РІШЕННЯ
19 червня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління національної поліції в Запорізькій області, треті особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Запорізькій області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4, про зняття арешту з майна,
13.12.2017 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління національної поліції в Запорізькій області, треті особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Запорізькій області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4, про зняття арешту з майна.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 30.05.2015 померла її мати, ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру, що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична/ЛермонтоваАДРЕСА_1.
З метою прийняття спадщини, позивач звернулась із заявою до приватного нотаріуса ЗМНО ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4, проте вчинити будь-які дії із майном нотаріус не має можливості, оскільки на АДРЕСА_2/Лермонтова у м. Запоріжжя накладено арешт на підставі розслідування кримінальної справи за № 17649901.
Посилаючись на те, що арешт на майно перешкоджає їй реалізувати оформлення спадщини, ОСОБА_6 просить суд зняти арешт з квартири, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична/ЛермонтоваАДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладені в позові, просила позов задовольнити в повному обсязі.
Представник третьої особи Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував, та просив у позові відмовити.
Представник відповідача ОСОБА_3 управління національної поліції в Запорізькій та третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, причини їх неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлялися належним чином.
Вислухавши позицію позивача та представника третьої особи, заперечення надані відповідачем, дослідивши матеріали справи, дослідивши письмовий відзив відповідача на позовну заяву, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з такого.
Судом встановлено, що 30.05.2015 померла мати позивача ОСОБА_1, ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія І-ЖС № 327842, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 01.06.2016.
ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_3/Лермонтова у місті Запоріжжі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 342 посвідченим Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради.
У грудні 1999 року у ОСОБА_5 були викрадені документи на квартиру АДРЕСА_4/Лермонтова у місті Запоріжжі.
За даним фактом СВ Ленінського РВ ЗМУ УМВС було порушено кримінальну справу № 17649901.
03.11.2015 позивач звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за законом, у вигляді квартири № 69, яка розташована в будинку № 48/15 по вулиці Патріотична/Лермонтова у місті Запоріжжі.
У цей же день, приватним нотаріусом ЗМНО ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 було відкрито спадково справу за № 23/2015, після померлої ОСОБА_5
Дослідивши копію вказаного листа, суд встановив, що у звязку з розлідуванням кримінальної справи № 17649901 слідчим СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькі області ОСОБА_7 наголошено Бюро технічної інвентаризації не реєструвати будь-які угоди відносно квартири № 69, яка розташована в будинку № 48/15 по вулиці Патріотична/Лермонтова у місті Запоріжжі.
Як вбачається з листа начальника слідчого відділення Дніпровського відділу поліції ОСОБА_3 управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 21.05.2018 № Д-290/40/-/04-2018, ОСОБА_1 повідомляється про те, в провадженні даного слідчого управління перебувала кримінальна справа за № 17649901 від 02.10.1999 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 198-2 КК України (в реакції 1960 р.) та відповідно до єдиного журналу обліку злочинів, кримінальних справ (матеріалів, протоколів) і осіб, які вчинили злочини Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області за 1999 р., щодо форми закінчення досудового розслідування або руху по зазначеній справі, відсутні. Крім того, у вказаному листі зазначається і про те, що відповідно до проведеної у 2017 р. інвентаризації кримінальних справ та кримінальних проваджень, що перебувають на зберіганні у архіві Дніпровського ВП, кримінальна справа за № 17649901 відсутня.
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № НОМЕР_1 від 10.04.2018, відомості щодо заборон відчуження обєкту нерухомого майна, тощо за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична/ЛермонтоваАДРЕСА_1, у Державному реєстрі відсутні.
Відповідно до листа начальника СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 07.09.2017 № 4905/40/02/04-2017, кримінальне провадження № 17649901 від 24.11.1999 в порядку ст. 225 КПК України (в редакції 1960 р.) направлено з обвинувальним висновком прокуророві.
Як зазначено у відповіді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2018 №01-24/23/2018, за даними КП «Документообіг загальних судів» Ленінського районного суду м. Запоріжжя (Д-3), до суду з 2011 р. по час надання відповіді надходило лише клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту з майна, у задоволенні якого, ухвалою суду від 26.12.207 відмовлено. Інших справ за участю ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 до суду не надходило. До 2011 року реєстрація кримінальних справ проводилась лише за П.І.Б. обвинуваченого. Тому перевірити інформацію щодо надходження кримінальної справи до Ленінського районного суду м. Запоріжжя за прізвищем потерпілої ОСОБА_1 не передбачається можливим.
У відповідності до положень ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України.
Згідно із ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
В ході розгляду судом справи, позивачем не надано суду документа, на підставі якого накладено арешт на спірну квартиру, тобто позивач не довела суду, факту накладення арешту.
Суд позбавлений можливості встановити підставу накладення вказаного арешту на спірну квартиру, крім того неможливо встановити на якій стадії знаходиться кримінальне провадження № 17649901 і як наслідок, визначення кола осіб, які повинні приймати участь у розгляді даної справи.
У звязку з вищевикладеним, судом встановлено, що позивачем вибраний не вірний спосіб захисту, оскільки позивачці необхідно було звернутись до прокуратури з метою встановлення на якій стадії перебуває кримінальне провадження, оскільки відсутній документ на підставі якого було накладено арешт, а також відомості про кримінальне провадження, або взагалі звернутись з клопотанням саме до тієї особи, якою було накладено арешт про його скасування.
Суду в ході розгляду даної справи не надано відповідної постанови про накладення арешту на квартиру № 69, яка розташована в будинку № 48/15 по вулиці Патріотична/Лермонтова у місті Запоріжжі, тому суд був позбавлений можливості дослідити такий документ та надати йому відповідну оцінку, як доказу.
Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 (далі Постанова), встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до п. 1 ч. 10 Постанови, у матеріалах справи залежно від предмета та підстави позову мають бути належним чином завірені копії акта опису та арешту, постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, матеріали, що є в кримінальній справі щодо належності описаного майна і джерел коштів на його придбання, документи про право власності на майно, кредитні зобов'язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно.
До матеріалів справи не долучено рішення, яким був накладений арешт на майно, не надано відомостей на якій стадії перебуває кримінальне провадження, яке порушувалось за фактом викрадення документів на квартиру.
При розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.
Як встановлено в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 просить звільнити квартиру з під арешту, накладеного як вона зазначає нібито слідчим СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькі області ОСОБА_7 в рамках кримінальної справи № 17649901 від 02.10.1999 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 198-2 КК України (в реакції 1960 р.).
При цьому, згідно з вимогами ст.ст. 126, 214, 324 КПК України, в редакції 1960 р., прийняття рішення про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову, накладення арешту на майно, долю майна, описаного для забезпечення цивільного позову, належить до повноважень та компетенції слідчого при закритті кримінальної справи або суду при постановленні вироку, а також скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпадає потреба.
Таким чином, з огляду на вищевказані норми Законів та досліджених судом документальних доказів по справі та з урахуванням пояснень сторін, суд дійшов висновку про безпідставність і необґрунтованість позову, відсутність документально підтвердженої інформації, щодо того, що арешт був накладений слідчим, відсутністю в суді інформації щодо накладення арешту на вказану квартиру та в порядку якого судочинства (цивільного, адміністративного, кримінального), заявлення позову до неналежного відповідача, невірно вибраний спосіб захисту порушеного права, у звязку з чим, в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління національної поліції в Запорізькій області, треті особа Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Запорізькій області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4, про зняття арешту з майна відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.06.2018.

Суддя І.П. Соболєва