Провадження № 2/185/115/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Гордиченко Р.С.,

позивача: ОСОБА_1,

представник третьої особи: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину кімнат АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4. Після смерті батька залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 частина кімнат АДРЕСА_1. Він є спадкоємцем після померлого. Він звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька. Однак, державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Зазначена 1/2 частина кімнат АДРЕСА_1 належала його батькові на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.03.2009 року Павлоградським міським відділом по обліку та розподілу житлової площі. Однак, зазначене свідоцтво було втрачено. У зв'язку з тим, що він не може отримати свідоцтво про право власності на спадщину після померлого батька, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити на доводах та підставах, зазначених у позові.

Представник відповідача Павлоградської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову, так як ОСОБА_3 вважає, що вона також є спадкоємицею померлого та має право на спадщину, як колишня дружина.

Представник третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так судом по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

29 січня 2016 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області на підставі заяви ОСОБА_1, сина померлого, заведено спадкову справу № 36/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А. ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на тій підставі, що позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: 1/2 частину кімнат АДРЕСА_1.

Крім того, з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_3, колишня дружина померлого (як зазначено у заяві), однак з пропущенням строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, про що її було повідомлено державним нотаріусом.

Докази в підтвердження родинних зв'язків між ОСОБА_3 та померлим ОСОБА_4 у спадковій справі відсутні, а також не надані під час розгляду справи.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), як зазначено у статті 1216 ЦК України.

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1256 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з довідки КП Павлоградське МБТІ за № 1979 від 19.09.2016 року право власності на кімнати АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_7 (1/2 частина кімнат у гуртожитку) та ОСОБА_4 (1/2 частина кімнат у гуртожитку) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.03.2009 року Павлоградським відділом по обліку та розподілу житлової площі.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 70755909 від 18.10.2016 року, право власності на кімнати АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_7 (1/2 частина кімнат у гуртожитку) та ОСОБА_4 (1/2 частина кімнат у гуртожитку) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.03.2009 року Павлоградським відділом по обліку та розподілу житлової площі.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

У зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після померлого батька ОСОБА_4, якому на праві власності належала 1/2 частина кімнат АДРЕСА_1, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину кімнат АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко