Постанова

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 198/530/16-ц

провадження № 61-23483св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В.М., Штелик С. П.,

учасники справи:

заявник (боржник) - фермерське господарство «Зоря»,

суб'єкт оскарження - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельський Євген Сергійович,

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, на ухвалу Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року у складі судді Маренич С. О. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року у складі колегії суддів Бараннік О. П., Пономарь З. М., Посунся Н. Є.,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року фермерське господарство «Зоря» (далі - ФГ «Зоря») звернулося до суду із скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельського Є. С. (далі - головний державний виконавець Осельський Є.С.)

Скарга мотивована тим, що 15 червня 2015 року Юр'ївським районним судом Дніпропетровської області був частково задоволений позов ОСОБА_5 до ФГ «Зоря» про визнання недійсною угоди про розірвання кредитного договору, звернення стягнення на предмет застави. В рахунок стягнення на користь ОСОБА_5 грошових сум сплачених замість боржника ФГ «Зоря» за кредитним договором від 10 квітня 2014 року № 63/25/14-KL станом на 30 січня 2015 року у розмірі 8 908 293, 06 грн, було звернуто стягнення на предмет застави, належний на праві власності ФГ «Зоря», а саме обприскувач самохідний, реєстраційний номер НОМЕР_1, марка «JOHN DEERE-4730», заводський номер НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, 2012 року випуску, шляхом реалізації предмета застави на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, відповідно до чинного законодавства.

Вказане рішення набрало законної сили 24 вересня 2015 року та 06 жовтня 2015 року було видано виконавчий лист № 198/162/15-ц.

12 жовтня 2015 року головним державним виконавцем Осельським Є. С. винесено постанову ВП № 48994512 про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим документом.

12 серпня 2016 року приблизно о 14.00 год голові ФГ «Зоря» ОСОБА_7 жителі с. Вербуватівка повідомили про те, що якісь невідомі чоловіки намагаються проникнути на промисловий об'єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який включає комплекс будівель та споруд, огороджених парканом, площею 2793,1 кв. м і знаходиться у власності ФГ «Зоря» на підставі свідоцтва про право власності від 21 лютого 2005 року, виданого відповідно до рішення виконкому Вербуватівської сільської ради від 20 грудня 2004 року № 44.

Після отримання цього повідомлення, ОСОБА_7 негайно приїхав за вищевказаною адресою і побачив, що невідомі чоловіки, у кількості приблизно 40 осіб, проникли на вищевказаний промисловий об'єкт і відкрито викрадають самохідний обприскувач марки «JOHN DEERE-4730», реєстраційний номер НОМЕР_1. Оскільки вказані чоловіки мали агресивний вигляд, ОСОБА_7 викликав наряд поліції, а сам залишився в автомобілі. Однак, декілька з цих невідомих чоловіків підійшли до його автомобіля та з агресивними вигуками і нецензурною лайкою намагалися перекинути автомобіль, погрожуючи розправою. Наряд поліції, що прибув, запобіг подальшому насильству щодо ОСОБА_7, але заходів по затриманню правопорушників не вжив, і вони безперешкодно викрали самохідний обприскувач.

Державний виконавець не звертався та не повідомляв останнього про проведення виконавчих дій, жодних документів про опис та вилучення самохідного обприскувача 12 серпня 2016 року ФГ «Зоря» не отримувало і лише 18 серпня 2016 року ФГ «Зоря» поштовим відправленням було отримано акт опису і арешту майна від 12 серпня 2016 року, згідно з яким державним виконавцем Осельським Є. С. був описаний самохідний обприскувач марки «JOHN DEERE-4730», реєстраційний номер НОМЕР_1, та, як зазначено у вказаному акті, опис і арешт майна відбувся у присутності двох представників стягувача, представники боржника у цьому участі не приймали.

Скаржник зазначав, що голова ФГ «Зоря» як представник боржника, не був повідомлений державним виконавцем про проведення виконавчих дій та за викладених вище обставин фактично був позбавлений можливості приймати участь у проведенні виконавчих дій 12 серпня 2016 року під час опису та вилучення самохідного обприскувача марки «JOHN DEERE-4730», оскільки на нього чинився фізичний і психологічний тиск з боку невідомих осіб, які фактично вчиняли дії по вилученню вказаного майна, а відтак, останній, як представник сторони виконавчого провадження, був позбавлений можливості реалізовувати свої права, передбачені статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, скаржник зазначав, що на момент проведення виконавчих дій 12 серпня 2016 року обприскувач марки «JOHN DEERE-4730», реєстраційний номер НОМЕР_1, знаходився на відповідальному зберіганні у ФГ «Плантера», що орендує промисловий об'єкт на АДРЕСА_1 на підставі договору оренди, з послідуючим правом викупу № 20012015/6 від 20 січня 2015 року, а відтак головний державний виконавець Осельський Є. С., не пред'явивши відповідного рішення суду про примусове проникнення на територію, якою на законних підставах володіє ФГ «Плантера», незаконно вилучив майно.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням заяви про уточнення вимог, скаржник просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Осельського Є. С. під час проведення 12 серпня 2016 року опису й арешту майна боржника ФГ «Зоря» по виконавчому провадженню № 48994512 та скасувати акт опису і арешту майна від 12 серпня 2016 року.

Ухвалою Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року, скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельського Є. С. зі складання акту опису й арешту майна від 12 серпня 2016 року, а саме обприскувача самохідного за реєстраційним номером НОМЕР_1, марки «JOHN DEERE-4730», заводський номер НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, 2012 року випуску, у виконавчому провадженні ВП № 48994512.

Акт опису й арешту майна від 12 серпня 2016 року, а саме обприскувача самохідного за реєстраційним номером НОМЕР_1, марки «JOHN DEERE-4730», заводський номер НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, 2012 року випуску, який складений головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельським Є. С. при примусовому виконанні рішення Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2015 року у справі № 198/162/15-ц за виконавчим листом № 198/162/15-ц, виданим Юр'ївським районним судом Дніпропетровської області 06 жовтня 2015 року, у виконавчому провадженні ВП № 48994512, скасовано.

Судові рішення мотивовані тим, що не забезпечивши право боржника брати участь при складанні акту опису й арешту його майна, не впевнившись в тому, що боржник отримав вимогу про проведення виконавчих дій від 11 серпня 2016 року, та не забезпечивши можливість боржнику бути присутнім в момент їх проведення, державний виконавець приступив до примусового виконання рішення, чим порушив права останнього, а саме приймати участь у провадженні виконавчих дій та склав акт опису і арешту майна без присутності боржника.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_5, ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що ні Закон України «Про виконавче провадження», ні Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, які діяли на час здійснення виконавчих дій, не містили вказівки стосовно обов'язку державного виконавця повідомляти учасників виконавчого провадження, зокрема, боржника про проведення опису майна боржника, тому немає підстав визнавати дії державного виконавця в цій частині протиправними.

Крім того, із відео з місця подій зафіксовано як державний виконавець намагається з'ясувати у посадових осіб ФГ «ЗОРЯ», хто з них бажає прийняти участь у виконавчих діях від боржника ФГ «ЗОРЯ». Проте, присутні посадові особи (технічний директор, начальник служби безпеки, головний агроном), які заявляли, що працюють саме у ФГ «ЗОРЯ», відмовилися бути відповідними представниками. Зазначені особи взагалі не згадували про керівника ОСОБА_7, зокрема, щодо його присутності на момент проведення виконавчих дій та бажання узяти участь у виконавчих діях.

Також ОСОБА_7 до суду не було надано жодного належного та допустимого доказу про вчинення проти нього протиправних дій у вигляді психологічного та фізичного тиску з боку невідомих осіб.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

07 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами установлено, що 12 жовтня 2015 року головним державним виконавцем Осельським Є. С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48994512 з примусового виконання виконавчого листа № 198/162/15-ц, виданого Юрївським районним судом Дніпропетровської області 06 жовтня 2015 року, на виконання рішення цього ж суду від 15 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ФГ «Зоря», ПАТ «Златобанк» м. Київ про визнання недійсною угоди про розірвання кредитного договору, звернення стягнення на предмет застави. Зазначеним рішенням в рахунок стягнення на користь ОСОБА_5 грошових сум, сплачених замість боржника ФГ «Зоря», за кредитним договором № 63/25/14-KL від 10 квітня 2014 року в розмірі 8 908 293,06 грн, звернуто стягнення на предмет застави - зокрема, належний на праві власності ФГ «Зоря» обприскувач самохідний, реєстраційний номер НОМЕР_1, марка «JOHN DEERE-4730», заводський номер НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, 2012 року випуску (а. с. 6, 52).

Боржнику ФГ «Зоря» надано строк для самостійного виконання виконавчого документу до 19 жовтня 2015 року та зазначено, що при невиконанні в наданий для самостійного виконання строк, рішення буде виконуватися у примусовому порядку (а. с. 6).

Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення 15 жовтня 2015 року (а. с. 47, 49-51).

14 грудня 2015 року головним державним виконавцем Осельським Є. С. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 48994512, згідно якої накладено арешт на обприскувач самохідний реєстраційний номер НОМЕР_1, марка «JOHN DEERE-4730», заводський номер НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, 2012 року випуску, що належить боржнику ФГ «Зоря» та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, в межах суми боргу (а. с. 54-55).

12 серпня 2016 року головним державним виконавцем Осельським Є. С. проведено опис та арешт майна, що належить боржнику ФГ «Зоря» та перебуває в заставі у стягувача, про що складено акт опису і арешту майна, згідно якого описаний обприскувач самохідний за реєстраційним номером НОМЕР_1, марки «JOHN DEERE-4730», заводський номер НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, 2012 року випуску, при цьому встановлена заборона щодо: відчуження описаного та арештованого майна (продаж, міна, дарування, тощо), вчинення дій, що можуть призвести до зменшення ринкової вартості арештованого майна, передавання майна з будь-яких підстав будь-яким особам. Вказане в акті майно (обприскувач самохідний) вилучено та передано на відповідальне зберігання представнику стягувача. З вищевказаного акту вбачається, що опис майна, що належить боржнику проведено у присутності понятих та при описі були присутні представники стягувача (а. с. 56-57).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України та статті 18 ЦПК України 2004 року судове рішення є обов'язковим до виконання на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час проведення виконавчих дій) (далі - Закон № 606-XIV) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у редакції чинній на час проведення оспорюваних виконавчих дій (далі - Інструкція) під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Такі дії спрямовані на створення умов для застосування заходів примусового виконання, а так само на примушування боржника до повного, правильного і своєчасного виконання вимог, що містяться у виконавчому документі.

Як убачається з матеріалів справи, головним державним виконавцем Осельським Є. С. 14 грудня 2015 року було прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, зокрема накладено арешт на обприскувач самохідний за реєстраційним номером НОМЕР_1, марки «JOHN DEERE-4730», заводський номер НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, 2012 року випуску (а. с. 135-136).

11 серпня 2016 року головним державним виконавцем Осельським Є. С. прийнято постанову пророзшук майна боржника, а саме вищезазначеного обприскувача (а. с. 145).

Цього ж дня стягувачу стало відомо про місцезнаходження зазначеного майна боржника та було повідомлено про це державного виконавця.

11 серпня 2016 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на адресу сторін виконавчого провадження було направлено вимогу, в якій повідомлено про проведення опису і арешту майна боржника 12 серпня 2016 року (а. с. 144-146).

У частині першій статті 31 Закону № 606-XIV зазначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, головним державним виконавцем були здійснені всі передбачені Законом № 606-XIV дії щодо повідомлення сторін виконавчого провадження про проведення опису та арешту майна.

Відповідно до частини п'ятої статті 57 Закону № 606-XIV про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Порядок проведення опису та арешту майна боржника, передбачено у пункті 4.2 Інструкції.

Акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті (підпункт 4.2.2).

Якщо опис і арешт майна здійснюються за участю боржника або його представника, акт опису та арешту майна складається в двох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а другий видається боржнику під розписку на першому примірнику, що залишається у державного виконавця (підпункт 4.2.4).

Як убачається зі змісту акта державного виконавця про опис та арешт майна від 12 серпня 2016 року, державним виконавцем через перешкоджання працівниками ФГ «Зоря» у доступі на територію господарства для опису майна, було викликано наряд поліції (а. с. 96), голови ФГ «Зоря» не було, були присутні начальник охорони та генеральний директор ФГ «Зоря». У зв'язку з наведеним акт був підписаний двома понятими, представником стягувача та державним виконавцем (а. с. 59-60).

Крім того, відеозаписом з місця події, доданим представником стягувача, зафіксовано, що державний виконавець намагається з'ясувати у посадових осіб ФГ «ЗОРЯ», хто з них бажає прийняти участь у виконавчих діях від боржника ФГ «ЗОРЯ». Проте, присутні посадові особи (технічний директор, начальник служби безпеки, головний агроном), які заявляли, що працюють саме у ФГ «ЗОРЯ», відмовилися бути відповідними представниками через відсутність повноважень; про голову ФК «Зоря» ОСОБА_7, зокрема, щодо його присутності на момент проведення виконавчих дій та його бажання взяти участь у цих діях, не згадували (а. с. 74).

Вищевказаний акт направлений головним державним виконавцем боржнику 15 серпня 2016 року за вихідним номером 02114/11859 (а. с. 7,154).

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що боржнику представниками стягувача чинилися перешкоди бути присутнім при складання акту опису та арешту майна.

Відповідно до статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення скарги ФГ «Зоря», оскільки дії державного виконавця відповідали вимогам Закону № 606-XIV та Інструкції.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, судові рішення першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, а тому підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5, ОСОБА_6, задовольнити.

Ухвалу Юр'ївського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2016 року, залишену без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2016 року, скасувати.

У задоволенні скарги фермерського господарства «Зоря» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельського Євгена Сергійовича відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик