Справа № 308/3761/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді - Бедьо В.І.

при секретарі - Пазяк С.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ТОВ «Агро-Солотвино» - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ТОВ «Агро-Солотвино», ОСОБА_4 сільської ради Ужгородського району, з третьою особою без самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання договору оренди земельної ділянки нечинним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який обгрунтовує наступним.

Після розпаювання колективного сільського підприємства «Гроно», ОСОБА_3, мешканка с.Худльово, вул. Миру,46, Ужгодського району, Закарпатської області, стала власником Сертифіката серії ЗК № 018749 на земельний пай, розміром 2,27 гектара на території ОСОБА_4 сільської ради Ужгородського району за межами с.Худльово та відображений в контурі №882 збірного кадастрового плану до схеми розташування земельних часток (паїв) КСП«Гроно».

Будучи не взмозі обробляти землю ОСОБА_3 та займатись вирощуванням сільськогосподарської продукції, вона прийняла рішення передати належний їй земельний пай в оренду фермерському господарству «Прайм-Агро».

З огляду на це ОСОБА_3 доручила голові фермерського господарства «Прайм-Агро» громадянину ОСОБА_6 оформити всі необхідні документи для підготовки договору оренди належного їй земельного паю (довіреність від 12 лютого 2014 року, зареєстрована в реєстрі за №13) та надала йому для цього всі необхідні документи (копію свого паспорту та ідентифікаційного номеру).

01 серпня 2016 року з громадянкою ОСОБА_3 було укладено з ФГ «Прайм Агро» в особі голови цього господарства ОСОБА_6 договір оренди вищевказаної земельної ділянки за №23/1, в якому були передбачені усі необхідні умови та вимоги, передбачені для договорів оренди земельних ділянок.

У цей же період ОСОБА_3 було викликано до ОСОБА_4 сільської ради, на території якої вона проживає, де землевпорядник ОСОБА_7 роз'яснила їй право на отримання субсидії за комунальні послуги і запропонувала підписати документи, які нібито пов'язані з отриманням субсидій, що вона і зробила.

Проте згодом ОСОБА_3 стало відомо, що документом, який вона підписала. являється договір оренди належного їй паю, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Солотвино» 10 серпня 2016 року, який вона не мала наміру підписувати.

Відтак, позивач вважає, що в даному випадку внаслідок обману сталась невідповідність між волею громадянки ОСОБА_3 та її волевиявленням при вчиненні даного правочину.

В подальшому стало відомо, що працівники ОСОБА_4 сільської ради та ГОВ «Агро-Солотвино» окрім неї, обманули ще декількох власників земельних паїв.

За вказаним фактом наразі проводиться досудове розслідування слідчим Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Позивач вважає , що працівники ОСОБА_4 сільської ради Ужгородського району знали про те, що якби громадянка ОСОБА_3 володіла інформацією, що підписує не документ для отримання субсидії, а договір оренди земельної ділянки паю з ГОВ «Агро-Солотвино», не

вступила б у дані правовідносини, оскільки виготовленням документів для майбутньої можливості укладення громадянкою ОСОБА_3 договору оренди паю саме з фермерським господарством«Прайм-Агро» займався лише голова фермерського господарства «Прайм-Агро» ОСОБА_6 ще з 12 лютого 2014 року.

Крім того, саме голова ФГ «Прайм-Агро» ОСОБА_6 листом від 07.04.2016 звертався на адресу Ужгородської РДА з проханням здійснення виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) із земель КСП «ГРОНО», серед яких є і громадянка ОСОБА_3

На підстав викладеного позивач просить суд визнати договір оренди земельної ділянки із розпайованих земель колективного сільськогосподарського підприємства «ГРОНО» розміром 2,27 гектара, що знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Ужгородського району за межами с.Худльово, відображений у контурі №882 від 10 серпня 2016 року, укладений між громадянкою ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Солотвино» - нечинним.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив задовольнити з підстав, викладених у змісті позовної заяви.

Представник відповідача ТОВ «Агро-Солотвино» в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Представник відповідача ОСОБА_4 сілької ради в судове засідання не зявився, хоч належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, про приичну неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоч повідомлявся про дату та час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши зміст позову та доданих до нього письмових доказів, судом встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить нечинним договір оренди земельної ділянки із розпайованих земель колективного сільськогосподарського підприємства «ГРОНО» розміром 2,27 гектара, що знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради Ужгородського району за межами с.Худльово, відображений у контурі №882 від 10 серпня 2016 року, укладений між громадянкою ОСОБА_3 та ТОВ «Агро-Солотвино».

Підставою звернення до суду з даною позовною вимогою позивач зазначає те, що вказаний вище договір був нею підписаний нею під впливом обману з боку працівників ОСОБА_4 сільської ради, на території якої вона проживає, зокрема землевпорядника ОСОБА_7, і підписуючи документи вона помилково вважала, що такі стосуються отримання субсидії за комунальні послуги, а не договір оренди земельної ділянки із розпайованих земель колективного сільськогосподарського підприємства з ТОВ «Агро-Солотвино».

З доданих до справи письмових доказів встановлено, що ОСОБА_3, мешканка с.Худльово, вул. Миру,46, Ужгодського району, Закарпатської області, має право на земельну частку ( пай), розміром 2,27 гектара на території ОСОБА_4 сільської ради Ужгородського району за межами с.Худльово та відображений в контурі №882 збірного кадастрового плану до схеми розташування земельних часток (паїв) КСП«Гроно», що відповідно підстверджується копією Сертифіката серії ЗК № 018749, виданого Ужгородською районною державною адміністрацією.

Розділ IX Перехідних положень 1 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону.

У відповідності до вимог ст. 4 ЦПК України кржна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїз порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст 1 ЗУ «Про оренду землі», визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 2 вказаного вище закону відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України,Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Обєктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Положеннями стаття 6 ЗУ «Про оренду землі» регламентовано, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

У відповідності до положень ст. ст. 13, 14, 15, 16, 17 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування.

Обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, в даному випадку позивач ОСОБА_3 просить визнати нечинним договір оренди належної їй земельної ділянки (паю), як такий, що укладений всупереч її дійсному волевиявленню під дією обману.

Вказану обставину позивач підтверджує доданим до матеріалів справи витягом з ЄРДР, зі змісту якої вбачається, що 17.09. 2016 року відкрито кримінальне провадження № 0001300 з правовою кваліфікацією злочину ч. 1 ст. 358 КК України за колективною заявою мешканців с. Худльово про те, що невідома особа від імені власників паїв уклала договори оренди земельних ділянко терміном на 10 років, підробляючи їх підписи в графі «орендодавець».

Крім того позивачем додано до позову копію зазначеної вище колективної скарги власників пайових сертифікатів КСП Гроно мешканців с. Худльово на протиправні дії № Н 04808 від 16.09.2016 року.

У правочині зовнішнє волевиявлення особи має відповідати його внутрішній волі. Вона має бути спрямована на досягнення відповідного юридичного наслідку, тому не можуть розглядатися як правочини ті фактичні дії особи, які не призводять безпосередньо до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав та обовязків.

Так положеннями ч. 1 ст. 230 ЦК України визначено, що якщо одна з сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша ст. 229 цього кодексу), такий правочи визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відтак законодавцеь передбачив, що правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Разом з тим положеннями ч. 3 ст. 77 ЦПК визначено, що сторони мають обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сокупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Цивільний кодекс встановлює презумпцію правомірності договору (ст. 204). Це означає, що договір є дійсним, якщо: він не визнаний недійсним судом; його недійсність не випливає з норми закону.

У ст. 203 ЦК наведено вичерпний перелік умов, при дотриманні яких договір буде дійсним, зокрема зміст договору не повинен суперечити нормам ЦК, інших актів цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам; особа, яка укладає договір, повинен мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника договору повинне бути вільним і відповідати його внутрішній волі; договір повинен укладатися у формі, установленій законом; договір повинен бути направлений на реальне настання обумовлених ним наслідків; договір, що укладається батьками (усиновителями), не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх або непрацездатних дітей.

Як вбачаться зі змісту позову, позивач єдиною підставою для визнання договору недійсним вказує відсутність волевиявлення учасника договору, зокрема ОСОБА_3, жодних інших доводів щодо недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину, така не водить.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку

навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Всупереч цьому позивач не довів в судовому засіданні з посиланням на належні докази той факт, що підписала оспорюваний договір оренди землі під впливом обману. В даному випадку витяг щодо відкриття кримінального провадження суд не вважає належним доказом на підтвердження фактів, наведених ОСОБА_3 в її позові, оскільки доказів того, що з приводу шахрайських дій осіб, на які вказує позивач, винесено вирок, такі визнанні винним тощо стороною позивача не надано.

Згідно положень ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З доданих до матеріалів справи договору оренди земельної частки (паю) від 10.08.2016 року та акту приймання-передачі земельної частки (пю) до договору оренди земельної частки (паю) від 10.08.2016 року вбачається, що такі відповідають загальним вимогам чинного законодавства щодо його оформлення, підписані сторонами.

На підставі вищазазначеного суд, оцінивши всі докази по справі, приходить до переконання, що позивачем не наведено жодних законних підстав з посиланням на докази на підтвердження нечинності оспорюваного ним договору оренди, що є підставою для відоми в задоволенні поданого нею позову.

Керуючись статтями ст.ст.4, 12, 13, 76- 81, 141, 209, 259, 263 265, 268 ЦПК України, статтями 526, 611, 615, 1054 ЦК України, ч. 1 ст.ст. 203, 627, 230 ЦК України, ЗУ «Про оренду землі» суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволення позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ТОВ «Агро-Солотвино», ОСОБА_4 сільської ради Ужгородського району, з третьою особою без самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання договору оренди земельної ділянки нечинним відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_8