Справа № 278/128/18
30 березня 2018 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Дубовік О. М.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук І. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з вищевказаною заявою.
Зазначила, що відповідач позбавлений батьківських прав стосовно своєї дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка наразі проживає з позивачем, яка є опікуном дитини. Місцезнаходження матері дитини невідоме. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає.
У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 19).
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 17, 26, 29).
Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 24).
З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
20 листопада 2017 року Житомирським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення (а.с. 7-8) про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), яка згідно з довідкою виконкому Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 57 від 12 січня 2018 року (а.с. 6) наразі проживає разом з позивачем, яка є опікуном дитини.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України).
Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України установлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства).
Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
З огляду на наведене, зважаючи на необхідність забезпечити дитині рівень життя, достатній для її всебічного розвитку, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня подання заяви і до повноліття, буде розумним, достатнім і справедливим та відповідатиме інтересам дитини.
Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У даному випадку позов пред'явлено 19 січня 2018 року.
За змістом ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача має бути стягнено судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 191 СК України, суд, -
Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 січня 2018 року до повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовій збір у дохід держави в сумі 704,80 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О. М. Дубовік