Справа № 180/1498/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої Хомченко С.І.

за участю секретаря Назаренко А.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача адвоката ОСОБА_4, представника третьої особи комунального підприємства «Марганецьке бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_5, виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: комунальне підприємство «Марганецьке бюро технічної інвентаризації», виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою та своїм майном, -

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2017 року позивач звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, треті особи: комунальне підприємство «Марганецьке бюро технічної інвентаризації», виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою та своїм майном.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона являється власником домоволодіння № 19 по вулиці Весняній (Комуністична) в м. Марганець, Дніпропетровської області з 2004 року.

Поряд із її домоволодінням, по сусідству - вул. Комуністичній, 19-А, проживає ОСОБА_3, який є відповідачем по справі.

Для обслуговування належного домоволодіння по вул. Комуністичній, № 19 в м. Марганці та ведення господарства надавалась земельна ділянка площею 1735 кв.м., з якої: 928 кв.м. ОСОБА_3 приватизував у 1996 році та виділився, а решта - 807 кв.м. залишилися в її володінні у безстроковому користуванні. Позивач вважає, що оформлення права власності відповідача на земельну ділянку проведено з порушенням норм діючого законодавства, оскільки з власниками суміжних земельних ділянок не були погоджені межі земельної ділянки.

Приватизацію вищезазначеної земельної ділянки ОСОБА_3 вважає незаконною з тих підстав, що не було всіх підписів сусідів, а у них з ним до того часу була сумісна власність.

У 1996 році відповідач ОСОБА_3 порушив всі будівельні норми та незаконно побудував літню кухню на відстані 15 см від стіни її будинку та на її земельній ділянці, внаслідорк чого вода з його літньої кухні стікає під фундамент її будинку і стіна валиться про, що вона неодноразово говорила сусіду та зверталася до виконкому. Оскільки літня кухня побудована відповідачем впритул до стіни її будинку, вона затіняє її. Крім цього, вона не може добудувати свій будинок, внаслідок невеликої відстані від самобуду відповідача до стіни її будинку.

Проте на її усні вимоги виправити вказані порушення відповідач не реагує, у звязки з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Тому, на підставі ст. 152 Земельного Кодексу України, ст..ст. 375, 376, 391 ЦК України, просить суд зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою та її майном (будинком) за адресою м. Марганець вул. Весняна (Комуністична), будинок № 19, шляхом знесення самочинно збудованої прибудови (літньої кухні, позначеної в його технічному паспорті під літерою Ж) та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Позивач та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені в позовній заяві, на задоволенні позову наполягають.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували в повному обсязі та пояснили, що згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить: житловий будинок, позначений на плані літерою «Б», погріб, позначений на плані під літерою «В», літній душ, позначений на плані літерою «Г», туалет, позначений на плані літерою «Д», літня кухня, позначена на плані під літерою «Ж», ОСОБА_1 - недобудований житловий будинок готовністю 36%, позначений на плані під літерою «Е».

07 серпня 1996 року Марганецькою радою народних депутатів на ім'я ОСОБА_3

ОСОБА_7 було видано державний акт на право приватної власності на землю, на якій фактично розміщене нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, при цьому межі були узгоджені зі всіма користувачами суміжних земельних ділянок.

На момент укладення ОСОБА_1 договору купівлі - продажу недобудованого будинку від 31 січня 2004 року, позивач бачила побудовану літню кухню, межі земельної ділянки, і була обізнаною про усі побудовані об'єкти за адресою вул. Комуністична в м. Марганці та про їх розміщення, проте звернулася до суду з позовом у 2017 році, після спливу 13 років, з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України загального строку позовної давності, про застосування якого, не визнаючи позов в цілому, вони заявляють, як сторона у спорі.

Проведеною Департаментом ДАБІ у Дніпропетровські області перевіркою дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, ДБН, стандартів і правил, порушень при будівництві ОСОБА_3 нерухомого майна за адресою вул. Комуністична, 19 в м. Марганці не виявлено, що підтверджується актом від 09 липня 2015 року.

Крім того, у позивача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вул.. Комуністична, 19, земельна ділянка не має чітко визначених меж в системі координат, а тому ніякої належної позивачці земельної ділянки відповідач не захоплював.

Представник третьої особи комунального підприємства «Марганецьке бюро технічної інвентаризації» - ОСОБА_5 суду пояснила, що позов є необґрунтованим, оскільки при оформленні документів відповідача на господарські будівлі з боку підприємства будь-яких порушень не відбувалося.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 суду пояснив, що проти позову заперечує, оскільки всі правовстановлюючі документі відповідача на земельну ділянку оформлені відповідно до законодавства, з боку виконкому ніяких порушень не відбувалося, за особами закріплюються земельні ділянки, якими особи фактично володіють на протязі багатьох років. Між сторонами у справі існує тривалий конфлікт, який неодноразово розглядався посадовими особами виконкому.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила,що її чоловік був власником домоволодіння по вул.. Комуністична, 19, з 1973 року по 2004 рік. В 1992 році її чоловік побудував стіни будинку, сусід вже тоді був відповідач ОСОБА_3, який почав будувати свою літню кухню в 1996 році, між стінами його літньої кухні та її будинком була відстань близько 15 см. Після смерті свого чоловіка вона не стала добудовувати будинок і продала його в недобудованому стані позивачу ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що по вул. Комуністичнй, 19 раніше був 2-поверховий будинок, який знесли і на його місці ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вирішили побудувати собі будинки. ОСОБА_8 почав ставити хату і захворів, ОСОБА_3 поставив літню кухню поруч зі стінами будинку ОСОБА_8, яка в 1996 році ще була без даху.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що відповідач її чоловік. Після знесення в 1989 році старої хати, ОСОБА_2 і ОСОБА_10 вирішили побудувати кожен собі будинки і в 1991 році почали будівництво. Літню кухню побудували в 1991 році, ОСОБА_2 поставив стіни, потім захворів і помер. В 2004 році ці стіни у ОСОБА_8 купила позивач ОСОБА_1, з якою вони мирно жили по сусідству до 2011 року, поки позивач не стала конфліктувати з різних питань, в тому числі і з приводу маленької відстані між її недобудованим будинком і її літньою кухнею.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що восени 1991 року будівництво літньої кухні ОСОБА_10, в чому він приймав участь, було завершене. При цьому хата ОСОБА_8 була дуже близько до цієї літньої кухні. Він бачив, що ОСОБА_10 і ОСОБА_2 були в добрих стосунках і не спорились з цього приводу.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що восени 1991 року допомагав ОСОБА_10 будувати літню кухню. Одночасно сусіди ОСОБА_10 будували поруч будинок. Дах на літній кухні ОСОБА_10 побудований таким чином, що вода з нього стікає по дві сторони, у двір ОСОБА_10, і під стіни будинку позивачки вода ніяким чином стікати не може.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що знає про те, що в 1996 році ОСОБА_10 почав будувати літню кухню і була у нього сварка з ОСОБА_8 з цього приводу, оскільки ОСОБА_2 не дозволяв займати його землю.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що позивачка його дружина. При купівлі недобудованого будинку по вул.. Комуністична, 19, в 2004 році, вони з дружиною бачили, що поруч з будинком знаходиться будівля літньої кухні, але вони вважали, що це законно.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, а також інвентаризаційну справу, надану КП «Марганецьке бюро технічної інвентаризації», всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст..12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

ОСОБА_15 дозволу № 80 від 12.03.1979 року на виконання робіт, який досліджено судом в матеріалах інвентаризаційної справи №2144, виконкомом Марганецької міської ради дозволено ОСОБА_3 та ОСОБА_16 на земельній ділянці по вул.. Комуністична, 19, на підставі рішення № 19 від 13.02.1979 року, будівництво нового будинку замість 3/5 частин старого перебудувати в літню кухню.

ОСОБА_15 матеріалів інвентаризаційної справи, домоволодіння № 19 по вул.. Комуністичній в м. Марганці належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 08.09.1981 року, виданого виконавчим комітетом Марганецької міської ради та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1568 від 27.04.1983 року, виданого Марганецькою державною нотаріальною конторою, на праві спільної часткової власності, частка 19/20, що включає житловий будинок, позначений на плані літерою «Б», погріб, позначений на плані літерою «В», літній душ, позначений на плані літерою «Г», туалет, позначений на плані літерою «Д», літня кухня, позначена на плані під літерою «Ж».

Договором конкретного користування між ОСОБА_3, ОСОБА_16 та ОСОБА_17, посвідченого державним нотаріусом від 18.11.1980 року № 1392, визначено порядок користування домоволодінням № 19 по вул.. Комуністична в м. Марганці відповідно до розміру часток (а.с. 8).

ОСОБА_15 встановлення меж земельної ділянки, що відводиться у власність ОСОБА_3, від 11.08.1996 року, на виконання рішення міської ради від 31.07.1996 року № 338Ї1, встановлено в натурі межі земельної ділянки, що відводиться у власність ОСОБА_3, загальною площею 0,0928 га, по вул.. В. Стуса, 19-а(Комуністична) (а.с. 66). Вказаний акт підписаний суміжними землекористувачами, в тому числі і ОСОБА_18

На підставі державного ОСОБА_15 на право приватної власності на землю від 07.08.1996 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка по вул.. В. Стуса, 19а площею 0,0928 гектарів (а.с. 67).

Як видно з плану зовнішніх меж земельної ділянки, що відведена у власність відповідача (а.с. 67), так і з Плану земельної ділянки (а.с. 68), частина ділянки, розміром 3.42х6.50х4.20, на якій знаходиться спірна літня кухня, належить відповідачу ОСОБА_3, що також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, складеним 15.11.2012 року Марганецьким БТІ (а.с.73-77, а.с. 9-11).

ОСОБА_15 дозволу № 380 від 29.06.1992 року (а.с. 50-51), ОСОБА_18 виконкомом Марганецької ради дозволено на підставі рішення ради № 248/1 від 21.05.1992 року на земельній ділянці по вул.. Комуністична, 19, будівництво нового житлового будинку замість частини старого будинку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3, який має у власності 19/20 часток домоволодіння, та ОСОБА_18, який мав 1/20 частку домоволодіння, узгодили між собою будівництво нового будинку ОСОБА_19 при умові надання місця для будівництва нової будівлі замість частини старого будинку ОСОБА_3 Згода була досягнута та співвласники не мали претензій один до одного. ОСОБА_3 на місці частини старого будинку побудував літню кухню і при визначенні меж земельної ділянки, що виділялася ОСОБА_3 ОСОБА_19 погодив відстань між його будинком та літньою кухнею ляшенка П.Г., що відповідає нинішньому стану.

Перебудова домоволодіння по вул.. Комуністична, 19, в тому числі і будівництво спірної літньої кухні, були узгоджені між попередніми співвласниками та з органами місцевого самоврядування.

ОСОБА_15 договору купівлі-продажу від 31.01.2004 року, позивач ОСОБА_1 купила у ОСОБА_8 1/20 частину домоволодіння, розташованого по вул.. Комуністичній, 19 в м. Марганці на земельній ділянці розміром 1735 м.кв., де розташований житловий будинок «Б», недобудований житловий будинок «Е» - 36 відсотків готовності, сарай «А1», погріб «В», туалет «Д», літній душ «Г», споруди.

На підставі даного договору позивач ОСОБА_1 набула у власність недобудований житловий будинок, позначений на плані під літерою «Е» - 36% готовності розміром житлової площі 30м.кв., споруди (а.с. 6-7).

На момент укладення ОСОБА_1 договору купівлі-продажу недобудованого будинку в 2004 році, позивач бачила побудовану літню кухню, межі земельної ділянки і була обізнаною про усі побудовані обєкти по вул.. Комуністична, 19 в м. Марганці, та про їх розміщення відносно один одного.

ОСОБА_15 інформації виконавчого комітету Марганецької міської ради від 10.12.2013 року, наданої ОСОБА_3 за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1, спеціалістами міської ради під час виїзду на вул.. Комуністична, 19 в . Марганці здійснено заміри спірної межі та встановлено, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту, підтверджує відображений у графічному плану розмір цієї ділянки (а.с. 81); відповідність розміру земельної ділянки відповідача графічному плану також встановлена ОСОБА_15 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 09.07.2015 року (а.с. 79-80).

В судовому засіданні позивач пояснила, що не має правовстановлюючих документів на земельну ділянку по вул.. Комуністична, 19 в м. Марганці, а є власником землі відповідно до договору купівлі-продажу недобудованого будинку.

Так, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.ст. 1,3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних законних прав, свобод та інтересів фізичних осіб.

ОСОБА_15 зі ст.. 116 ЗК України, право на земельну ділянку набувається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. ОСОБА_15 з п. 3 ст. 125 ЗК України, приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

ОСОБА_15 із положеннями ч.1 ст.319 та ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Застаттею 91 ЗК України власники земельних ділянок зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок і дотримуватися правил добросусідства.

ОСОБА_15 із ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки та, зокрема, передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

ОСОБА_15 з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ », власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.Аналіз зазначеного положення свідчить про те, що захисту в судовому порядку підлягають права та законні інтереси фізичної особи, яка на законних підставах володіє та користується земельною ділянкою, тобто є власником або користувачем земельної ділянки при наявності відповідних документів на підтвердження права на землю.

З 1 січня 2002 р. відповідно до статті 125 ЗК право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 р. у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 р. № 1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач у встановленому законом порядку не набула статусу власника земельної ділянки по вул.. Комуністична, 19 в м. Марганці.

Позивачем не надано суду жодних доказів, якими в законному порядку визначено та підтверджуються межі земельної ділянки, на якій розташоване належне їй нерухоме майно.

Всі пояснення позивача ОСОБА_1 щодо фальсифікації технічної документації на господарські будівлі та землевпорядної документації відповідачем основані на особистому припущенні, не підтверджені будь- якими належними доказами.

Позивачем не надано суду і судом не встановлено доказів на підтвердження доводів позивача про неможливість добудувати свій будинок в звязку з розташованою поруч літньою кухнею.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність порушень з боку відповідача будь-яких прав позивача щодо користування земельною ділянкою та нерухомим майном, а тому позовні вимоги ОСОБА_20Г. про зобовязання ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою та її майном шляхом знесення самочинно збудованої літньої кухні є безпідставними.

Отже, враховуючи вище викладене, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, так як позивачем не доведений факт порушення його прав, як власника (землекористувача) земельної ділянки та недобудованого житлового будинку № 19 по вул. Комуністичній в м. Марганці Дніпропетровської області.

На підставі викладеного та керуючись 2, 4, 81, 82, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України , суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: комунальне підприємство «Марганецьке бюро технічної інвентаризації», виконавчий комітет Марганецької міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою та своїм майном відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: С. І. Хомченко

Повний текст рішення виготовлено 27 березня 2018 року