Справа №498/171/18
Провадження по справі №2-о/498/12/18

УХВАЛА
22 березня 2018 року суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Ткачук О.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Великомихайлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення юридичного факту, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити факт приналежності її до національності «болгарка» та її батька ОСОБА_2 до національності «болгарин». Зобовязати Великомихайлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській областівнести зміни до актового запису про її народження №6 від 12.02.1975 року, складений Новоборисівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, змінивши вказану у актовому записі національність її батька з «українець» на «болгарин», її національність з «українка» на «болгарка», внести зміни до актового запису про народження її сина ОСОБА_3 №1247 від 14 листопада 2000 року, складений відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, вказавши національність його матері як «болгарка». Заявник прагне відновити та зберегти своє етнічне походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини в Україні». Встановлення факту болгарського походження необхідне їй для продовження власної активності щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій їх національної меншини. До того ж, вважає актуальне зазначення своєї національності «українка» недостовірною, оскільки її батько та його батько були болгарами, та вона вважає себе болгаркою, тому хоче спростувати недостовірну інформацію про себе та її близьких.
Згідно роз'яснення Великомихайлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.03.2018 р. за №176/59-79, наданого на усне звернення представника позивачки ОСОБА_4, ОСОБА_1 рекомендовано особисто звернутись до відділу ДРАЦС за місцем свого проживання з відповідною заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 (зі змінами). У разі, якщо ОСОБА_1 не може особисто подати відповідну заяву, така заява може бути подана через представника за умови засвідчення справжності підпису нотаріально. Повноваження представника мають ґрунтуватися на нотаріально посвідченій заяві.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.
Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Перелік справ, визначений в ст. 315 ЦПК України , не є вичерпним, проте за змістом вищенаведених норм процесуального права суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.
В даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.
Проте, відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.
Згідно зі статтею 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.
Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.
Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.
Згідно з пунктом 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.
При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.
Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.
При цьому, заявник не позбавлена права звернутися для вирішення питання про приналежність її до болгарської національності до органів реєстрації актів цивільного стану як субєкта владних повноважень, з метою внесення змін до актового запису щодо її національності, а у разі відмови такого субєкта оскаржити її в судовому порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.186, 258, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суд,
Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Великомихайлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення юридичного факту, оскільки встановлення даного факту не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Ухвалу разом із заявою та всіма доданими до неї документами надіслати заявнику.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Л.Ткачук