МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Справа № 370/268/17

"22" березня 2018 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області заяву

ОСОБА_1 про скасування судового наказу №370/2961/16-ц від 26.01.2017 року,

В с т а н о в и в :

06.02.2017 року заявник ОСОБА_1 звернувсь до суду з заявою про скасування судового наказу №370/2961/16-ц від 26.01.2017 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 3 128,51 гривні тасудового збору в сумі 689,00 гривень, тому що вважає, що наказ підлягає скасуванню, посилаючись на те, що оскільки при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу стягувач не вказав у розрахунку заборгованості сплачені боржником 12.12.2016 року та 16.01.2017 року суми по 400,00 гривень кожна, тому з наявністю заборгованості заявник не згодний, а також з 29.08.2016 року газ фактично не споживався та постачальником не надавався, оскільки згідно складеного акту №29/08/16 від 29.08.2016 року його будинок повністю відключений від газопостачання, проте вказана інформація стягувачем суду не вказана.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про розгляд заяви про скасування судового наказу, у судове засідання не зявилися, причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає суду її розгляду.

Встановлено, що заява про скасування судового наказу подана в межах строку, передбаченого ч.1 ст.105 ЦПК України (який був чинним станом на день звернення заявника), оскільки судовий наказ від 26.01.2017 року заявник отримав 02.02.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а із заявою до суду звернувся 06.02.2017 року.

26.01.2017 року Макарівським районним судом Київської області на підставі заяви стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» виданий судовий наказ в справі №370/2961/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 3 128,51 гривні тасудового збору в сумі 689,00 гривень (а.с.19).

Згідно копії квитанцій, наданої заявником від 12.12.2016 року останній сплатив борг за газопостачання у сумі 400,00 гривень, та посилався на те, що стягувачем у розрахунок заборгованості не включено вказану суму. Проте, ця обставина матеріалами справи, а саме розрахунком заборгованості не підтверджується, оскільки вказана інформація у розрахунку заборгованості відображена (а.с.4, 26).

Щодо посилання заявника на сплату по квитанції від 16.01.2017 року 400,00 гривень за газопостачання, та не включення її до розрахунку заборгованості, то слід зазначити, що розрахунок за яким виник борг стягувачем поданий з липня 2015 року по листопад 2016 року, а сплата по заборгованості була здійснена пізніше, тому вказана інформація не відображена у розрахунку(а.с.4, 27).

Крім того, заявник посилався, що згідно акту Макарівської дільниці Вишгородської ФЕГГ ПАТ «Київобленерго» №29/08/16 від 29.08.2016 року, проведено відключення від газопостачання обєкту за адресою його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте після відключення заборгованість зростала, (а.с.14).

Також, як зазначено заявником, відповідно до умов типового договору постачання природного газу побутовим споживачам п.1.3 (який наданий як додаток до заяви про видачу судового наказу) визначено, що фактично стороною договірних відносин є споживач, який додав постачальнику заяву - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, за формою, встановленою у додатку 1 до Договору даний додаток не був долучений до заяви про видачу судового наказу). Він не єдина особа, яка зареєстрована та проживає за вище вказаною адресою, і особисто не підписував та не подавав постачальнику заяву - приєднання до умов договору постачання природного газу, даний факт стягувачем документально не підтверджений і тому він не можу бити відповідачем або боржником з точки зору норм ЦПК України.

Відповідно до п.12 Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, заяви, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу і містять вимоги, що можуть бути розглянуті за правилами наказного провадження, за клопотанням позивача розглядаються за правилами наказного провадження, встановленими цією редакцією Кодексу, якщо їх судовий розгляд не розпочався за правилами позовного провадження.

Наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, а тому вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними. Діючий ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказані заявником обставини свідчать про наявність спору між сторонами з приводу нарахування та оплату послуг з газопостачання, який підлягає розгляду судомв порядку спрощеного позовного провадження, а тому суд вважає за необхідне даний судовий наказ скасувати.

Керуючись вимогами ст.171 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Судовий наказ №370/2961/16-ц, виданий Макарівським районним судом Київської області 26.01.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 3 128,51 гривні тасудового збору в сумі 689,00 гривень - скасувати.

Розяснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя