П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року місто Київ

Унікальний № 758/583/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/554/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І. М., суддів Шахової О. В., Головачова Я. В.,

при секретарі - Іваницькій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Васильченка О.В. 27 листопада 2015 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними умов кредитного договору,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту пунктів 8,9 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення з останніх, солідарно, на користь Банку заборгованості за Кредитним договором №068-2008-1212 від 20 травня 2008 року в сумі 17 203 доларів США 01 цент, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 270 940 грн. 53 коп., суму курсової різниці в розмірі 414 752 грн. 24 коп., а також судового збору.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15 червня 2015 року (том І а.с.148-149) об'єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором зі справою за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним умов кредитного договору.

У липні 2015 року представник ПАТ «Універсал Банк» звернувся із заявою про звільнення розміру позовних вимог та просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість за Кредитним договором в розмірі 22 180 доларів США 33 центів, суму курсової різниці в розмірі 918 490 грн. 01 коп., а також судовий збір.

У листопаді 2015 року представник ПАТ «Універсал Банк» звернувся із заявою про зменшення розміру позовних вимог, у якій просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість за Кредитним договором в розмірі 14 413 доларів США 70 центів, суму курсової різниці в розмірі 1 006 483 грн. 97 коп. та судовий збір.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року (том І а.с.187-193) позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково, солідарно стягнуто з відповідачів на користь Банку заборгованість за Кредитним договором №068-2008-1212 від 20 травня 2008 року в сумі 14 413 доларів США 70 центів, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку судовий збір в розмірі 1 827 грн. 00 коп., а також стягнуто з ОСОБА_4 на користь Банку судовий збір в розмірі 1 827 грн. У задоволенні решти вимог - відмовлено. Крім того, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов Кредитного договору - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 14 413 доларів США 70 центів, а також судового збору - скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі, в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов кредитного договору - рішення скасувати, постановити ухвалу про залишення позову без розгляду.

Апеляційну скаргу мотивувала, зокрема, тим, що вищевказане рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно встановлені обставини, які мають значення для справи, суд неправильно дослідив докази та надав їм оцінку, невірно встановив правовідносини. Зазначає, що суд не міг розглядати справу та ухвалювати рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними умов кредитного договору, оскільки позивач в судові засідання двічі не з'явився, не просив розглядати справу у його відсутності та не підтримував позовні вимоги, у зв'язку з чим позов останнього суд мав би залишити позовну заяву без розгляду. Разом з тим, розглядаючи позов ПАТ «Універсал Банк» згідно ч.4 ст.169 ЦПК України суд мав би постановити заочне рішення.

Крім того, рішення районного суду є також незаконним внаслідок того, що вимога щодо сплати процентів, нарахованих після звернення позивача до відповідача про дострокове повернення частини позики, що залишилась є незаконною та не підлягає виконанню. Також, неправильно застосовані норми матеріального права при вирішенні питань щодо правильності визначення ціни за кредитним договором, свободи договору.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 03 лютого 2016 року (том І а.с.233-237) апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задоволено, рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано та постановлено у цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. В частині позовних вимог ОСОБА_3 - постановити ухвалу про залишення позовних вимог без розгляду.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 03 лютого 2016 року (том І а.с.238-240) апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задоволено, рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову - скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним умов кредитного договору - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням Апеляційного суду міста Києва від 03 лютого 2016 року Нарапович О.Д. в інтересах ПАТ «Універсал Банк» подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати вказане рішення суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року (том ІІ а.с.50-52) касаційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково, рішення Апеляційного суду міста Києва від 03 лютого 2016 року - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4, ОСОБА_3 та представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, з підстав, викладених у ній.

Представник ПАТ «Універсал Банк» - адвокат Ткаченко Н.В. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила її відхилити, посилаючись, зокрема, на те, що заборгованість за відсотками і підвищеними відсотками була розрахована з 28 березня 2014 року по 20 жовтня 2015 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення та заперечення ОСОБА_4, ОСОБА_3, представника ОСОБА_3 та представника ПАТ «Універсал Банк», з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 20 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 068-2008-1212, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав від Банку кредит в сумі 75 700,00 доларів США строком користування до 10 травня 2024 року зі сплатою 12,45 % річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме садового будинку СТ «Верстатозавод» та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

10 березня 2009 року, 27 березня 2009 року, 24 липня 2012 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладалися додаткові угоди до кредитного договору, якими змінювався розмір плати за користування кредитом: з 10 березня 2009 року по 26 березня 2009 року встановлювалася ставка за користування кредитом на рівні 5,72 % річних; з 27 березня 2009 року по 09 березня 2015 року - 13,8 % річних; з 10 березня 2015 року - 12,45 % річних.

Для забезпечення виконання зобов'язання позичальником за кредитним договором, 20 травня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 068-2008-1212-Р.

27 березня 2009 року та 24 липня 2012 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 укладалися угоди, якими узгоджувалася зміна розміру плати за користування кредитом.

Так, рішенням Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість станом на 27 березня 2014 року за кредитним договором в сумі 81 684,34 доларів США.

Відповідно до розрахунку, наданого Банком, заборгованість за кредитним договором станом на 20 жовтня 2015 року складала 14 413,70 доларів США, а саме: відсотки - 13 480,97 доларів США, підвищені відсотки - 932,73 доларів США.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 413 доларів США 70 центів, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що Банк правомірно надав ОСОБА_3 кредит у іноземній валюті, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення курсової різниці, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у їх задоволенні, оскільки кредитним договором таке стягнення не передбачено. Крім того, суд вирішив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання умов кредитного договору недійсним, оскільки доводи ОСОБА_3 щодо невідповідності кредитного договору вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» стосовно використання Банком іноземної валюти, є безпідставними.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, з урахуванням наданих рекомендацій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 25 жовтня 2017 року, погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час нового розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року в повному обсязі не виконано, крім того, ОСОБА_3 особисто в судовому засіданні пояснив, що ним сплачено лише 150 тисяч.

Представник Банку в судовому засіданні пояснила, що оскільки вищевказане рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року не виконане, а проценти за користування кредитними коштами постійно зростають, то сплачену ОСОБА_3 суму в розмірі 150 тисяч віднесено в рахунок погашення заборгованості.

Крім того, розрахунок, наданий банком, відповідає дійсним обставинам справи.

Так, виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов правильних висновків про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 413 доларів США 70 центів, оскільки, крім іншого, Банк правомірно надав ОСОБА_3 кредит у іноземній валюті.

Також, судом першої інстанції зроблені вірні висновки про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення курсової різниці, оскільки кредитним договором таке стягнення не передбачено.

Доводи про те, що сторони бажають укласти мирову, є необґрунтованими, оскільки сторони не позбавлені права укласти мирову угоду навіть на стадії виконання судового рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, наведені у ній, не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають дійсним обставинам справи та письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367-368, 371, 374, 375, 381-384, 389-390 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 листопада 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: Я.В.Головачов

О.В.Шахова