ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 650/1306/17 Головуючий в І інстанції Сікора О.О.
Номер провадження №22ц-819/206/2018 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргуБорозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області у складі судді Сікори О.О. від 15 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5, від імені якого діє представник ОСОБА_6, до ОСОБА_7, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Чарівненської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, Великоолександрівської районної державної адміністрації Великоолександрівського району Херсонської області про визнання права на земельну ділянку,

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право на земельну ділянку, що належала спадкодавцю ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його матір ОСОБА_8 була членом колгоспу «Червона зірка» Великоолександрівського району та 01.05.1982 року вийшла з нього на пенсію по віку, набувши статусу колгоспного пенсіонера. Після виходу на пенсію, з 1986 року вона проживала у Білозерському районі.

Державний акт на право колективної власності на земельну ділянку КСП «Червона зірка» отримало 01.04.1994 року.

01.04.1997 року загальними зборами членів КСП «Червона зірка» було затверджено список осіб, які мають право на земельну частку (пай). Його матір як член колгоспу «Червона зірка» мала право на земельну ділянку, однак з невідомих причин не була включена до зазначеного списку.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина. Вважає, що він, як її спадкоємець успадкував право на земельну ділянку. Однак звернутися за прийняттям спадщини на земельну ділянку до нотаріальної контори він не може, оскільки не має правовстановлюючого документу на підтвердження належності матері такого права.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 15 травня 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) у межах та нормах для членів колишнього КСП «Червона зірка» Великоолександрівського району із земель резервного фонду для сільськогосподарського використання, що знаходиться на території Чарівненської сільської ради Великоолександрівського району.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Борозенська сільська рада Великоолександрівського району, яка з 29.01.2018 року є правонаступником Чарівненської сільської ради подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_9 у задоволенні позову.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом першої інстанції дано неправильну оцінку встановленим у справі обставинам. Зокрема суд не врахував, що ОСОБА_8 не була членом КСП «Червона зірка» і не була включена до списку осіб, які мали право на частку в майні КСП. В архіві Великоолександрівської райдержадміністрації, куди переданий на зберігання архівний фонд СВК «Червона зірка» куди увійшов й архів колгоспу «Червона Зірка» з 1977 року по 01.05.1982 року (до моменту виходу ОСОБА_8 на пенсію) жодних відомостей про неї немає.

Також апелянт зазначає про те, що розгляд справи відбувся за їх відсутності, чим порушено їх права, оскільки судовим рішенням, у зв'язку з реорганізацією Чарівненської сільської ради, обов'язок його виконання покладається на Борозенську сільську раду як правонаступника.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області підтримало доводи апеляційної скарги та зазначило про те, що суд неправильно застосував норми права, які регулюють спірні правовідносини.

Позивач ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини у даній справі виникли з приводу спадкування прав, які за життя не були набуті спадкодавцем у встановленому законом порядку і за життя вона не ставила питання про доведення свого права на земельну частку (пай) під час розпаюванню колективного сільськогосподарського підприємства.

За положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року передбачено, що колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

У відповідності до частини першої статті 5 цього Закону членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з послідуючими змінами, судам потрібно мати на увазі, що згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті

успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП

на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її

права на земельну частку.

Аналіз викладених нормативно-правових актів дає підстави для висновку про те, що визначальним аспектом у вирішенні спору щодо права особи на отримання у власність земельної ділянки під час розпаювання колективного сільгосппідприємства є її членство в ньому, або те, що за життя особа, яка була членом КСП оспорювала невключення її до списків, що є додатком до Державного акту на право колективної власності.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_8, що підтверджується актовим записом № 306 від 04 листопада 2014 року (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 а.с.6).

Позивач є сином ОСОБА_8 (а.с.5).

Відповідно до листа Відділу у Великоолександрівському районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 27 березня 2017 року КСП «Червона Зірка» отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії ХС-ІV на території Чарівненської сільської ради 01 квітня 1994 року (а.с.8).

В листі Управління пенсійного фонду України в Білозерському районі Херсонської області від 09 березня 2017 року повідомляється про те, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на обліку у вказаному управлінні та отримувала пенсію за віком, а з листопада 2014 року знята з обліку у зв'язку зі смертю. В документах архівної пенсійної справи ОСОБА_8 згідно трудової книжки колгоспника від 25.02.1966 року наявні відомості про роботу в колгоспі «Червона Зірка» Чкалівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області (а.с.9). Лист не містить підпису посадової особи та печатки, а також не завірений в установленому законом порядку.

Згідно з Державним актом на право власності на землю серія ХС-ІV Чарівнянською сільською радою відповідно до рішення від 01 квітня 1994 року № 81 передано КСП «Червона Зірка» у колективну власність 6276,1 га землі в межах згідно з планом для сільськогосподарського використання ( а.с.111-114).

Також у Державному акті зазначено про додаток у вигляді списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства.

Відповідно до списку громадян - членів КСП «Червона Зірка» (додаток № 1 до Державного акту) ОСОБА_8 у списку не значиться (а.с.87). Відсутність ОСОБА_8 у зазначеному списку учасниками справи не заперечується.

Випискою з погосподарської книги №736, особистий рахунок НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_8 вибула з території Чарівненської сільської ради 28.05.1985 року (а.с.77).

Задовольнити позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем після своєї матері ОСОБА_8, який заявив про своє право на спадкове майно у виді права на земельну частку, таке спадкове майно після померлої залишилось і воно може бути об'єктом успадкування.

При цьому суд виходив із того, що створення КСП «Червона Зірка» на базі колгоспу «Червона Зірка» свідчить про те, що КСП «Червона Зірка» є правонаступником прав та обов'язків колгоспу «Червона Зірка», а відповідно, і права членів останнього, які були законодавчо визначені не можуть бути втрачені із такою реорганізацією.

На думку районного суду, права членів КСП «Червона Зірка» на земельну частку обумовлені не самим членством у ньому, а саме членством у колгоспі «Червона Зірка» під час якого громадяни фактично набули відповідні права і на підставі чого вони набували членство у колективному сільськогосподарському товаристві. Отже ОСОБА_8, будучи членом колгоспу, набула право на земельну частку у межах та нормах визначених у встановленому законом порядку з 01 квітня 1994 року, що є днем отримання КСП «Червона Зірка» Державного акту, оскільки таке право законодавчо закріплено і за пенсіонерами, які раніше працювали у колгоспі.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, оскільки суд прийшов до нього при неповному з'ясуванні обставин у справі та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд посилався на письмові докази, що наявні в матеріалах справи. Зокрема, на архівну довідку Об'єднаного трудового архіву селищних, сільських рад Великоолександрівського району від 15 березня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_8 працювала у колгоспі «Червона Зірка» у 1978, 1981, 1982 роках; архівну довідку архівного сектору Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області від 27 лютого 2017 року, у відповідності до якої в документах архівного фонду СВК «Червона Зірка» за період з 1977 року по 01 травня 1982 року ніяких відомостей про ОСОБА_8 не виявлено, як не виявлено і відомостей про видачу Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Червона Зірка»; посвідчення № 082/410 у 1982 року, з якого вбачається, що пенсію ОСОБА_8 вийшла під час її роботи в колгоспі «Червона Зірка»; довідку, що видана у березні 1982 року колгоспом «Червона Зірка», якою підтверджується, що ОСОБА_8 працювала у колгоспі з 01 січня 1952 року по 31 грудня 1954 року, з 01 січня 1957 року по 31 грудня 1957 року, з 01 січня 1959 року по 31 грудня 1966 року, з 01 січня 1969 року по 01 листопада 1969 року, з 21 грудня 1981 року по 22 березня 1982 року; ксерокопію титульного листа трудової книжки, виданої на ім'я ОСОБА_8 25 лютого 1966 року, де зазначено що остання була прийнята в члени колгоспу у 1946 році.

Мотивуючи своє рішення викладеними вище доказами, суд зазначив, що вони є належними та допустимим, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечувались сторонами та не викликають сумніву в їх достовірності.

Такий висновок не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Жоден з цих доказів не підтверджує членство ОСОБА_8 в КСП «Червона зірка», а також відомості про те, що ОСОБА_8 за життя не погоджувалась із тим, що її не включено до списків осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Відповідно до положень статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд першої інстанції, посилаючись на викладені докази, не звернув уваги на те, що всі ці документи є ксерокопіями, які не засвідчені в установленому законом порядку.

Крім того, з журналу технічної фіксації (а.с. 231) вбачається, що під час дослідження незавірених копій письмових доказів суд їх оригінали не оглядав.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав вважати позов спадкоємця ОСОБА_5 про визнання за ним права на земельну частку (пай), яке не належало померлій на час відкриття спадщини, а тому не підлягало успадкуванню.

Колегія суддів приходить до висновку про скасування судового рішення як такого, що постановлено при неповному з'ясуванні обставин у справі та неправильному застосуванні норм матеріального права, та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ч.6 ст.259, ст. 268 ЦПК України, колегія судів,

постановив:

Апеляційну скаргу Борозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області задовольнити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської від 15 травня 2018 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, від імені якого діє представник ОСОБА_6, до ОСОБА_7, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Чарівненської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, Великоолександрівської районної державної адміністрації Великоолександрівського району Херсонської області про визнання права на земельну ділянку відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М. Полікарпова

Судді Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко