У Х В А Л А

Іменем України

30 січня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря Базік А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві про визначення частки боржника у власності на квартиру АДРЕСА_1 для подальшого звернення стягнення на виділену частку,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернувся до суду з поданням про визначення частки боржника у власності на квартиру АДРЕСА_2 для подальшого звернення стягнення на виділену частку мотивуючи це тим, що на виконанні у Деснянському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист № 1-кп/761/209/2016 від 18.10.2017 року виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 369 731,88грн. В результаті проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що 28.04.2006 року ОСОБА_3 придбано у власність квартиру АДРЕСА_3, та що в період придбання квартири вона перебувала у шлюбі з боржником ОСОБА_1 На підставі викладеного державний виконавець просить суд визначити частку майна ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 та визначити за ним право власності на ? частину вищезазначеної квартири.

Головний державний виконавець Диких О.В. в судове засідання з'явилась, просила задовольнити подання з викладених в ньому обставин.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, з повідомлення державного виконавця він перебуває в місцях позбавлення волі.

ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, подання державного виконавця підтримав в повному обсязі та повідомив, що перебуває в скрутному становищі та стягнути кошти з ОСОБА_1 в інший спосіб немає можливості.

За клопотанням державного виконавця судом залучено до участі у справі ОСОБА_4, яка є власником квартири АДРЕСА_4. ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення подання державного виконавця заперечувала та пояснила, що 28.04.2006 року вона придбала вищезазначену квартиру за власні кошти та кошти її матері. ОСОБА_1 ніколи не претендував на ? частину квартири АДРЕСА_5 та не вчиняв жодних дій щодо поділу спірної квартири.

Відповідно до ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутністі боржника.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників по справі, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

Судом встановлено, що на виконанні у Деснянському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист № 1-кп/761/209/2016 від 18.10.2017 року виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 369 731,88грн.

Згідно листа Деснянського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 23.11.1991 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Шлюб розірвано на підставі актового запису про розірвання шлюбу, складеного Відділом 18.01.2007 за № 56 (а.с. 3).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 28.04.2006 року ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 4-7).

Відповідно ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, та з показів учасників справи, ОСОБА_1 до суду про поділ майна подружжя не звертався.

Крім тог, матеріали справи не містять жодних даних про належність спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_6 саме боржнику ОСОБА_1, державний виконавець таких даних суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість подання державного виконавця та про відмову в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 443 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві про визначення частки боржника у власності на квартиру АДРЕСА_1 для подальшого звернення стягнення на виділену частку залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бабко В.В