секретар судового засідання Бикова О.П.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Первомайську справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку площею 0,0600 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: вул. Миколи Чернишевського, 29а м. Первомайськ Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті її рідного брата - ОСОБА_2, який помер 12.07.2015 р. в м. Первомайськ Миколаївської області.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказала, що після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 16.10.2001р., відкрилась спадщина на майно, що належало на праві власності спадкодавцеві, в тому числі й на вищевказаний будинок та земельну ділянку. Спадщину після смерті батька прийняв її рідний брат ОСОБА_2, який помер 12.07.2015р. Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

27.02.2018р. до суду надійшла заява про зміну підстав позову, в якій позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за законом на 1/2 частину зазначеного спадкового майна після смерті брата на 1/2 частину такого майна після смерті батька.

23.03.2018р. до суду надійшла інша заява про зміну підстав позову, в якій позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за законом на вказане вище спадкове майно після смерті батька.

Представник позивача на підготовче судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 надала суду заяв, в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила розглянути справу без його участі. Відзив до суду не надала. Таким чином, вона фактично визнала позов.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частини 1, 4 статті 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки учасники справи на судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 16.10.2001р. помер ОСОБА_3.

Відповідно до виписки з матеріалів КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок за адресою: вул. Миколи Чернишевського, 29а, м. Первомайськ Миколаївської області зареєстрований 09.10.1974р. за ОСОБА_3.

Згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю серії МК, виданого 10.05.1994р. за №2257, та інформації, наданої відділом у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, земельна ділянка площею 0,06га, розташована за адресою: вул.. Чернишевського 29а в м.Первомайську, на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області №6 від 25.01.1994р. передана у власність ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку.

Інформація щодо зазначеного майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відсутня.

З копій свідоцтв про народження, свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що позивач є донькою померлого ОСОБА_3 та рідною сестрою ОСОБА_2.

Таким чином, позивач, в силу ст. 529 ЦК України (в редакції від 1963р., яка була чинною на момент відкриття спадщини), є спадкоємцем першої черги після смерті батька.

ОСОБА_2 помер 12.07.2015р. Мати позивача та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 померла 09.01.2000р.

Другою Первомайською державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_1 заведена спадкова справа №308/2007 після смерті ОСОБА_3. В заяві вона вказала, що на момент смерті з померлим проживав син ОСОБА_2. Заяви про прийняття спадщини інших спадкоємців в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру ОСОБА_2 за життя заповіт не склав та спадкові договори не укладав.

Першою Первомайською державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_1 заведена спадкова справа №403/2015 після смерті ОСОБА_2. Заяви про прийняття спадщини інших спадкоємців в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст.524 ЦК України (в редакції від 1963р., яка була чинною на момент відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 1,3 ст.. 548 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частиною першою статті 549 ЦК України визначено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

В матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 відомості про те, що за життя ОСОБА_2 фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав заяву про прийняття спадщини відсутні. Докази на підтвердження вказаного суду не надані.

Постановою від 17.11.2017р. позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 нотаріусом відмовлено через відсутність документів, які посвідчують право власності померлого на майно.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_3 на праві приватної власності належав житловий будинок за адресою: вул. Миколи Чернишевського, 29а, в м. Первомайську Миколаївської області, та земельна ділянка площею 0,0600 га, розташована за зазначеною адресою, передана для обслуговування жилого будинку.

Враховуючи зазначене, те, що відповідач визнав позов та таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову, та приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст..ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на житловий будинок за адресою: вул. Миколи Чернишевського, 29а, м. Первомайськ Миколаївської області та на земельну ділянку площею 0,0600 га, яка знаходиться за адресою: вул. Миколи Чернишевського, 29а, м. Первомайськ Миколаївської області та передана для обслуговування жилого будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 16.10.2001р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Н.А.Медведєва