Справа № 574/271/18 Провадження №2-о/574/41/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

представника заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3 та Степанівська сільська рада Буринського району Сумської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_5, мотивуючи тим, що після смерті її матері ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до якої входить спадщина її батька ОСОБА_4, який помер 09.01.1997 року. Серед спадкової маси є право останнього на земельну частку (пай) розміром 2,81 в умовних кадастрових гектарах, що належало йому відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ 0057834. Однак вона не може належними чином оформити свої спадкові права, оскільки немає документа, який підтверджує родинні відносини між її дідом ОСОБА_4 та матірю ОСОБА_5, так як у свідоцтві про народження останньої записано лише імя батька.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заявлені вимоги уточнив, пояснивши, що за життя ОСОБА_5 зверталася до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства відносно неї ОСОБА_4, який є її батько, та який помер 09.01.1997 року. Однак провадженні в даній справі було закрито оскільки ОСОБА_5 19.12.2017 року померла. Але це питання знову постало вже перед заявницею ОСОБА_6, яка є дочкою померлої, так як у свідоцтві про її народження відомості про батька вказані зі слів матері. ОСОБА_4 дійсно був батьком ОСОБА_5 хоча і не перебував у шлюбі з її матірю. Вони жили однією сімєю, вели спільне господарство і ОСОБА_4 визнавав себе батьком ОСОБА_5. Просив встановити факт визнання батьківства останнім відносно ОСОБА_5, оскільки це має для заявниці юридичне значення для вирішення питання оформлення спадкових прав.

Заінтересована особа ОСОБА_3 заяву визнав, підтвердив, що ОСОБА_4 є його та заявниці дідом. Їхня матір ОСОБА_5 була дочкою останнього і він визнавав ці обставини за життя. ОСОБА_4 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом і своєї дружиною ОСОБА_7, їхньою бабою, хоча вони і не перебували в зареєстрованому шлюбі.

Представник заінтересованої особи Степанівського старостинського округу в задоволенні заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, кожний окремо, підтвердили, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_4. Останній проживав із її матірю ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу. З дитинства ОСОБА_5 ОСОБА_4 визнав себе її батьком, виховував та доглядав її.

Вислухавши доводи представника заявниці та покази свідків, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зокрема, відповідно ч.3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останнього, факт їхнього батьківства може бути встановлено рішенням суду в окремому провадженні.

У п. 3 цієї Постанови розяснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених ст. 53 чинного на момент виникнення спірних правовідносин КпШС 1969 р., суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст.53 КпШС України, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи на утримання якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства, спільне виховання чи утримання дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народилася 20.10.1956 року маючи дівоче прізвище «Декун», яке було змінено після реєстрації шлюбу із ОСОБА_10 17.01.1976 року, у звязку з чим суд застосовує норми Кодексу про шлюб та сімю України, що діяли до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України. (а.с.10,11).

Запис про народження ОСОБА_5 у Книзі реєстрації народжень проведено 27.10.1956 року за №40 відповідно до ч. 2 ст.55 КпШС України, тобто запис про її батька проведений на підставі заяви матері, що вбачається із свідоцтва про народження серії ГД №643216, актового запису про народження №40, при цьому в графі батько записано імя «Микола», а в графі мати «Декун Наталія Петрівна».

Згідно довідок Степанівської сільської ради ОСОБА_4 постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_7 на момент народження ОСОБА_5. Остання є його дочкою і прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с.14,15).

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 проживав з 1955 року однією сімєю з матірю ОСОБА_5 ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу. Разом вони вели спільне господарство, спільно виховували та утримували свою доньку ОСОБА_5, що також підтверджується показами свідків та фотокарткою із сімейного альбому заявниці (а.с.20).

09.01.1997 року ОСОБА_4 помер і спадщину, що відкрилася, прийняла його дочка ОСОБА_5, що також вбачається з довідки Степанівської сільської ради (а.с.14).

Між тим, ОСОБА_5 померла 19.12.2017 року не оформивши юридично спадкові права після смерті свого батька ОСОБА_4.

При цьому заявниця ОСОБА_2, являючись спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5, будучи її дочкою, не може належними чином оформити свої спадкові права через відсутність документа, що підтверджує родинні відносини між її матірю ОСОБА_5 та попереднім спадкодавцем ОСОБА_4 (а.с.7,8,17).

Таким чином, даючи оцінку вищенаведеним доказам та здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_4 за життя визнавав своє батьківство по відношенню до матері заявниці ОСОБА_5. Як до її народження так і після проживав однією сімєю з нею та її матірю, з якою не перебував у зареєстрованому шлюбі, ведучи з ними спільне господарство та спільно виховуючи ОСОБА_5 і утримуючи її в дитинстві.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, який просить встановити заявниця та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення її майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаного факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 293,315,317,319,354 ЦПК України, ст.ст.53,55 КпШС України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт визнання батьківства ОСОБА_4, який помер 09 січня 1997 року в селі Степанівка Буринського району Сумської області, відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 19 грудня 2017 року в селі Степанівка Буринського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 21.05.2018 року.