Справа № 219/1366/18
Провадження № 2-о/219/251/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Любчика О.В.

секретаря Єлісеєвої С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 17 січня 2018 року в місті Горлівка Донецької області.

Для реєстрації в законному порядку факту смерті ОСОБА_1 звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але в реєстрації факту смерті ОСОБА_2 відмовлено, оскільки заявником пред*явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для державної реєстрації смерті.

Вважає, що в позасудовому порядку встановити факт смерті чоловіка неможливо.

До судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи в його відсутність на задоволенні заяви наполягає та просить її задовольнити.

Бахмутський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення заяви заперечує, вважає, що є певні розбіжності щодо імені померлої особи згідно заяви та наданих по справі документів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Серед таких юридичних фактів у ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як зазначено в ст. 317 ч.1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія І-ОТ № 369678 від 24 вересня 1974 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_2.

Згідно довідки від 30 січня 2018 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської районної ради і його фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_1.

Як вбачається з листа №15.14-93/811 від 09 лютого 2018 року Бахмутський міський відділ державної реєстрацій актів цивільного стану відмовив в державній реєстрації смерті ОСОБА_2 на підставі того, що заявником пред*явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 померлого 17 січня 2018 року суд приймає такі докази, надані заявником.

Згідно копії лікарського свідоцтва та довідки про причину смерті № 733 (форма № 106/у) від 17 січня 2018 року ОСОБА_2 ( російською мовою ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 67 років помер 17 січня 2018року вдома в Калинінському районі міста Горлівка Донецької області, за адресою м. Горлівка вул. Чеботарьова 22/2, причиною його смерті є інтоксикація злоякісного новоутворення, лівого легкого з метастазами у внутрішні органи.

Відповідно до копії договору-замовлення № 15 на організацію та проведення поховання ОСОБА_2 похований 20 січня 2018 року о 12.00 годині на кладовищі Жовтневе по вул. Мещерякова, сектор 3 м. Горлівка Донецької області.

Дослідженим судом фотознімком з місця поховання знаходить підтвердження факт поховання на кладовищі ОСОБА_2, померлого 17 січня 2018 року.

Згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр

проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 293 ЦПК України.

Згідно з пп.1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Донецької області Горлівка, Донецької області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Горлівка, Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 в певний час.

Встановлення факту смерті має юридичне значення, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Керуючись ст.ст. 76-81,293,316,317, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, померлого 17 січня 2018 року в Калінінському районі міста Горлівка, Донецької області Україна.

Рішення, відповідно до ст. 317 ч.4 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя О.В.Любчик