Постанова

Іменем України

29 березня 2018 року

м. Київ

справа № 483/2000/14-ц

провадження № 61-6860св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В.,

Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_6,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Племзавод імені Шмідта»,

представник відповідача - Бойченко ВікторГригорович,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Бондаренко Т. З., Крамаренко Т. В., Темнікової В. І.,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Племзавод імені Шмідта» (назва змінена на приватне акціонерне товариство «Племзавод імені Шмідта», далі -

ПАТ «Племзавод ім. Шмідта») про зобов'язання донарахувати орендну плату, здійснити перерахунок заробітної плати, з урахуванням компенсації та індексації, стягнення донарахованих сум орендної плати та заробітної плати, стягнення моральної шкоди та зобов'язання внести зміни до даних персоніфікованого обліку коштів накопичувальної системи загальнообов'язкового держаного пенсійного фонду.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано відкрите акціонерне товариство «Племзавод імені Шмідта»:

донарахувати ОСОБА_6 331 грн орендної плати згідно договору оренди земельної ділянки від 25 лютого 2005 року за 2012, 2013, 2014 роки та стягнути вказану суму на користь позивача;

здійснити перерахунок та виплату не донарахованої заробітної плати ОСОБА_6 за період з січня 2000 року по жовтень 2007 року, виходячи з розміру посадового окладу головного економіста, встановленого Галузевими угодами між Міністерством агропромислового комплексу України, галузевими об'єднаннями підприємств і підприємців та ЦК профспілки працівників агропромислового комплексу України за 2000-2007 роки;

внести зміни до даних персоніфікованого обліку коштів накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування щодо ОСОБА_6 з урахуванням донарахованих сум заробітної плати за період з січня 2000 року по жовтень 2007 року, виходячи з розміру посадового окладу головного економіста, встановленого Галузевими угодами між Міністерством агропромислового комплексу України, галузевими об'єднаннями підприємств і підприємців та ЦК профспілки працівників агропромислового комплексу України за 2000-2007 роки.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30 червня 2015 року рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про перерахунок та стягнення орендної плати за 2012-2014 роки, про перерахунок та стягнення заробітної плати, з нарахуванням компенсації та індексації, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання внесення зміни до даних персоніфікованого обліку коштів накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено. Розподілено судовий збір.

У липні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 червня 2015 року.

Як на нововиявлену обставину ОСОБА_6 посилався на невірне тлумачення апеляційним судом, при ухваленні ним рішення, положень частини другої статті 233 КЗпП України, а також на неправильність розрахунків, які містяться у поданих відповідачем документах, наявних у матеріалах справи.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що обставинам, на які посилався заявник, існували на період ухвалення рішення та ним була надана оцінка апеляційним судом.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у заяві, поданій до апеляційного суду про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 червня 2015 року.

У запереченні на касаційну скаргу ПрАТ «Племзавод ім. Шмідта» зазначає, що позивачем не наведено належних та допустимих доказів існування підстав для перегляду ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами та просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направила.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Зобов'язано відкрите акціонерне товариство «Племзавод імені Шмідта»: донарахувати ОСОБА_6 331 грн орендної плати за згідно договору оренди земельної ділянки від 25 лютого 2005 року за 2012, 2013, 2014 роки та стягнути вказану суму на користь позивача; здійснити перерахунок та виплату не донарахованої заробітної плати ОСОБА_6 за період з січня 2000 року по жовтень 2007 року, виходячи з розміру посадового окладу головного економіста, встановленого Галузевими угодами між Міністерством агропромислового комплексу України, галузевими об'єднаннями підприємств і підприємців та ЦК профспілки працівників агропромислового комплексу України за 2000-2007 роки; внести зміни до даних персоніфікованого обліку коштів накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування щодо ОСОБА_6 з урахуванням донарахованих сум заробітної плати за період з січня 2000 року по жовтень 2007 року, виходячи з розміру посадового окладу головного економіста, встановленого Галузевими угодами між Міністерством агропромислового комплексу України, галузевими об'єднаннями підприємств і підприємців та ЦК профспілки працівників агропромислового комплексу України за 2000-2007 роки. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30 червня 2015 року рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2015 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про перерахунок та стягнення орендної плати за 2012-2014 роки, про перерахунок та стягнення заробітної плати, з нарахуванням компенсації та індексації, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання внесення зміни до даних персоніфікованого обліку коштів накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено. Розподілено судовий збір.

У липні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 червня 2015 року, посилаючись на невірне тлумачення апеляційним судом положень частини другої статті 233 КЗпП України, а також на неправильність розрахунків, які містяться у поданих відповідачем документах, наявних у матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України, в редакції, чинній на час постановлення ухвали апеляційним судом, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 частини другої вказаної статті ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у пунктах 1 та 2 частини другої статті 361 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

При цьому необхідно розрізняти підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та підстави для оскарження судового рішення, якими можуть бути недоліки, допущені судом при розгляді справи, наслідком яких стало неправильне застосування судом норм матеріального права та (або) порушення норм процесуального права. Перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Установлено, що доводи, наведені ОСОБА_6 в обґрунтування наявності підстав для перегляду рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 червня 2015 року за нововиявленими обставинами зводяться до переоцінки тих доказів, яким вже було надано оцінку судом.

Виходячи з цього, обставини, на які посилається заявник щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення можуть бути підставою для його оскарження по суті (за умови дотримання вимог процесуального законодавства щодо порядку оскарження судових рішень), а не його перегляду за нововиявленими обставинами.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

У зв'язку з наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про відсутність підстав для перегляду рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення судом порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В.Пророк

І. М.Фаловська