Справа № 443/50/18 Провадження № 2/443/478/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судових засідань Башти Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб із ОСОБА_3, зареєстрований 11 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жидачівського РУЮ, Львівської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 59. Свої вимоги мотивує тим, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 11 серпня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жидачівського РУЮ, Львівської області. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалося через те, що у них різні погляди на сімейне життя, виховання дітей та ведення спільного господарства, різні характери, в результаті чого в сім"ї часто виникали суперечки, конфлікти, що призвело до втрати поваги один до одного, взаєморозуміння та фактичного розпаду сім"ї. Вони разом не проживають останні чотири роки, не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Спору стосовно проживання дітей та поділу спільного майна немає. Таким чином їх шлюб перетворився у просту формальність.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач в судове засідання не з'явивсь, подав письмову заяву про розгляд справи за йог відсутності, позов визнав, просить задоволити.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, суд на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних в ній даних і доказів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського РУЮ, Львівської області, позивачка з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Судом також встановлено та підтверджено документально факт наявності у подружжя двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони разом проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Неявка сторін в судове засідання свідчить про байдуже ставлення сторін до долі шлюбу та втрату останніми почуттів любові і поваги один до одного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відтак, є всі підстави вважати, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача.

Наявність спору щодо місця проживання дитини чи поділу набутого у шлюбі майна між сторонами на час розгляду даної справи судом не встановлено.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.110,112 СК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задоволити. Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 11 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського РУЮ Львівської області, актовий запис № 59, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити набуте у шлюбі прізвище «ОСОБА_2».

Неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на виховання матері ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня отримання його копії шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області безпосередньо або через Жидачівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ І.І. Ціпивко