Справа № 492/54/18
Провадження № 2/492/285/18
26 листопада 2018 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Варгаракі С.М., при секретарі судового засідання Богдан А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» (далі за текстом - ПАТ «УКРСОЦБАНК») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором на загальну суму 577 547,07 грн., а також судовий збір в розмірі 8 663,21 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «УКРСОЦБАНК» і відповідачем ОСОБА_1 05.03.2008 р. був укладений кредитний договір № 08-665/024-303 на загальну суму 348 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,50 % річних з кінцевим терміном повернення 04.03.2013 р. Також, 23.03.2011 р. між ПАТ «УКРСОЦБАНК» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору № 08-665/024-303 від 05.03.2008 р., відповідно до якої позивач надає відповідачу кредит на загальну суму 290 367,17 грн., з кінцевим терміном повернення 04.03.2015 р. ПАТ «УКРСОЦБАНК» свої зобовязання виконав повністю та надав обумовлену суму кредиту, а позичальник належним чином свої зобовязання не виконав, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, яка складає загальну суму по кредиту, відсоткам 577 547,07 грн. Зобовязання за вказаним договором забезпечені договором поруки № 06-09/418 від 05.03.2008 р., поручителем по якому виступив відповідач по справі ОСОБА_2, який зобовязався відповідати по зобовязанням ОСОБА_1, які виникають з умов вищезазначеного кредитного договору. Заборгованість по кредитному договору позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, оскільки боржник та поручитель мають нести перед кредитором солідарну відповідальність.
Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 та представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про дату час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином. Про причини своєї неявки у судові засідання не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з конвертами з судовими повістками, які повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судові виклики вручені відповідачу належним чином.
У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи неявку в судове засідання відповідачів, повідомлених належним чином, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини по справі є цивільно-правовими та регулюються параграфом 2 глави 71 ЦК України про кредит.
Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УКРСОЦБАНК» (а.с. 15, 16, 39, 40-42) та ОСОБА_1 05.03.2008 р. був укладений договір кредиту на купівлю транспортних засобів № 08-665/024-303, на підставі якого позивач передав кредит відповідачу в розмірі 348 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,50 % річних з кінцевим терміном повернення 04.03.2013 р. Також, 23.03.2011 р. між ПАТ «УКРСОЦБАНК» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору № 08-665/024-303 від 05.03.2008 р., відповідно до якої позивач надає відповідачу кредит на загальну суму 290 367,17 грн., з кінцевим терміном повернення 04.03.2015 р. (а.с. 5-6, 7), відповідно до якого Кредитор зобовязався передати обумовлену договором суму та надав її Позичальнику, а Позичальник отримав обумовлену договором суму грошей та зобовязався повернути одержану суму кредиту та своєчасно сплачувати відсотки за користування ним, згідно з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1 договору кредиту.
В порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання не виконав, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку, наданого позивачем, з урахуванням заборгованості по кредиту, відсотками склала загальну суму 577 547,07 грн. (а.с. 4, 96-99).
Таким чином, аналізуючи умови договору, укладеного між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 і зміст вищезазначених норм права, суд дійшов висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
В постанові Верховного Суду України від 19.03.2014р. у справі № 6-20ц14 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2013 року, рішення якого є обов'язковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, суд зазначає, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.
Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 12 грудня 2012 року та від 7 березня 2013 року.
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і встановлений строк, відповідно до умов договору та вимогою закону.
Згідно, ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти.
Судом встановлено, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, однак, відповідач ОСОБА_1 всупереч вимогам чинного законодавства та умов кредитного договору належним чином свої зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав та не здійснив повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені Кредитним договором строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачем, у звязку з чим ним не виконані вимоги ст. ст. 12, 81 ЦПК України.
Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою, порукою тощо (ч. 1 ст. 546 ЦК України).
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановленого додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до договору поруки № 06-09/418 від 05.03.2008 р. та договору про внесення змін № 1 договору поруки № 06-09/418 від 05.03.2008 р., що укладені між АКБ «Укрсоцбанк», з однієї сторони, та ОСОБА_2 (далі за текстом - Поручитель), з іншої, сторони договору встановили, що Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед АКБ «Укрсоцбанк» відповідати по борговим зобов'язанням боржника ОСОБА_1, які виникають з умов кредитного договору № 08-665/024-303 від 05.03.2008 р., а саме: повернути кредит в розмірі 290 367,17 грн., сплатити проценти за його користування в розмірі 14,50 % річних від суми залишку кредиту, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови зазначеного договору в повному обсязі (а.с. 8-9, 32-33, 34).
Відповідач ОСОБА_2 не спростував зміст зазначеного договору поруки, у зв'язку з чим не виконав вимоги ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 має солідарно нести відповідальність разом з ОСОБА_1 за порушення останнім своїх обов'язків по поверненню кредиту та по сплаті відсотків за користування кредитом, а також по сплаті інших штрафних санкцій, передбачених вищезазначеним Кредитним договором.
Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ПАТ «УКСОЦБАНК» про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на загальну суму 577 547,07 грн., оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, виходячи з цієї норми нею не передбачений солідарний порядок стягнення судових витрат стороні на користь якої ухвалено рішення, тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні з наявним позовом до суду в рівних частинах з кожного.
На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 546, 549, 550, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 7, 48, 76-78, 81, 128, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 280-281, 284, 289 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» задовольнити частково.
Відмовити Публічному акціонерному «УКРСОЦБАНК» в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму судових витрат в солідарному порядку.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26 листопада 2018 року.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_4