Справа № 146/938/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" червня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа Томашпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області) про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт народження ОСОБА_2, 27 червня 2017 року в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим у матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України та батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

Дана заява обґрунтована наступним.

27 червня 2017 року в ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_4.

30 червня 2017 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції ОСОБА_5 Крим було видано свідоцтво про народження серії І-АЯ № 733247, відповідно до якого місцем народження зазначено м. Сімферополь.

Оскільки з 20 лютого 2014 року м. Сімферополь є тимчасово окупованою територією, документи видані окупаційною владою АР Крим Україною не визнаються.

Таким чином видане незаконними органами, що функціонують на території м. Сімферополь, свідоцтво не засвідчує у встановленому законом порядку факту народження дитини, родинних звязків між дитиною та батьками, що створює перешкоди у реалізації батьківських прав і у подальшому реалізації правового статусу громадянина України новонародженою дитиною (отримання соціальних послуг, виплат).

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Томашпільського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився, однак начальник відділу ДРАЦС ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника відділу ДРАЦС.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Судом встановлено, 29 квітня 2011 року у виконавчому комітеті Молодіженської селищної ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим заявник зареєструвала шлюб із ОСОБА_3, актовий запис № 22 (а.с.9).

27 червня 2017 року в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_2, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії 35 № 018276 від 27 червня 2017 року (а.с. 8 зворот).

Крім того, факт народження ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АЯ № 733247, виданого 30 червня 2017 року відділом реєстрації народження м. Сімферополь Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції ОСОБА_5 Крим (а.с.5).

Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ОСОБА_5 Крим та м. Севастополь є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», « Cyprus v. Turkey», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia») документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв»язку під час розгляду справ.

За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, факт народження дитини не можливо зареєструвати, а тому з метою захисту прав і свобод громадян України, суд дійшов висновку про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надає можливість отримати громадянам України свідоцтво про народження їх дитини, виданого державним органом України, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судові витрати суд залишає за заявницею.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 р., ст. ст. 3, 9, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року, ст.7 Закону України «Про громадянство України», ст.ст.1, 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 259, 263-265, 293, 294, 317, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа Томашпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області) про встановлення факту народження дитини, задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2, 27 червня 2017 року в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим у матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України та батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

Судові витрати залишити за заявником ОСОБА_1.

Рішення суду підлягає негайному виконанню

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: ОСОБА_7