Ухвала

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 587/219/18

провадження № 61-37112ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Штелик С. П.,

розглянув касаційну скаргу фермерського господарства «Натон» на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 29 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 17 травня 2018 року у справі за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» до ОСОБА_4, фермерського господарства «Натон» про визнання недійсним договору оренди землі, за заявою товариства з обмеженою відповідальністю спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 рокутовариство з обмеженою відповідальністю спільне агрохімічне підприємство «Родючисть» (далі - ТОВ САП «Родючисть») звернулось до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі.

У березні 2018 року ТОВ САП «Родючисть» звернулось з заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачам укладати правочини щодо спірної земельної ділянки та здійснювати дії щодо реєстрації та/або припинення реєстрації права оренди цієї земельної ділянки до розгляду справи по суті.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 29 березня 2018 року заборонено ОСОБА_4 та фермерському господарству «Натон» (далі - ФГ «Натон») до винесення рішення суду укладати правочини щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 та здійснювати дії щодо реєстрації та/або припинення реєстрації права оренди відповідної земельної ділянки.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 17 травня 2018 року ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 29 березня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у червні 2018 року, ФГ «Натон» просить скасувати ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 29 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 17 травня 2018 року, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З огляду на частину першу, другу статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову та забороняючи відповідачам до винесення рішення суду укладати правочини щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 та здійснювати дії щодо реєстрації та/або припинення реєстрації права оренди відповідної земельної ділянки, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що між сторонами існує спір з приводу права оренди земельної ділянки, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доказам, на які посилався позивач, не встановив їх достовірності; не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; не пересвідчився у правомірності позовних вимог позивача, не надав оцінку відповідності виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам; не передбачив настання негативних наслідків для власника земельної ділянки у вигляді обмеження права власності; не врахував відсутність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі за позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, є безпідставними з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив, що предметом спору є договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, який був укладений між відповідачами 29 грудня 2015 року під час дії укладеного між позивачем та власником земельної ділянки договору оренди від 16 березня 2011 року.

Будучи обізнаними про наявність спору між сторонами з приводу права оренди земельної ділянки, відповідачі розірвали оспорюваний договір оренди землі від 29 грудня 2015 року, 23 вересня 2017 року зареєстрували в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно його припинення та уклали новий договір оренди земельної ділянки від 24 вересня 2017 року.

Такі дії відповідачів підтверджують, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Посилання ФГ «Натон» в касаційній скарзі на те, що суд не врахував, що заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачам укладати будь-які правочини щодо спірної земельної ділянки не є співмірними із заявленими позивачем вимогами, є необґрунтованими, оскільки заборона відповідачам укладати правочини відносно земельної ділянки не порушує права ФГ «Натон», як орендаря земельної ділянки, та є співмірною із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до статті 149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Такий вид забезпечення позову, як заборона укладати будь-які правочини щодо спірної земельної ділянки, не перешкоджає використанню земельної ділянки за її призначенням.

Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» до ОСОБА_4, фермерського господарства «Натон» про визнання недійсним договору оренди землі, за заявою товариства з обмеженою відповідальністю спільного агрохімічного підприємства «Родючисть» про забезпечення позову, за касаційною скаргою фермерського господарства «Натон» на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 29 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 17 травня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А. О.Лесько

С. П.Штелик