АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1129/2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Плахотнюк К.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2018 р. Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м. Киева від 1 листопада 2017 р.

в справі за позовом представника ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк»,

3-особа ОСОБА_2

про визнання договору поруки припиненим

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 1 листопада 2017 р. залишено без задоволення позовні вимоги представника ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання договору поруки припиненим.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 15.11.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № SR-501/210/2007 для забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 зобов»язань за кредитним договором № МL-501/210/2007 від 15.11.2007 р. (а.с. 6-7).

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1., 2.2 договору поруки поручитель зобов»язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов»язань за кредитним договором № МL-501/210/2007 від 15.11.2007 р., в повному обсязі таких зобов»язань; порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов»язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі № МL-501/210/2007 від 15.11.2007 р.; порукою забезпечені боргові зобов»язання в разі зміни їх суми, відповідно до п.2.1. зазначеного договору поруки.

17.08.2009 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір №1 до договору поруки № SR-501/210/2007 від 15.11.2007 р. (а.с. 16).

Відповідно до п.4 додаткового договору №1 до договору поруки № SR-501/210/2007 від 15.11.2007 р., п.2.2. договору поруки доповнено п.2.2.1, згідно з яким в разі зміни розміру боргових зобов»язань після укладання договору поруки №SR-501/210/2007 від 15.11.2007 р., такі боргові зобов»язання забезпечуються в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів до зазначеного договору-поруки (а.с. 16).

Як вбачається зі змісту укладеного додаткового договору № 1 від 17.08.2009 р. до договору поруки № SR-501/210/2007 від 15.11.2007 р. позивач надав згоду про повне забезпечення виконання боргових зобов»язань у разі їх зміни без укладання додаткових договорів про зміни умов договору до оспорюваного договору.

Обгрунтовуючи позов позивач посилався на порушення відповідачем ПАТ «ОТП Банк» його цивільного права шляхом укладання додаткових договорів до кредитного договору, на виконання зобов»язань якого 15.11.2007 р. було укладено договір поруки № SR-501/210/2007.

Зокрема, зазначав, що додатковими договорами №1 від 17.08.2009 р. та № 4 від 31.03.2015 р. до кредитного договору № МL501/210/2007 від 15.11.2007 р. було встановлено фіксовану відсоткову ставку на період з 17.08.2009 р. до 15.01.2010 р. в розмірі 7, 95 % річних та збільшено розмір фіксованого відсотку плаваючої процентної ставки з 3, 99 % до 4, 49%; у період з 31.03.2015 р. по 14.04.2016 р. за користування кредитом встановлено фіксовану проценту ставку в розмірі 10, 00 % річних; з 15.04.2016 р. по 14.04.2018 р. передбачено збільшення процентної ставки за користування кредитом до 12, 49 %, а з 15.04.2018 р. і до повного виконання боргових зобов»язань у розмірі 1 % + UIRDта змінено валюту виконання боргових зобов»язань, внаслідок чого збільшився розмір його відповідальності; а також , що при укладанні додаткового договору №1 від 17.08.2009 р. до договору поруки № SR-501/210/2007 від 15.11.2007 р. він розумів п.4 додаткового договору в контексті зміни зобов»язань тільки в сторону їх зменшення, оскільки, збільшення розміру зобов»язань без згоди та повідомлення поручителя прямо заборонено ч.1 ст. 559 ЦК України.

Проте, ці доводи не можуть бути взяті до уваги з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов»язання, а також у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

З матеріалів справи також вбачається, що в судовому засіданні першої інстанції позивач ОСОБА_1 не заперечував укладення ним додаткового договору №1 від 17.08.2009 р. до договору поруки №ML-501/210/2007 від 15.11.2007 р., однак стверджував, що ця додаткова угода була підписана ним внаслідок обману з боку працівників відповідача.

Суд першої інстанції правильно вважав, що ці доводи позивача не є предметом з»ясування та перевірки за заявленими позовними вимогами з підстав викладених у позовній заяві та підтриманих до початку розгляду справи по суті.

В судовому засіданні апеляційної інстанції факт укладення ОСОБА_1 додаткового договору №1 від 17.08.2009 р. до договору поруки №ML-501/210/2007 від 15.11.2007 р. також не заперечувався.

Встановлено, що додатковий договір №1 від 17.08.2009 р. до вказаного договору поруки є чинним з часу його укладення, і позивачем не оспорювався, що цей договір не містить застережень щодо зміни умов договору (боргових зобов»язань по кредитному договору) лише в сторону зменшення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені позивачем підстави для припинення договору поруки не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому, відповідно заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав задоволенню не підлягають.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м. Киева від 1 листопада 2017 р. - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 29.03.2018 р.

Головуючий : Судді :