АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 754/11427/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Таран Н.Г.

06 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Лапчевської О.Ф., Левенця Б.Б.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поставка» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поставка», ОСОБА_4, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним патенту України №90990 на корисну модель,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Агро-Поставка», ОСОБА_4, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та просили визнати недійсним повністю патент України №90990 від 10.06.2014 на корисну модель «Пристрій для зберігання та/або перевезення свіжих овочів та/або свіжих фруктів та/або свіжої зелені, що містить акумулятори холоду»; зобов'язати Мінекономрозвитку внести зміни до державного реєстру патентів України на корисні моделі стосовно визнання недійсним повністю зазначений патент та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.09.2017 відкрито провадження в справі за вищевказаним позовом.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агро-Поставка» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Посилається на недотримання судом правил підсудності. В обґрунтування своїх доводів вказує, що єдиним власником спірного патенту є ОСОБА_3 за місцем проживання якої повинна розглядатися справа. Зазначив, що відповідач - 3 не міг порушити права інтелектуальної власності позивачів, а тому відсутні підстави для розгляду справи за його місцем проживання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначив, про те, що він скористався своїм процесуальним правом визнати коло відповідачів по справі, і за місцем реєстрації одного з них подав вищезгаданий позов. Вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою , а доводи апеляційної скарги безпідставними.

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1909/2018
Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

У судовому засіданні представник ТОВ «Агро-Поставка» просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав.

Представник позивача просив суд відхилити апеляційну скаргу, зазначивши, що доводи, викладені в ній є необґрунтованими, оскільки справу відкрито на підставі ч. 1 ст. 113 ЦПК України в редакції від 03.08.2017.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися судом про час та місце слухання справи. На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за їх відсутністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана відповідно до вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України. Місце проживання відповідача перевірено відповідно до вимог ст. 122 ЦПК України. Підстав для повернення позовної заяви або залишення її без руху на час відкриття провадження у справі відсутні.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Матеріали справи містять дані про те, що позов подано до трьох відповідачів, а саме: ОСОБА_3, ТОВ «Агро-Поставка», ОСОБА_4, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України (в редакції станом на 14.12.2017) позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

На підставі викладеного можливо зробити висновок, що за наявності кількох відповідачів законодавець надав позивачу право визначати підсудність розгляду справи за місцезнаходженням одного з них на свій розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що місце проживання ОСОБА_4 є АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Деснянського району м. Києва.

Таким чином, позивачі, скориставшись своїм правом, звернулися до суду з дотриманням встановленої законодавством альтернативної підсудності.

Враховуючи, що відкрито провадження у справі було за місцезнаходженням відповідача - ОСОБА_4 з додержанням правил альтернативної підсудності, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі правильними.

За наведеного, суд першої інстанції діяв відповідно до вимог процесуального законодавства чинного на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 №3, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи повинен відбуватися за місцем проживання ОСОБА_3, колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи вищевикладені обставини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем не може бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, враховуючи, що позивачі при пред'явленні позову дотрималися правил альтернативної підсудності та особисто на власний розсуд визначилися з колом відповідачів в рамках діючого законодавства.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поставка» залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 06.03.2018.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: О.Ф. Лапчевська

Б.Б.Левенець