Справа № 161/4174/17
Провадження № 2-п/161/16/18
У Х В А Л А

17 січня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року ухваленим у цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позовну заяву було задоволено повністю.

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду. Просить суд скасувати заочне рішення від 03 жовтня 2017 року в справі № 161/4174/17 з підстав, викладених в заяві.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву з підстав у ній викладених, просив заяву задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Розгляд заяви проводиться у відсутності представника позивача, так як неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 287 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року, ухваленим у цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позовну заяву було задоволено повністю.

Судом при розгляді заяви встановлено, що справу було призначено до судового розгляду на 09.45 годин 03 липня 2017 року (а.с. 46). Відповідачу ОСОБА_3 безпосередньо в суді було вручено копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується її розпискою в довідковому листі справи (а.с. довідковий лист справи).

03 липня 2017 року відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 48-49).

Розгляд справи було відкладено на 15.15 годин 01 серпня 2017 року (а.с. 51). На адресу відповідача ОСОБА_3 було направлено повідомлення про дату, час і місце судового розгляду справи (а.с. 51).

01 серпня 2017 року відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки до суду не повідомляла, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи без її участі.

Розгляд справи було відкладено на 09.20 годин 03 жовтня 2017 року (а.с. 52). На адресу відповідача ОСОБА_3 було направлено повідомлення про дату, час і місце судового розгляду справи (а.с. 51). Однак, до суду повернувся конверт із зазначенням причини невручення адресату за закінченням терміну зберігання (а.с. 53).

03 жовтня 2017 року відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки до суду не повідомляла, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи без її участі.

З метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд, вимог ЦПК України щодо строків розгляду цивільних справ, суд зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи.

Судом при розгляді заяви встановлено, і це вбачається із змісту заяви про перегляд заочного рішення суду, що ОСОБА_3 взагалі не зазначено поважних причин неявки в судове засідання, яке було призначене на 17.00 годин 19 листопада 2015 року.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Внаслідок неналежного здійснення своїх процесуальних прав і виконання обовязків заявником не отримано судову повістку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Крім того, як вбачається із змісту заяви про перегляд заочного рішення що ОСОБА_3 не надала жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обставини, на які заявник посилається як на підставу скасування заочного рішення суду від 03 жовтня 2017 року, були досліджені судом при ухваленні вказаного рішення

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявник, якому було достовірно відомо про перебування в провадженні суду цивільної справи за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в судове засідання не зявився. Заявник не був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у справі, оскільки йому було достовірно відомо про розгляд вказаної справи в суді. Однак небажання надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при ухваленні рішення при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідало вимогам ст. 224 ЦПК України (ЦПК України в редакції, станом на день розгляду цивільної справи та ухвалення рішення суду). Крім того, заявник до заяви про перегляд заочного рішення суду взагалі не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_3 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Ухвала в повному обємі складена

22 березня 2018 року.