Справа № 635/5254/17
Провадження № 2/635/1010/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року смт. Покотилівка Харківського район Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Караченцева І.В.,

секретар судового засідання - Ус Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та остаточно просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вони з відповідачем проживали однією сім'єю без шлюбу та перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року по 2011 рік. Від спільного життя у них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя з відповідачем не склалося, вони припинили проживати однією сім'єю, дитина залишилась проживати разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, не надає матеріальної допомоги. Позивач не працює, має на утриманні ще двох малолітніх дітей. Відповідач працевлаштований, має постійний щомісячний дохід, не має інших неповнолітніх дітей або непрацездатних членів сім'ї, за своїм матеріальним становищем та стоном здоров'я здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року відкрито провадження по справі.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, надав до суду письмову заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, надав довідку з офіційного місця роботи про нараховану та виплачену заробітну плату.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження останньої серії НОМЕР_3, видане 13 квітня 2010 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 87 від 13.04.2010 р.

Дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на утриманні матері, що підтверджується актом депутата Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області від 11.09.2017 р.

Відповідач працевлаштований, працює молодшим приймальником товарів в ТОВ «АТБ-маркет», що підтверджується довідкою від 06.12.2017 р. № 12375.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На час розгляду справи, відповідачем не надано суду даних на підтвердження того, що він має інших дітей, непрацездатних дружину, батьків, дочку, сина, інших утриманців, що його стан здоров'я та/або матеріальне становище перешкоджають сплаті аліментів на утримання дитини, а також будь-які інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі викладеного, враховуючи що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язаний її утримувати, але свої зобов'язання по утриманню дитини не виконує, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 14.09.2017р. та до повноліття дитини.

При цьому, суд також враховує, що батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини, неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з позивачем, яка несе основний тягар щодо забезпечення утримання дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 181, 182, ч. 2 ст. 183, ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого молодшим приймальником товарів в ТОВ «АТБ-маркет», реєстраційний номер особи платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер особи платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_2, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 14.09.2017р. та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого молодшим приймальником товарів в ТОВ «АТБ-маркет», реєстраційний номер особи платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 30 березня 2010 року.

Суддя І.В.Караченцев