Справа № 603/195/18
Провадження №2/603/146/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, в якому просить збільшити розмір аліментів, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1200 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 200 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 18.06.2015 року згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області шлюб між сторонами розірвано. За час перебування у шлюбі у них народився ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.07.2015 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 у користь позивача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 400 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивача в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення малолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку. На даний час дитина потребує значно більшого догляду, часто хворіє тому потребує домашнього догляду та матеріальних коштів для проведення частого медичного лікування, у звязку з чим збільшуються грошові витрати для утримання сина.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності. У поданому 17.05.2018 року відзиві на позов вказав, що позов щодо збільшення стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_2 визнає частково на суму в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стосовно стягнення збільшення розміру аліментів на утримання позивача ОСОБА_1 заперечив, оскільки рішення суду від 07.07.2015 року, яким присуджено стягнення таких аліментів припинило свою дію 11.02.2016 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких підстав.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 18.06.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 07.05.2012 року виконавчим комітетом Вістрянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №01, розірвано.

За час перебування у шлюбі в сторін народився ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ИД №170823, видане 20.02.2013 року Гориглядівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №1).

Згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.07.2015 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи таке стягнення з дня предявлення позову до суду й до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.05.2015 року.

Вирішено стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення малолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку.

Рішення набрало законної сили 18.05.2015 року та є чинним.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У ст.141 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.07.2015 року встановлено, що дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем ОСОБА_1 в с.Вістря Монастириського району Тернопільської області.

Згідно наданих позивачем ксерокопій консультативної карти від 26.02.2018 року, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 25.08.2017 року, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідки №7 про потребу дитини у домашньому догляді від 09.02.2017 року, довідки №14 про потребу дитини у домашньому догляді від 02.03.2018 року, вбачається, що дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, часто хворіє, у звязку з чим перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду.

З наданих суду ксерокопій накладних від 20.01.2018 року, від 05.01.2018 року, на придбання меблів, рахунку №5, товарного чеку від 15.01.2018 року, товарного чеку від 27.12.2017 року на придбання одягу, взуття, білизни не вбачається використання вказаних речей саме ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а не іншої особи, що в силу ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду зазначені докази, як такі, що не стосуються предмета доказування.

Крім того, накладна №238 на придбання матрацу «Даілі», видана 23.12.2018 року, а тому не може бути взята до уваги судом.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку, частим захворюванням та необхідністю проведення медичного лікування дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

Відповідач ОСОБА_2, заперечуючи позовним вимогам, у відзиві на позов вказав, що немає можливості надавати таку допомогу, пояснюючи це тим, що здійснює догляд за особою, що досягла вісімдесятирічного віку своєю бабусею ОСОБА_4, що не дозволяє йому мати постійне джерело доходу та надавати допомогу синові в більшому розмірі від мінімального, що визначений чинним законодавством, загальний його дохід за 2017 рік склав близько 5500 грн., що становить 450 грн. щомісяця.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано довідку від 11.05.2018 року, згідно якої відповідач ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УСЗН Монастириської РДА та отримує компенсаційну виплату за здійснення догляду за особою похилого віку, що досягла вісімдесятирічного віку за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року всього в сумі 178,68 грн., та довідку №29, видану 08.05.2018 року приватним сільськогосподарським підприємством «Реан», згідно якої дохід за оренду земельного паю за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становить 6211 грн. 18 коп.

З урахуванням фактичних обставин справи, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, встановленого положеннями ч. 2 ст. 182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте встановлений розмір аліментів, який відповідач повинен сплачувати згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області 07.07.2015 року є меншим від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити належного утримання та виховання дитини, суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню.

Враховуючи вищенаведене, виходячи із рівності обовязків батьків утримувати дітей до повноліття, враховуючи стан здоровя та матеріальне становища відповідача та дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.07.2015 року з 400 грн. до 1000 грн.щомісяця на дитину але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що дані про незадовільний стан здоровя відповідача відсутні, відповідач є працездатною особою і зобовязаний утримувати сина, виконуючи свій обов'язок як батька, встановлений законом, проте у звязку із здійсненням догляду за особою, що досягла вісімдесятирічного віку позбавлений можливості отримувати стабільний дохід.

У силу ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.07.2015 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення малолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, на час розгляду справи досягнув пятирічного віку, а тому позовпро збільшення розміру аліментів на утримання позивача ОСОБА_1 з 100 грн. до 200 грн., до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 76, 81, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: провул.Липовий, 3 с.Горигляди Монастириського району Тернопільської області), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2, місце проживання: провул.Липовий, 3 с.Горигляди Монастириського району Тернопільської області, паспорт громадянина України серії НЮ №208946, виданий 25.12.2009 року Монастириським РВ УМВС України в Тернопільській області, про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити присуджений рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.07.2015 року розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,з 400 (чотириста) грн. на 1000 (одну тисячу) грн.

Стягувати з ОСОБА_2, місце проживання: провул.Липовий, 3 с.Горигляди Монастириського району Тернопільської області,в користь ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: провул.Липовий, 3 с.Горигляди Монастириського району Тернопільської області), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах належної до сплати суми аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючийсуддя ОСОБА_5