АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ-КОРТ» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 рокубуло забезпечено позов ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» про стягнення заборгованості. Накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», ідентифікаційний код 33972974 на праві приватної власності: тип майна: склад для зберігання поковок, місце розташовування: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 7558267 до набрання рішенням суду у даній справі законної сили. Заборонено державним реєстраторам, іншим реєстраторам речових прав на нерухоме майно здійснювати будь-які дії щодо внесення (виключення, припинення) записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також заборонити будь-яким особам вчиняти правочини щодо відчуження, передання в іпотеку, оренду, вносити зміни вже до укладених правочинів, а також вчиняти інші дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а саме: тип майна: склад для зберігання поковок, місце розташовування: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 7558267.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка не була учасником справи просить ухвалу суду від 12 грудня 2017 року скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

У заяві про визнання вимог апеляційної скарги позивач ОСОБА_3 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на оскаржувану ухвалу суду про забезпечення позову визнав та просив задовольнити апеляційну скаргу і скасувати ухвалу про забезпечення позову.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2016 року між ОСОБА_3, як в позикодавцем, та ОСОБА_5, як позичальником, укладено договір позики, відповідно до умов якого, позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 1 390 000,00 грн., а позичальник зобов'язався повернути позику у визначений цим договором строки - до 27 листопада 2017 року (т.1 а.с.10).

Також, 12 грудня 2016 року в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5, між позикодавцем та ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», як поручителем, укладено договори поруки (т.1 а.с.11,12).

Відповідно до п.п.1.1.-.1.3 договору поруки, поручитель та позичальник відповідають перед позикодавцем в порядку ст.ст. 541, 619 Цивільного кодексу України.

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» про стягнення заборгованості (т.1 а.с.3-5).

Одночасно з позовом ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову (а.с.15).

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_3 посилався на те, що внаслідок значної суми боргу в нього існують обґрунтовані підозри, щодо небезпека заподіяння шкоди правам, та інтересам позивача та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08 грудня 2017 року №106770992, вбачається, що об'єкт нерухомого майна - склад для зберігання поковок (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 7558267), розташований в АДРЕСА_1, належить ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ»на праві приватної власності (т.1 а.с.16, 17).

Також з вказаної довідки вбачається, що нерухоме майно - склад для зберігання поковок (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 7558267), розташований в АДРЕСА_1, належить ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», перебуває у податковій заставі та накладено арешт вказаного нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника Чечелівського відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (т.1 а.с.16, 17).

Забезпечуючи позов, у спосіб, визначений в оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що в матеріалах справи взагалі відсутні дані про оцінку нерухомого майна, на яке було накладено арешт, що унеможливлює встановити співмірність такого виду забезпечення позову як накладення арешту на все нерухоме майно ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ» із розміром заявлених позивачем позовних вимог.

Слід зазначити, що позивач у своїй заяві про забезпечення позову просив забезпечити його позов саме у вигляді накладення арешт на все нерухоме майно, що належить ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ»,однак суд першої інстанції не врахував, що саме вказаний вид забезпечення позву, як накладення арешту, може негативно вплинути на господарську діяльність відповідача ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ».

Позивач не заявляв вимоги про забезпечення позову у вигляді інших альтернативних заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд першої інстанції в своїй ухвалі не обґрунтував співмірність виду забезпечення позову та розміру заявлених позовних вимог, та у даному випадку саме зазначеного виду забезпечення позову - арешту, взяв до уваги інтереси тільки позивача, залишивши поза увагою інтереси інших осіб, зокрема ОСОБА_2, як учасника ТОВ «МЕТАЛ-КОРТ», права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням саме таких заходів забезпечення позову.

Позивач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про забезпечення позову в інший спосіб.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню та слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛ-КОРТ» про стягнення заборгованості - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді