АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
29 березня 2018 року

м. Харків

справа № 610/3046/17

провадження № 22-ц/790/1365/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Бурлаки І.В., Маміної О В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року, ухвалене суддею Носовим Г.С.,-

в с т а н о в и в :
У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив, стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за проживання у гуртожитку за період з травня 2016 по січень 2017 в сумі 4091,20 грн, та судові витрати.

Позов мотивований тим, що відповідачу було надано житлову кімнату для проживання у гуртожитку на підставі ордеру, з травня 2016 по січень 2017 року відповідач не здійснював оплату житлово-комунальних послуг за надану кімнату, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» заборгованість за проживання в гуртожитку за період з 24 жовтня 2016 року по січень 2017 року в розмірі 2553,14 гривень та судовий збір у розмірі 1582,94 гривень. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що суд врахував той факт, що відповідач у період з 27.04.2015 по 21.10.2016 проходив військову службу та був взятий на військовий облік за місцем проживання 24.10.2016 і вважав за можливе з урахуванням цього факту задовольнити вимоги позивача частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення в частині часткової відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим з неповним з`ясуванням обставин справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог та ухвалив рішення грубо порушуючи норм матеріального та процесуального права, яке не узгоджується з принципом верховенства права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував, як належні та допустимі докази копії наданих позивачем документів без огляду оригіналів, докази не були досліджені в судовому засіданні чим суд позбавив позивача реалізувати свої процесуальні права.

Мотивуючи апеляційну скаргу, зазначає, що суд першої інстанції розглянувши справу по суті позовних вимог звільнив відповідача від оплати заборгованості не зазначивши в оскаржуваному рішенні норми матеріального права якими керувався.

До апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, що оскаржується без змін.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі заяви від 30.08.2006 та ордеру № 14 від 16.10.2006 ОСОБА_2 було надано для проживання спільно з чоловіком ОСОБА_1 кімнату АДРЕСА_1 (а.с.13,14).

Відповідно до картки прописки (форма А) 17.10.2006 було проведено реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою, відомостей про зміну реєстрації картка не містить (а.с. 17).

У зв`язку із розірванням шлюбу 27.02.2008 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , із заявою про розділення особового рахунку по оплаті гуртожитку звернулася ОСОБА_2 з якою був згоден ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у заяві (а.с. 15).

Наказом від 27.01.2017 № 27к/тр ПАТ «Укргазвидобування» філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ОСОБА_1 звільнено з роботи з 25.11.2016 за прогули без поважних причин з 25.11.2016 по 27.01.2017 на підставі п.4 ст.40 КЗпП (а.с. 18).

Відповідно розрахунку дебіторської заборгованості за проживання в гуртожитку (загальна площа кімнати 26,79) з травня 2016 року по січень 2017 року ОСОБА_1 оплата житлово-комунальних послуг за надану кімнату не проводилась, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 4091,20 грн (а.с.7).

Відповідачу ОСОБА_1 26 квітня 2017 року позивачем було направлено вимогу про сплату заборгованості в сумі 4091,20 грн (а.с. 10).

Відповідно копії військового квитка та довідки, відповідач ОСОБА_1 з 27.04.2015 по 21.10.2016 був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та проходив військову службу у Збройних Силах України, звільнений в запас та 24.10.2016 року взятий на військовий облік офіцерів запасу в Балаклійському районному військовому комісаріаті Харківської області (а.с. 50-56).

Судовим розглядом встановлено, що відповідач у період проходження військової служби з 27.04.2015 по 21.10.2016 у кімнаті гуртожитку не проживав і послугами не користувався.

Статтями 66, 67 Житлового кодексу Української РСР визначено, що розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Пунктом 7 Правил внутрішнього розпорядку в гуртожитку навчально-курсового комбінату ГПУ «Шебелинкагазвидобування» від 03.01.2012 визначено, що мешканці гуртожитку зобов`язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею у гуртожитку, згідно встановлених цін (тарифів) і розрахунків.
Разом з тим, згідно з п. 4 р. 3 Положення про гуртожитки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27 квітня 2015 року, особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані дотримуватися правил внутрішнього розпорядку гуртожитку; своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги; підтримувати чистоту і порядок у кімнаті, де проживають, та в місцях загального користування та таке інше.
Системно аналізуючи норми матеріального права та докази, що містяться в матеріалах справи, судова колегія відхиляє аргументи викладені в апеляційній скарзі, оскільки відповідач в період за який суд відмовив у задоволенні позову про стягнення заборгованості не проживав у гуртожитку і не користувався послугами.
Що стосується доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції надав оцінку наданим відповідачем копіям документів без огляду оригіналів, то позивач не спростував відомості зазначені в цих документах, а тому ці доводи не заслуговують на увагу.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову за час знаходження відповідача на військовій службі в рядах Збройних Сил України та дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки рішення суду першої інстанції є законне та обґрунтоване.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.В. Бурлака

О.В. Маміна

Повний текст постанови складено29 березня 2018 року