Справа № 573/2328/17
Номер провадження 2/573/29/18
РІШЕННЯ

іменем України

18 січня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Кліщ О.В.

за участю секретаря Сітало Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Білопільська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи його тим, що 01 липня 2008 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13 лютого 2009 року №231 спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є його донька позивач ОСОБА_1, яка успадкувала земельну ділянку з кадастровим номером 000010382 та земельну ділянку з кадастровим номером 000010383, а також житловий будинок в смт.Улянівка по вул.Набережна, 14 (колишня назва вулиці Радянська). Разом з ОСОБА_4, який помер 01 липня 2008 року, проживала його мати ОСОБА_5, яка померла 04 березня 2008 року. Згодом виявилося, що за померлою ОСОБА_5 було зареєстровано земельний пай на території ОСОБА_6 сільської ради, на який видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0267321 від 22 травня 2000 року, на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 04 квітня 2000 року №143 на ім»я ОСОБА_7, який згодом був втрачений, про що позивачем було зроблено оголошення в газеті «Білопільщина», опубліковане в №140-142 від 21 жовтня 2017 року. Батько позивача ОСОБА_4 прийняв спадщину після померлої ОСОБА_5 шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, але не встиг переоформити її, таким чином він набув право власності на земельну частку (пай) розміром 4,16 в умовних кадастрових гектарах із земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Тучненське» в порядку спадкування. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на неї. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в 1975 році уклала шлюб з ОСОБА_9, і змінила своє прізвище на ОСОБА_9. На дату укладення шлюбу ОСОБА_7 було 56 років. Статтею 6 Закону СРСР від 15 липня 1964 року «Про пенсії та допомогу членам колгоспів» встановлено, що члени колгоспу мають право на пенсію, зокрема, жінки після досягнення 55 років та стажу роботи 20 років. Таким чином, станом на дату укладання шлюбу ОСОБА_7 не перебувала у трудових відносинах з КСП «Тучненське» і останнє не володіло інформацією про зміну прізвища ОСОБА_7 на ОСОБА_9, тому вона ОСОБА_10 була включена до списку КСП «Тучненське» під прізвищем ОСОБА_10. Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є однією й тією ж особою. В свідоцтві про народження, виданому 30 липня 1971 року, батьком ОСОБА_10 записано ОСОБА_11. Всупереч правилам правопису по-батькові ОСОБА_7 записано як «Мусіївна» замість правильного «Мойсеївна», хоча Мусіївна походить від чоловічого імені «Мусій».

Таким чином, позивач просить встановити факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії СМ №0267321 від 22 травня 2000 року, виданого на імя ОСОБА_8, що він належав ОСОБА_5, яка померла 04 березня 2008 року. Також, позивач просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 4,16 умовних кадастрових гектарів із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Тучненське», розташовану на території ОСОБА_6 сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, успадкованої останнім після смерті ОСОБА_5, що належала їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії СМ №0267321 від 22 травня 2000 року, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 04 квітня 2000 року № 142.

30 листопада 2017 року судом було постановлено ухвалу про залишення позову без руху.

11 грудня 2017 року позивачем було подано заяву про надання документів на виконання ухвали суду про залишення без руху.

27 грудня 2017 року позивачем було подано суду заяву про заміну відповідача ОСОБА_6 сільської ради на належного відповідача ОСОБА_2 селищну раду.

Ухвалою суду від 27 грудня 2017 року первісного відповідача ОСОБА_6 сільську раду було замінено на належного відповідача ОСОБА_2 селищну раду Білопільського району Сумської області.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, проте згідно з заявою, наявною в матеріалах справи, голова ОСОБА_2 селищної ради ОСОБА_12 позовні вимоги визнав, просить справу розглянути за відсутності представника селищної ради.

Треті особи Відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Білопільська районна державна нотаріальна контора належним чином сповіщені про дату та місце розгляду справи, своїх представників в судове засідання не направили. Від нотаріуса ОСОБА_13 надійшла заява про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення вона покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи те, що сторони та третя особа в судове засідання не з»явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище) ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 368398 (а. с. 9).

Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП № 027496 (а. с. 10).

Згідно зі свідоцтвом про народження Серії ІІ-ЯР № 726187 батько позивача ОСОБА_4 народився 10 січня 1942 року в сімї ОСОБА_15 та ОСОБА_7 (російською мовою Моисеевны) (а. с. 29).

Бабуся позивача ОСОБА_7 народилася 22 серпня 1919 року від батьків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 згідно зі свідоцтвом про народження Серії ІІ-АВ №586946 (а.с.13).

Бабуся позивача змінила своє прізвище на ОСОБА_5 при укладенні шлюбу 28 березня 1975 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БП №294095, в якому помилково її по-батькові зазначено як «Мусіївна» (російською мовою Мусеевна) (а. с. 13, 14).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БП № 079037 ОСОБА_5, тобто баба позивача, померла 04 березня 2008 року в смт.Улянівка Білопільського району Сумської області (а. с. 15).

Батько позивача ОСОБА_4 помер 01 липня 2008 року в м.Білопіллі Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_18 1-БП №083164 (а. с. 16).

Наведене вище свідчить про родинні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а саме те, що останні є матірю та рідним сином, а також про те, що позивач ОСОБА_1 доводиться останнім онукою та рідною донькою відповідно.

З довідки, виданої виконавчим комітетом Улянівської селищної ради від 30 червня 2017 року за № 1510, вбачається, що ОСОБА_5 по день смерті 04 березня 2008 року була зареєстрована і проживала разом з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: смт.Улянівка, вул.Набережна (колишня Радянська), 14 Білопільського району Сумської області. Вони вели спільне господарство. Заповіт від імені померлої Улянівською селищною радою не посвідчувався (а. с. 18).

Відповідно до довідки №692 від 04 серпня 2016 року, виданої виконкомом ОСОБА_6 сільської ради Білопільського району Сумської області, неуспадкований пай (№581) площею 3,926 гектарів (рілля 3,697 га, сіножаті 0,229 га) належав померлій ОСОБА_8, знаходиться в оренді Луциківської філії ПП «Дружба-6», яка розташована за адресою: 41874, Сумська область, Білопільський район, с.Луциківка) (а. с. 19).

Зі змісту довідки відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 455/162-17 від 18 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_8 мала право на земельну частку (пай), розміром 4,16 умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_6 сільської ради, КСП «Тучненське», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0267321 від 22 травня 2000 року, виданого згідно з розпорядженням Білопільської районної державної адміністрації від 04 квітня 2000 року № 143 та відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат одержаний на руки. В примітці до довідки по-батькові «Мусіївна» зазначено згідно з записами в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Тучненське» (а. с. 17).

Відповідно до інформаційної довідки про вартість земельної частки (паю) №31-28-99.2-5637/2-16 від 19 жовтня 2016 року, яка була видана відділом у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, вартість земельної частки (паю), яка знаходиться на території ОСОБА_6 сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є ОСОБА_8 площею 4,16 умовних кадастрових гектарів становить 84170,00 грн. (а с. 42).

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданого приватним нотаріусом Білопільського районного нотаріального округу ОСОБА_19 від 08 грудня 2017 року вбачається, що оформлення спадщини після ОСОБА_4, який помер 01 липня 2008 року, та був спадкоємцем ОСОБА_5, яка померла 04 березня 2008 року, на земельну ділянку на території ОСОБА_6 сільської ради не вдається можливим у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а. с. 28).

Позивачкою подавалось в газету «Білопільщина» (№140-142 від 21 жовтня 2017 року) оголошення про те, що загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0267321 від 22 травня 2000 року, виданий на імя ОСОБА_8 на території ОСОБА_6 сільської ради на підставі розпорядження Білопільської РДА від 04 квітня 2000 року №143, вважати недійсним (а. с. 20-21).

У відповідності до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 22 грудня 2017 року, наданих нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори, після ОСОБА_5, яка померла 04 березня 2008 року, спадкова справа не заводилась. Після смерті ОСОБА_4, який помер 01 серпня 2008 року, була заведена 23 грудня 2008 року спадкова справа №525, в якій 13 лютого 2009 року було видано три свідоцтва про право на спадщину (а. с. 40, 41).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_1 успадкувала після батька ОСОБА_4, який помер 01 липня 2008 року, житловий будинок, а також земельну ділянку площею 0,0342 га, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,1781 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.Радянській, 14, в смт.Улянівка Білопільського району Сумської області. Вказане підтверджується свідоцтвами, виданими 13 лютого 2009 року в спадковій справі №535 від 23 грудня 2008 року (а. с. 11, 12).

Як вбачається з копії Спадкової справи №535 від 23 грудня 2008 року, наданої Сумським обласним державним нотаріальним архівом, дружина померлого спадкодавця ОСОБА_3 відмовилася від прийняття належної їй за законом частки спадщини чоловіка ОСОБА_4 на користь його доньки ОСОБА_1. В зазначеній спадковій справі 13 лютого 2009 року були видані на ім»я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом:

-на житловий будинок в смт.Улянівка по вул.Радянській, 14, Білопільського району Сумської області, який належав померлому батьку позивача ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок;

-на земельну ділянку площею 0,0342 га, розташовану в смт.Улянівка по вул.Радянській, 14, Білопільського району Сумської області, що призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлому батьку позивача ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯГ №278021;

-на земельну ділянку площею 0,1781 га, розташовану в смт.Улянівка по вул.Радянській, 14, Білопільського району Сумської області, що призначена для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлому батьку позивача ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку Серії ЯГ №278022;

-на грошовий вклад з відсотками, що знаходиться на рахунку №91551130 у філії №3231/021 ВАТ «Державний ощадний банк України» у сумі 1350,55 грн.;

-на грошовий вклад з відсотками, що знаходиться на рахунку №3270 у філії №3231/021 ВАТ «Державний ощадний банк України» у сумі 6983,60 грн. (а. с. 56-69).

Статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Батько позивача ОСОБА_4 прийняв спадщину після матері ОСОБА_5 шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини 04 березня 2008 року. Відповідно до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 ст.46 цього Кодексу).

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що батько позивача ОСОБА_4, який помер 01 липня 2008 року, фактично прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_5, яка померла 04 березня 2008 року, шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на день її смерті. Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після батька ОСОБА_4, який помер 01 липня 2008 року, шляхом своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме: в свідоцтві про укладення шлюбу від 28 березня 1975 року та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0267321 від 22 травня 2000 року, виданого згідно розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 04 квітня 2000 року № 143, допущена помилка у написанні по батькові спадкодавця - зазначено ОСОБА_7 «Мусіївна» замість вірного ОСОБА_7 «Мойсеївна», як зазначено у свідоцтві про народження останньої. По батькові «Мусіївна» в сертифікаті було зазначено відповідно до записів в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Тучненське» (а. с. 17, 30).

ОСОБА_8 при укладенні шлюбу 28 березня 1975 року з ОСОБА_9 змінила своє прізвище на ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії І-БП №294095 (а. с. 14).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_18 1-БП №079037 ОСОБА_5 померла 04 березня 2008 року у віці 88 років (а. с. 15).

Усунення суперечностей у написанні прізвища та по батькові в документах в позасудовому порядку не можливо, оскільки ОСОБА_5 померла 04 березня 2008 року.

Суд враховує, що у всіх вказаних вище документах співпадають імя та прізвище, дата народження, а також місце народження особи, що в свою чергу дає суду підстави вважати, що вказані докази є належними та містять інформацію, достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника.

Встановлення факту належності ОСОБА_5, яка померла 04 березня 2008 року, сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0267321 від 22 травня 2000 року, виданого на імя ОСОБА_8, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища та по батькові спадкодавця у правовстановлюючому документі, позбавляє її можливості прийняти спадщину, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1220, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, ст. 81 Земельного Кодексу України, ст.ст. 12, 80- 82, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 293-294, 315, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, Білопільська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії СМ №0267321 від 22 травня 2000 року, виданий згідно розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 04 квітня 2000 року №142 на імя ОСОБА_8, дійсно належить ОСОБА_5, яка померла 04 березня 2008 року в смт.Улянівка, Білопільського району Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну частку (пай) розміром 4,16 умовних кадастрових гектарів із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Тучненське». розташовану на території ОСОБА_6 сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після померлого 01 липня 2008 року ОСОБА_4, яку він успадкував шляхом постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла 04 березня 2008 року, на час відкриття спадщини, яка належала останній на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії СМ №0267321 від 22 травня 2000 року, виданого згідно розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 04 квітня 2000 року №142.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя