Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2683/17

2/330/140/2018

"08" лютого 2018 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого Федорець С.В.

при секретарі Шеліповій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: Запорізька область, Якимівський район, с.Охрімівка, вул. Центральна 110) до ОСОБА_2 (адреса: Запорізька область, Якимівський район, с.Охрімівка, вул. Центральна 110) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю за наступними обставинами.

Позивач ОСОБА_1 починаючи з 1990 року є зареєстрованою та проживає у житловому будинку № 110 по вул. Центральна, с. Охрімівка, Якимівського району Запорізької області. За домовленістю між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку але нотаріально договір посвідчено не було (за цих обставин зареєструвати нерухоме майно у встановленому законом порядку не можливо), грошові кошти відповідач отримав, позивач вселилася до даного будинку. З цього моменту, власник ОСОБА_2 виїхав з будинку, знявся з реєстрації, жодного разу не приїздив, зв'язок із ним остаточно втрачено, оскільки із наявної інформації, останній виїхав за межі Якимівського району. Весь цей час позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки завжди проживає та фактично працює у селі, веде підсобне господарство. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, крім позивача немає. Позивач неодноразово зверталася, до Охрімівської селищної ради з клопотанням, про те щоб визнали право власності на дане домоволодіння, оскільки позивач понад 25 років безперервно користуюся даним нерухомим майном. Охрімівська сільська рада відмовила позивачу, мотивуючи свою відмову тим, що якщо позивач має намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, останній необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

На цих підставах, позивач просить визнати за нею право власності на вказаний будинок за набувальною давністю.

Позивач надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, розглянути справу без її участі.

Відповідач, викликаний через оголошення на офіційному сайті Якимівського районного суду Запорізької області, до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Суд ухвалив слухати справу без участі сторін.

У відповідності до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення розгляду справи без участі сторін.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом.

Статтею 344 ч.1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалось за 3 роки до набрання чинності цим кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права та визнання правочину недійсним.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, судом було встановлено, що 20.10.1990 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі продажу житлового будинку № 90 по вул.. Леніна, с. Охрімівка, Якимівського району Запорізької області (11-12) Згідно довідки Виконавчого комітету Охрімівської сільської ради 17.02.2016 року вул .Леніна була перейменована на вул.. Центральна (а.с.38 ). Згідно довідки Охрімівської сільської ради будинок № 110 що належить до інвентаризації, проведеної Якимівським БТІ в 1989 року був будинком № 90. (а.с.39)

Позивач ОСОБА_1 з 29.08.1995 року офіційно зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.40) Відповідач хоча і зареєстрований на території Охрімівської сільської ради але не проживає (а.с.41)

Позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном (а.с.20-26)

На підставі вищевикладеного, розглянувши матеріали справи, суд, встановив, що позивач на протязі 28 років відкрито, безперервно володіє будинком, що є предметом позову, дійшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі .

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України,ст.ст. 16,328 ч.1,344 ЦК України ст.ст.258,259,263-265, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) НОМЕР_2, виданий 15.08.1995 року, Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області право власності на

житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, розташований по вул. Центральна 110, с. Охрімівка, Якимівського району, Запорізької області, який складається з: будинок А-1 загальною площею 91,0 м2., житловою площею 32,7 м2, з прибудовами а-1 площею 25.5 м2, а1-1 веранда площею 20.5 м2, а2-1 площею 6,3 м2, Б-1 гараж площею 43,9 м2, В-1 сарай площею 7,6 м2, Г погреб площею 11,0 м2, Д-1 вбиральня площею 1,7 м2, огорожі №-1, водогін №2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його складення .

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Федорець С.В.