Справа № 395/1391/17 Провадження № 2/395/89/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Орендовського В.А.,

при секретарі Данільченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 р. позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, вказуючи на те, що 03 листопада 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. 18 серпня 2016 року рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами розірвано.

В період шлюбу, а саме 05 квітня 1991 р. вони разом з відповідачем придбали у власність на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння за адресою:Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Хутірська (Фрунзе), 4. Після припинення шлюбних відносин взаємної згоди щодо поділу спільного майна сторони не дійшли, а тому позивач просить визнати право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, житловою площею 54,3 кв.м. без визначення частки в натурі.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали повністю та просили суд задовольнити його.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та надали суду заперечення на позов.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно вимог ст. 70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 372 частиною 2 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що 03 листопада 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження вчинений Матусівською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис № 29.

18 серпня 2016 року рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією вищевказаного рішення суду.

Від шлюбу в подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 4 від 04.07.2002 року, вчиненого Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження за актовим записом № 10 від 31.01.2007 року, вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області.

09 серпня 2016 року заочним рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання дітей, що підтверджується копією вищевказаного рішення суду.

Загальна сума заборгованості по аліментах, станом на 01.07.2017 року, складає 6 506,53 грн., що підтверджується копією розрахунку виданого державним виконавцем.

У період шлюбу, а саме 18 грудня 2006 р. подружжям за спільні кошти, що сторонами не заперечується, було придбано житловий будинок із надвірними спорудами за адресою:Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Хутірська (Фрунзе), 4, вартістю 25 250 гривень, що підтверджується копією вищевказаного договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу ОСОБА_5

Домоволодіння, придбане ними за договором купівлі-продажу є житловим будинком площею 54,3 м?. з господарчо-побутовими будівлями, балансовою вартістю 68 331 грн., що підтверджується копією вищевказаного договору купівлі-продажу.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що спірний будинок набуто сторонами у період зареєстрованого шлюбу, за спільні кошти, а тому він є спільною сумісною власністю подружжя в якій кожен із подружжя має рівну частку, тобто позивач має право на ? частину спірного будинку.

Проте, суд не може погодитися з доводами сторони позивача про необхідність визнання відповідно до ст.70 ч.ч.2,3 СК України за позивачем право власності не на 1/2, а на 2/3 спірного нерухомого майна, оскільки позивач та його представник не довели у судовому засіданні наявності обставин, вказаних у наведеному Законі, які є підставою для відступлення засад рівності часток колишнього подружжя.

Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Хутірська (колишня Фрунзе), 4, житловою площею 54,3 кв.м., без визначення частки в натурі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6