справа № 278/2635/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Кушнір М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулась до суду з названим позовом, яким просила визнати за її довірителем право власності на 1/2 частину житлового будинку № 97-е, що розташований по вул. Локтєва в с. Довжик Житомирського району Житомирської області.

Позов обґрунтовано наступним. Спірний будинок збудований на земельній ділянці, що була придбана спільно сторонами у власність у рівних частках. В даний час відповідач ухиляється від звернення до відповідних органів задля державної реєстрації прав на даний будинок, що, в свою чергу, чинить перешкоди, в тому числі, у реєстрації прав позивача на належну їй 1/2 частину такого об'єкту нерухомості.

Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 279 ЦПК України).

Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

20 листопада 2007 року між ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_2, ОСОБА_1 з іншого укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки згідно якого останні в рівних частках прийняли у власність земельну ділянку площею 0,0817 га, кадастровий номер :066001:0477, що знаходиться по вул. Локтєва, 97-е в с. Довжик Житомирського району Житомирської області (а.с.15).

На зазначеній земельній ділянці останніми побудовано житловий будинок (а.с.11-14), що закінчений будівництвом, та декларація про його готовність до експлуатації внесена до відповідного реєстру (а.с.10).

Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, урегульовані наступними положенням норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

За змістом ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Зокрема ухилення від реєстрації може бути оскаржена до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки, як убачається з кореспондованої судом вище норми закону, у разі ухилення особи від державної реєстрації прав власності такі її дії можуть бути предметом оскарження в судовому порядку. Отже, законодавцем визначений окремий порядок та механізм, а відтак спосіб судового захисту особи, у разі ухилення іншої особи від указаних вище дій. Рішення ж суду про визнання права власності, в даному випадку, не може підміняти собою встановлений законом порядок юридичного оформлення (реєстрації) такого права.

З огляду на зазначене, беручи до уваги зміст виниклих між сторонами правовідносин, суд вважає, позивачем невірно обраний спосіб захисту її прав, що має наслідком відмову у такому захисті та, як наслідок, залишення позову без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, --

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Грубіян