Ухвала

26 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 752/23387/17

провадження № 61-9497 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року про видачу судового наказу у складі судді Мирошниченко О. В. у справі за заявою комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ :

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року відкрити наказне провадження у справі за заявою комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району

м. Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1

27 листопада 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва видано судовий наказ, яким з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» стягнуто суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі

9 379,50 грн, 3% річних у розмірі 338,46 грн та 800 грн судового збору.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року про відкриття наказового провадження у даній справі повернути особі, яка її подала

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2018 року відмовлено

ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження на судовий наказ Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року, ОСОБА_1, просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року про видачу судового наказу та ухвалити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що дана заборгованість стягнута безпідставно, оскільки до 2015 року заявник оплачував неякісні послуги з утримання будинку та прибудинокової території (офіційно не виділеної).

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом статті 105 ЦПК України, в редакції, яка діяла на момент видачі судового наказу, боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду який його видав.

Частинами восьмою та дев'ятою статті 105-1 ЦПК України, в редакції, яка діяла на момент видачі судового наказу, встановлено, що за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ. Про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а в разі зміни судового наказу видає судовий наказ.

За змістом частини першої статті 170 ЦПК України, боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

З наведеного вище слідує, що оскарження судового наказу не передбачено, проте він може бути скасований у порядку, передбаченому процесуальним законом.

За змістом положень пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Слід відмітити, що ухвалу про відкриття провадження у справі може бути предметом касаційного перегляду лише в разі відкриття провадження з порушенням правил підсудності (пункт 8 частини першої статті 353 ЦПК України).

Отже судові рішення місцевого суду можуть бути оскаржені лише після їх перегляду апеляційним судом.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник не згодний з виданим

27 листопада 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва судовим наказом. До касаційної скарги додано ухвалу Голосіївського районного суду

м. Києва від 27 листопада 2017 року про відкриття наказового провадження у справі та ухвали апеляційного суду м. Києва від 18 січня 2018 року про відмову ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження на судовий наказ Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року та про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року про відкриття наказового провадження.

Питання про перегляд ухвал апеляційного суду, постановлених у даній справі, заявник не ставить.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків, а саме уточнення касаційної скарги в частині оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року про видачу судового наказу залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 березня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька