Постанова

Іменем України

25 червня 2018 року

м. Київ

справа № 728/453/16-ц

провадження № 61-15696св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Чернігівської області у складі колегії суддів: Хромець Н. С., Бобрової І. О., Бечка Є. М. від 07 червня 2016 року

ВСТАНОВИВ:

Улютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником сільськогосподарської машини КУН-10, що придбана ним 15 вересня 2001 року. Оскільки дочка ОСОБА_4 перебувала в шлюбі з ОСОБА_6 з 2003 року по 2015 рік, то ОСОБА_4 дав їм у користування належну йому вказану сільськогосподарську машину, що після розірвання шлюбу залишилася в ОСОБА_6

У зв'язку із викладеним ОСОБА_4 просив суд витребувати в ОСОБА_6 і повернути йому сільськогосподарську машину КУН-10.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Горбач Н. Д. від 11 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 не довів належними доказами наявність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд не надав правової оцінки матеріалам перевірки Бахмацького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (далі - Бахмацьке РВ УМВС України в Чернігівській області) за зверненням ОСОБА_8 щодо незаконного володіння ОСОБА_6 спірним майном, показанням свідка ОСОБА_9 та акту від 09 березня 2016 року, пославшись на лист начальника Бахмацького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - Бахмацький ВП ГУНП в Чернігівській області) від 11 квітня 2016 року.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 07 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 травня 2016 року скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_4

Зобов'язано ОСОБА_6 повернути ОСОБА_4 сільськогосподарську машину КУН-10 вартістю 2 тис. 400 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив із того, що посилання районного суду на лист начальника Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 11 квітня 2016 року як на підставу відхилення доказів, наданих ОСОБА_4 на підтвердження позовних вимог, суперечить нормам цивільного процесуального законодавства. Тому з огляду на володіння ОСОБА_6 майном, яке належить ОСОБА_4, воно підлягає витребуванню та поверненню власнику.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року, ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що, ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції неповно з'ясував обставини справи, які мають значення для її вирішення, дійшов висновків, які не відповідають матеріалам справи. Так, надані ОСОБА_4 накладна та квитанція є неналежними доказами, а свідок ОСОБА_9 сфальсифікував його пояснення.

У серпні 2016 року ОСОБА_4 подав до суду заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначив, що він надав суду належні доказі, які підтверджують його право власності на сільськогосподарську машину КУН-10, яку ОСОБА_6 використовує під час сільськогосподарських робіт, що підтверджується довідкою Красилівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. У зв'язку з викладеним ОСОБА_4 просив касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення апеляційного суду - без змін.

12 квітня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що згідно з накладною № 611 та квитанцією до прибуткового касового ордера № 720 ОСОБА_4 сплатив кошти за сільськогосподарську машину КУН-10.

02 серпня 2015 року до Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області надійшло повідомлення ОСОБА_8 про те, що приблизно в липні 2015 року її зять ОСОБА_6 взяв у тимчасове користування в неї обладнання для трактора призначене для переміщення вантажу (КУН-10) і два ковші до нього та до цього часу не повернув.

У листі від 11 квітня 2016 року, який підписаний начальником Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, вказано, що пояснення ОСОБА_6, відібране під час перевірки за заявою ОСОБА_8, було отримано без додержання процесуальних норм і тому просить розглядати його як неналежний доказ.

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Красилівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 01 квітня 2016 року ОСОБА_6 працює на тракторі МТЗ-80 та виконує різні сільськогосподарські роботи.

Відповідно до акту від 09 березня 2016 року депутатом Красилівської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області ОСОБА_10 за заявою ОСОБА_6 було оглянуто господарство, де він проживає, та сільськогосподарської техніки схожої на КУН-10 не було виявлено. Заявою від 12 квітня 2016 року ОСОБА_10 просить уважати цей акт неприпустимим доказом, оскільки акт складено зі слів ОСОБА_6

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_4 надав фотокартки від 22 лютого та 17 липня 2011 року, 03 грудня 2015 року із зображенням сільськогосподарської техніки.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_9, який працював дільничним інспектором Бахмацького РВ УМВС України в Чернігівській області і проводив перевірку за зазначеною заявою ОСОБА_8, ОСОБА_6 надав йому пояснення, що він брав спірне обладнання в розібраному стані і відремонтував його, повертати відмовився, оскільки ОСОБА_8 обіцяла віддати йому сільськогосподарську техніку КУН-10.

Відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України 2004 року в разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду особою, яка бере участь у справі, для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У свою чергу, нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, при цьому, віндикація як спосіб захисту права власності застосовується, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належним йому майном.

Змістом віндикаційного позову є витребування саме того майна, яке вибуло із законного володіння власника. Підставою відникаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, тобто факти, які доводять право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його у відповідача.

Таким чином, виходячи з положень статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, дослідивши відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства наявні в матеріалах справи, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 заволодів сільськогосподарською машиною КУН-10, яка належить ОСОБА_4 на праві власності, без відповідної правової підстави, тому вона підлягає витребуванню в нього та поверненню власнику.

Таким чином, доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В.Білоконь

Є.В.Синельников