Справа №333/852/18
Пр. №2/333/1045/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, набутого за час шлюбу, -

встановив:

До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, набутого за час шлюбу

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 20.10.1990 року між сторонами було укладено шлюб, 13.02.2018 сторони подали спільну заяву до Комунарського районного суду міста Запоріжжя про розірвання шлюбу. Під час перебування у шлюбі, 11.04.1995 року між ОСОБА_3, та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було укладено договір №492 купівлі-продажу 1/10 частини домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Чапаєва, 160, договір було зареєстровано на Запорізькій Універсальній Біржі «Україна» Лтд. 11.04.1995 року орендне підприємство ЗМБТІ на підставі договору № 492 від 11.04.1995 року купівлі-продажу зареєструвало за ОСОБА_3 право власності на 1/10 частину домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Чапаєва, 160. Також 04.09.2000 року під час перебування з відповідачем у шлюбі було укладено договір купівлі-продажу 9/50 частин домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Чапаєва, 160, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7

04.09.2000 року орендне підприємство ЗМБТІ на підставі зазначеного договору від 04.09.2000 року зареєструвало за ОСОБА_3 право власності на 9/50 частин домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Чапаєва, 160.

У зв'язку з чим позивач просила суд здійснити поділ майна, набутого під час перебування у шлюбі, а саме визнати за нею право особистої приватної власності на 7/50 частин домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Чапаєва, 160, визнати за ОСОБА_8 право особистої приватної власності на 7/50 частин домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Чапаєва, 160, та стягнути понесені нею судові витрати у розмірі 1000 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги серії ЗП №051126 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_3, у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який зареєстрований 20 жовтня 1990 року, Комунарським відділом ЗАГС міста Запоріжжя, актовий запис № 632, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС №425263.

Згідно копії договору №492 від 11.04.1995 року ОСОБА_3 придбав 1/10 частину домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Чапаєва, 160, договір №492 зареєстрований Запорізькою Універсальною біржею «Україна» Лтд, за №18р№3972.

Згідно копії договору купівлі-продажу частини будинковолодіння від 04.09.2000 року посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, та зареєстрованому в реєстрі № 1365 ОСОБА_3 купив 9/50 частин будинковолодіння №160 по вулиці Чапаєва у м.Запоріжжі, розташованого на земельній ділянці площею 1192 кв.м. Право власності на вищевказане домоволодіння, зареєстровано орендним підприємством ЗМБТІ -11.04.1995 року, що підтверджується ксерокопією технічного паспорту (а.с. 9-20).

Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись 60,61, 69,70 СК України, ст.ст.76, 81, 89, 141, 228, 229, 242-246, 258, 263-268, 272-273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, набутого за час шлюбу задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право особистої приватної власності на 7/50 частин домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Чапаєва, 160.

Визнати за ОСОБА_8, РНОКПП НОМЕР_2 право особистої приватної власності на 7/50 частин домоволодіння за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Чапаєва, 160.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1000 гривень.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Ю.Р.Піх