Cправа № 563/1060/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Опришка П.З.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до Корецького районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди. Просить прийняти позовну заяву до розгляду і стягнути з ОСОБА_5 витрати на лікування у розмірі 82 275,35 грн., моральну шкоду - 100 000 грн., втрачений заробіток - 18 291,61 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6 496,00 грн.

19 жовтня 2017 року представником позивача подано уточнені позовні вимоги згідно яких позивач просить стянути з відповідача на її користь витрати на лікування у розмірі 82275,35 грн., моральну шкоду - 100 000 грн., втрачений заробіток - 22 771,61 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6 400,00 грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що 16 березня 2017 року, близько 17 години 30 хвилин, водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Volkswagen LT28», державний номерний знак НОМЕР_1, в якому вона перебувала, рухаючись в с. Стоянка, Києво-Святошинського району, Київської області на регульованому перехресті поблизу будинку №1 по вулиці 21- кілометр, Житомирське шосе, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6, який зупинився в попутному напрямку на перехресті на забороняючий сигнал світлофора.

В результаті ДТП, відповідно до висновків судово-медичної експертизи №75/Д від 13.05.2017 року позивач отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, а саме: перелом вертлюгової западини зі зміщенням відломків, вивиху лівої стегнової кістки, перелому лівої сідничної кістки, лобкової кістки, перелому бокових мас крижа S3-S5 зліва.

Згідно вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року по справі № 369/5237/17 (провадження № 1-кп/369/468/17) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_5 від призначеного основного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки передбачені п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 13.09.2017 року вирок Києво - Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року щодо ОСОБА_5 в частині притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України - скасовано. Звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року, а провадження по справі закрито.

В результаті отриманих травм, позивач була госпіталізована до КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» 20.03.2017 року, що підтверджується випискою з історії хвороби стаціонарного хворого від 24.03.2017 року. У період з 20.03.2017 р. по 24.04.2017 р. позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня», 30.03.2017 р. перенесла складну операцію, що підтверджується випискою з історії хвороби стаціонарного хворого від 21.04.2017 р. Витрати на лікування підтверджуються чеками на купівлю медичних препаратів. Загальна сума витрат на лікування становила 92 275 (девяносто дві тисячі двісті сімдесят п'ять гривень) 35 копійок. Враховуючи те, що відповідач відшкодував 10 000 грн., просить стягнути з нього витрати на лікування в розмірі 82 275 (вісімдесят дві тисячі двісті сімдесят пять) грн. 35 коп.

Крім того, позивач стверджує, що внаслідок травм була позбавлена права на працю, гарантованого Конституцією, а тому вважає, що відповідач повинен відшкодувати втрачений заробіток за період з 16.03.2017 року по 08.09.2017 року

Також, позивач зазначає, що зазнала моральної шкоди, яка полягала в перебуванні в край пригніченому стані, відчутті безпорадності, постійному занепокоєнні, тривозі і страху за своє майбутнє, таким чином вона вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, надав пояснення аналогічні позовній заяві.

Допитана в якості свідка в судовому засіданні позивач, ОСОБА_4, показала, що 16 березня 2017 року вона разом з іншими людьми їхала продавати картоплю на автомобілі «Volkswagen LT28», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5. Раптом вона відчула різкий удар і мішки з картоплею привалили їй ноги. Вказує, що зразу подумала, що просто забила нижні кінцівки, однак відразу стати на ноги не змогла. Швидка медична допомога госпіталізувала її в м. Боярку в медичний заклад. Провівши там три дні, її перевели в Київську обласну клінічну лікарню де зробили обстеження та виявили у неї перелом тазових кісток. Там вона перебувала до 24.04.2017 року. Зазначає, що потратила на лікування значну частину коштів, близько 30 000,00 грн. винна людям ще по сьогоднішній день. Вказує, що ОСОБА_7, дружина відповідача позичила їй на лікування 10 000,00 грн., однак потім вказала, що віддавати не потрібно. Також не заперечувала, що люди в селі зібрали на її лікування приблизно 15000, 00 грн.

Свідок, ОСОБА_8, суду показав, що являється чоловіком ОСОБА_4. Зазначає, що 16 брезня 2017 року йому зателефонував його брат та повідомив, що дружина в м. Києві потрапила в ДТП. Після цього зібрав всі кошти, що були в сім'ї та поїхав до дружини в лікарню. Пробув там з нею ввесь час до виписки.Також, підтвердив покази своєї дружини, що сімя ОСОБА_7 надала на лікування дружини 10 000,00 грн.

Свідок, ОСОБА_9, суду показала, що являється сусідкою позивачки. Вказала, що в селі людьми було утворено три групи, які ходили збирати грошові кошти на лікування ОСОБА_4. Група в якій перебувала вона зібрали 4788,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти позову заперечила. Подала заперечення згідно яких просить задоволити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача кошти в сумі 3071,75 грн., з яких, 1071,75 грн. - кошти в якості відшкодування майнової шкоди та 2000 грн. - кошти в якості відшкодування моральної шкоди. В відшкодуванні втраченого заробітку просить відмовити повністю з тих підстав, що у матеріалах позову відсутні будь - які докази про втрату чи зменшення позивачкою професійної або загальної працездатності внаслідок травми, отриманої в ДТП, і між ними є причинний звязок.

Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року по справі № 369/5237/17 (провадження № 1-кп/369/468/17) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_5 від призначеного основного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки передбачені п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з вироком 16.03.2017 року близько 17 години 30 хвилин, водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись в с.Стоянка, Києво-Святошинського району Київської області на регульованому перехресті поблизу будинку № 1 по вул. 21-й км Житомирського шосе, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_6, який зупинився в попутному напрямку на перехресті на забороняючий сигнал світлофора.В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля НОМЕР_3, - потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_10 отримали, відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 75/Д від 13.05.2017 року та № 70/Д від 03.05.2017 року, тілесні ушкодження середньої тяжкості, оскільки для зрощення перелому медіальної кісточки та дистального кінця діалізу правої малогомілкової кістки з незначним зміщенням відламків у ОСОБА_10 та для зрощення перелому вертлюгової западини зі зміщенням відломків, вивиху лівої стегнової кістки, перелому лівої стегнової кістки, перелому лівої сідничної кістки, лобкової кістки, перелому бокових мас крижа S3-S5 зліва у ОСОБА_4 необхідно більше 21 дня.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учаників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі,); п. 13.1 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, перебувають у прямому причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді спричинення потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також пошкодження транспортного засобу «BMW-328», д/н НОМЕР_5.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 13.09.2017 року вирок Києво - Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2017 року щодо ОСОБА_5 в частині притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України - скасовано. Звільнено ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року, а провадження по справі закрито.

Згідно з випискою з медичної картки стаціонарного хворого №25694/595 від 24.03.2017 року ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному центрі Комунального закладу «Київська обласна клінічна лікарня» з 20.03.2017 р. по 24.04.2017 р. з діагнозом поперечний перелом та перелом задньої стінки лівої кульшової западини, стан після усунення вивиху лівого стегна. Перелом лівої лонної та сідничної кістки зліва. Перелом бокових мас крижа S3-S5. Суральний флеботромбоз правої н/к.

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №25694/595 від 21.04.2017 року ОСОБА_4 30 березня 2017 перенесла операцію: ВРУ, МОС лівої вертлюгової западини 3 платинами та винтами.

Згідно з ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Придбання ліків, перевязочних матеріалів та матеріалів, що були використані при проведенні операції та у період реабілітації підтверджено наступними фіскальними чеками, за виключенням препаратів та речей, які були відсутні в лікарському призначенні та не були придбані за власні кошти позивачки згідно листа КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» №2738 від 08.12.2017 року:

-товарним чеком № 96 від 31.03.2017 р. на суму 32,88 грн.;

-товарним чеком № 88 від 20.03.2017 р. на суму 258,5 грн.,

-товарним чеком № 50 від 22.03.2017 р. на суму 28,20 грн.,

-товарним чеком № 41 від 23.03.2017 р. на суму 235,20 грн.,

-товарним чеком № 13807 від 23.03.2017 р. на суму 266,40 грн.,

-товарним чеком № 26427 від 23.03.2017 р. на суму 4335.14 грн.,

-товарним чеком № 99 від 25.03.2017 р. на суму 1425,32 грн.,

-товарним чеком № 96 віл 25.03.2017 року на суму 128,55 грн.,

-товарним чеком № 43 від 27.03.2017 р. на суму 33,75 грн.,

-товарним чеком № 42 від 27.03.2017 року на суму 186,50 грн.,

-товарним чеком № 79 від 27.03.2017 року на суму 254,36 грн.,

-товарним чеком № 13 від 27.03.2017 р. на суму 351,58 грн.,

-товарним чеком № 86 від 28.03.2017 р. на суму 30,51 грн.,

-товарним чеком № 14 від 28.03.2017 р. на суму 126,00 грн.,

-товарним чеком № 89 від 29.03.2017 р. на суму 95,53 грн.,

-товарним чеком № 01 від 29.03.2017 р. на суму 221,38 грн.,

-товарним чеком № 41 від 29.03.2017 р. на суму 1163,20 грн.,

-товарним чеком № АП-Чк-0029323 від 29.03.2017 р. на суму 196,53 грн,

-товарним чеком № 24 від 30.03.2017 р. на суму 542,45 грн. (за виключенням 1 пакету вартістю 2.00 грн.),

-товарним чеком № 30/03-05 від 30.03.2017 р. на суму 28200,00 грн.,

-товарним чеком № 25 від 30.03.2017 р. на суму 112,28 грн.,

-товарним чеком № 06 від 01.04.2017 р. на суму 10,00 грн.,

-товарним чеком № 98 від 01.04.2017 р. на суму 110,15 грн.,

-товарним чеком № 99 від 01.04.2017 р. на суму 257,58 грн. (за виключенням пелюшок вартістю 29.62 грн.),

-товарним чеком № 39 від 02.04.2017 р. на суму 111,31 грн. (за виключенням пелюшок вартістю 9.61 грн.),

-товарним чеком № 23 від 02.04.2017 р. на суму 423,74 грн. (за виключенням 1 пакету вартістю 2 грн.),

-товарним чеком № 05 від 03.04.2017 р. на суму 533,30 грн.,

-товарним чеком № 57 від 03.04.2017 р. на суму 382,60 грн. (за виключенням 1 пакету вартістю 2 грн.),

-товарним чеком № 40 від 03.04.2017 р. на суму 209,30 грн.,

-товарним чеком № 84 від 03.04.2017 р. на суму 81,78 грн. (за виключенням пелюшок вартістю 20,01 грн.),

-товарним чеком № 25 від 04.04.2017 р. на суму 338,25 грн.,

-товарним чеком № 14444 від 03.04.2017 р. на суму 296,31 грн. (за виключенням препарату Мумійо вартістю 94,76 грн.),

-товарним чеком № 14531 від 04.04.2017 р. на суму 542,77 грн.,

-товарним чеком № 22 від 05.04.2017 р. на суму 192,90 грн.,

-товарним чеком № 67 від 05.04.2017 р. на суму 222,87 грн.,

-товарним чеком № 93 від 05.04.2017 р. на суму 1306,61 грн.,

-товарним чеком № А5-Чк-0026210 від 06.04.2017 р. на суму 1070,50 грн.,

-товарним чеком № 47 від 06.04.2017 р. на суму 8,05 грн.,

-товарним чеком № А5-Чк-0026622 від 07.04.2017 р. на суму 580,92 грн.,

-товарним чеком № 43 від 07.04.2017 р. на суму 15,85 грн.,

-товарним чеком № 68 від 07.04.2017 р. на суму 44,91 грн.,

-товарним чеком № 74 від 07.04.2017 р. на суму 57,14 грн.,

-товарним чеком № 85 від 08.04.2017 р. на суму 94,68 грн. (за виключенням пелюшок вартістю 60,04 грн. та 1 термометра вартістю 17.32),

-товарним чеком № 21 від 08.04.2017 р. на суму 309,60 грн.,

-товарним чеком № 03 від 08.04.2017 р. на суму 1013,70 грн.

-розрахунковою квитанцією АСГУ №001001,

-товарним чеком № 56 від 09.04.2017 р. на суму 19,10 грн. (за виключенням перекису водню вартістю 3,25 грн.),

-товарним чеком № 71 від 10.04.2017 р. на суму 2581,31 грн. (за виключенням 2 пакетів вартістю 4,00 грн., паперових рушників вартістю 31,75 грн. та препарату Триомбраст вартістю 285,12 грн.),

-товарним чеком № 81 від 10.04.2017 р. на суму 600,15 грн.,

-товарним чеком № 82 від 10.04.2017 р. на суму 454,80 грн. (за виключенням Вікрилу вартістю 163,45 грн., Орасепту вартістю 151,60 грн. та Гематогену вартістю 49.80 грн.),

-товарним чеком № 105804 від 11.04.2017 р. на суму 566,70 грн.,

-товарним чеком № 24 від 11.04.2017 р. на суму 455,43 грн. (за виключенням 1 пакету вартістю 2 грн. та пелюшок вартістю 9,61 грн.),

-товарним чеком № 43 від 11.04.2017 р. на суму 68,00 грн.,

-товарним чеком № 20 від 11.04.2017 р. на суму 546.45 грн.,

-товарним чеком № 23 від 12.04.2017 р. на суму 12,05 грн.,

-товарним чеком № 22 від 12.04.2017 р. на суму 474.85 грн.,

-товарним чеком № 65 від 12.04.2017 р на суму 10,45 грн.,

-товарним чеком № НОМЕР_6 від 12.04.2017 р. на суму 919,45 грн. (за виключенням препарату «Ерітер» вартістю 408,25 грн.),

-накладною від 12.04.2017 року,

-товарним чеком № 30 від 13.04.2017 р. на суму 758,20 грн.,

-товарним чеком № 18 від 14.04.2017 р. на суму 34,00 грн.,

-товарним чеком № 17 від 14.04.2017 р. на суму 1233,05 грн.,

-товарним чеком № 76 від 15.04.2017 р. на суму 34,00 грн.,

-товарним чеком № 79 від 15.04.2017 р. на суму 1041,55 грн.,

-товарним чеком № 186415 від 15.04.2017 р. на суму 21,37 грн.,

-товарним чеком № 106318 від 18.04.2017 р. на суму 95,75 грн.,

-товарним чеком № 06 від 18.04.2017 р. на суму 848,60 грн. (за виключенням 1 пакету вартістю 2,00 грн.),

-товарним чеком № 17 від 18.04.2017 р. на суму 374,30 грн.,

-товарним чеком № 95 від 18.04.2017 р. на суму 1111,21 грн. (за виключенням вартості 1 пакету вартістю 2,00 грн.),

-товарним чеком № 106345 від 19.04.2017 р. на суму 1137,30 грн.,

-товарним чеком № 262237 від 24.04.2017 р. на суму 113,93 грн.,

-товарним чеком № 106789 від 24.04.2017 р. на суму 96,60 грн.,

-товарним чеком № 2117 від 31.05.2017 р. на суму 952,30 грн.

-товарним чеком № 2118 від 31.05.2017 р. на суму 946,66 грн.

Суд вважає належними та допустимими доказами квитанцію № 0.0.730087461.1 від 21.03.2017 року на суму 454,74 грн., товарний чек № 0.0.729991410.1 від 20.03.2017 р. на суму 790,32 грн., квитанцію № 0.0.750830445.1. від 21.04.2017 р. на суму 23349,82 грн., квитанцію № 0.0.752398002.1. від 24.04.2017 р. на суму 1315,95 грн. у звязку з наступним.

На підтвердження вказаних оплат позивачем до позовної заяви були додані Акт наданих послуг за період з 20.03.2017 року по 21.04.2017 року та Акт наданих послуг за період з 21.04.2017 року по 24.04.2017 року. Проте з слів представника позивача при виписці ОСОБА_4 з лікарні дані акти їй були надані без підписів головного лікаря та без печатки.

У звязку з цим, Позивач у своїх запитах на отримання інформації щодо призначених лікарських засобів та медичних послуг 16.10.2017 року та 20.11.2017 року просив також надати належно засвідчені примірники цих документів.

КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» було надано засвідчений оригінал акту наданих послуг за весь період з 20.03.2017 року по 24.04.2017 року. У даному акті, дослідженому в судовому засіданні, зазначено аналогічні послуги, що й у актах, доданих до позовної заяви. Загальна сума за актом дорівнює як загальній сумі актів, доданих до позовної заяви, так і загальній сумі, сплаченій згідно з вищезазначеними квитанціями.

Суд зауважує, що серед квитанцій є три квитанції на суму 1 100, 00 грн. - це кошти, сплачені позивачкою в якості благодійного внеску в Благодійну організацію „Благодійний Фонд „Фонд розвитку Київської обласної клінічної лікарні (копії квитанцій до прибуткових касових ордерів №2129 від 03.04.2017 на суму 340,00 грн., №2549 від 11.04.2017 на суму 460,00 грy., №2754 від 19.04.2017 на суму 300.00 грн.).

Однак, відповідно до ст.6 Закону України «Про благодійництво та благодійні організації» благодійною пожертвою визнається безоплатна передача благодійних коштів, іншого майна, майнових прав у власність бенефіціарів для досягнення певних, наперед обумовлених цілей благодійної діяльності, відповідно до даного Закону.

А тому, суд вважає, що вказана сума не може вважатися витратами, понесеними позивачкою на лікування, оскільки ці кошти були сплачені нею в якості добровільної благодійної допомоги благодійній організації.

Суд не вважає належними та допустими платіжні документи (чеки) № б/н від 22.03.2017 р. на суму 2464,61 грн. та товарний чек від 21.04.2017 р. на суму 96,03 грн., які надав позивач в якості доказу, але з якого неможливо було встановити факт придбання ліків, а відтак не приймає його до уваги. Вказані товарні чеки порівнянні з іншими товарними чеками, не містять відомостей про здійснену позивачкою оплату даних коштів за придбання медикаментів та про оплату аналізу крові з формулою (будь - який штамп чи печатка аптечного кіоску чи банку відсутні), що не може слугувати належним доказом у справі.

Також суд не враховує ідентичні копії чеків від № 43 від 27.03.2017 р., які підтверджують купівлю медичних препаратів на суму 33,75 грн.. на а.с.12 та на а.с.22 та враховує їх як один чек.

Суд враховує, як належний доказ товарний чек № 30/03-05 від 30.03.2017 р. на суму 28200,00 грн. на придбання комплекту імплантів для накісткового остеосинтезу тазової кістки, придбання якого засвідчується також видатковою накладною від 30.03.2017 року.

Щодо мотивів з яких суд виходив при віднесенні вказаного чеку до належних та допустимих доказів, то варто зазначити наступне.

Порядок оформлення розрахункових документів при проведенні розрахункових операцій за готівку в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». При цьому законодавчо визначено випадки звільнення продавця від обовязкового надання покупцю складених за встановленою формою фіскальних чеків, надрукованих реєстратором розрахункових операцій (далі - РРО), або розрахункових квитанцій, заповнених вручну. Зокрема ч. 6 ст. 9 Закону передбачає, що РРО та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують РРО.

Водночас п. 15 ст. 3 Закону передбачено, що чеки, накладні та інші письмові документи, які засвідчують передачу права власності на товари (послуги) від продавця до покупця, повинні видаватись покупцю таких товарів (послуг) на його вимогу. Таким чином, оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків є правомірним.

Суд також не вважає належними та допустимими платіжні документи (чеки) № 106789 від 24.04.2017 р. на суму 96,60 грн. (судно), № 2117 від 31.05.2017 р. на суму 952,30 грн. (препарат сератта та інші), № 18 від 11.04.2017 р. на суму 6,00 грн. (ємність для збору сечі) та № 2118 від 31.05.2017 р. на суму 946,66 грн. (препарат ксарелто) з тих же підстав, що вони були відсутні в лікарському призначенні згідно листа КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» №2738 від 08.12.2017 року.

Щодо заявленої вимоги про стягнення 22 771,61 грн. втраченого заробітку суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо (ч. 1 ст. 1195 ЦК України).

Отже, у зв'язку з заподіянням громадянину каліцтва або іншого ушкодження його здоров'я компенсації підлягає насамперед втрачений потерпілим заробіток або інший дохід, який він мав або міг мати до каліцтва. Підставою для цього є та обставина, що в результаті заподіяння даної шкоди громадянин не в змозі займатися колишніми видами діяльності, у тому числі виконувати колишню роботу.

Компенсація втраченого потерпілим заробітку або іншого доходу здійснюється виходячи з їх фактичного розміру. Однак при цьому враховується заробіток або дохід, який потерпілий хоч і не отримав, але точно міг мати після заподіяння шкоди його здоров'ю.

Для визначення конкретного розміру втраченого потерпілим заробітку або доходу, необхідно встановити розмір заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров'я, чи призначена йому пенсія у зв'язку з втратою працездатності, а також чи має особа інші доходи після отримання каліцтва, у тому числі чи отримує він заробітну плату та в якому розмірі.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_4 на час отримання травми не працювала, оскільки є непрацюючим пенсіонером за віком та отримує пенсію.

Після отримання травми ОСОБА_11 залишається непрацюючим пенсіонером та продовжує отримувати пенсію у тому ж розмірі, що і до ушкодження здоров'я.

Будь-яких доказів про те, що на час отримання травми позивачка отримувала дохід або за трудовим, чи за цивільно-правовим договорами, причому як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, і внаслідок отриманої травми втратила цей заробіток (дохід), остання у відповідності до ст. 57-60 ЦПК України не надала, а матеріали справи таких відомостей не містять.

Тому не можна вважати, що в результаті заподіяння шкоди, позивачка понесла такі майнові втрати, як втрачений заробіток (дохід), а відтак предмет відшкодування відсутній.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення витрат по оплаті правової допомоги, наданої фахівцем у галузі права, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України, сторони несуть витрати, повязані з правничою допомогою адвоката. Представник позивача в ході судового розгляду не надав документів, підтверджуючих його повноваження, як адвоката.

А тому сума у розмірі 6400 грн. не підлягає до відшкодування, про що також не заперечив і сам представник позивача в судовому засіданні.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положеннями частини 4 наведеної вище норми права передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

З огляду на положення частини 5 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до розяснень Пленуму Верховного суду України у пункті 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) розяснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, навівши в рішенні відповідні мотиви. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого та тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

В обґрунтування спричиненої їй моральної шкоди позивач ОСОБА_4 послалася на те, що у зв'язку з дороговартісним лікуванням, її сімя зазнала фінансових труднощів. були змушені обмежувати себе у всіх благах, звертатися до сторонніх осіб за фінансовою допомогою. Зважаючи на це позивачка відчувала себе тягарем для своєї сім'ї, шо спричинило сильні душевні страждання, які проявлялися у порушенні сну, дратівливості та відсутності будь-якої радості життя.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди суд також враховує, що відповідач і його дружина ніде не працюють, виховують 3 неповнолітніх дітей (віком 17, 10 та 7 років). Сімя живе лише за рахунок вирощування сільськогосподарської продукції та її реалізації. Сімя відповідача власного житла немає. Всі члени сімї відповідача зареєстровані та живуть в будинку, який належить матері його дружини - ОСОБА_12, що підтверджується довідкою, виданою Крилівською сільською радою, Корецького району Рівненської області №1308 від 10.10.2017 року. Крім того, сам відповідач під час скоєння ДТП також отримав тілесні ушкодження, в результаті чого з 17.03.2017 по 31.03.2017 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Корецької ЦРЛ з діагнозом закритий перелом надколінника зі зміщенням уламків.

Проаналізувавши обставини справи, зясувавши характер та глибину повязаних з цим моральних і фізичних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу життя позивача та необхідність докладання для організації додаткових зусиль, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, та, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд встановлює суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень. Тому вимога ОСОБА_4 щодо компенсації моральної шкоди підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.1166-1168 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7) витрати на лікування в розмірі 74 511,69 грн. (сімдесят чотири тисячі пятсот одинадцять гривень 69 коп.).

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7) моральну шкоду в розмірі 10 000, 00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Опришко П.З.

Повний текст рішення складений та підписаний 16.02.2018 року