Справа №591/3588/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/93/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м.Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_2 (суддя-доповідач), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 листопада 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаззбут», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Сектор Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Сумській області, Відділ торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради в особі виконавчого комітету Сумської міської ради

про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

10 липня 2017 року позивачі звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 жовтня 2016 року представниками Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (далі - ПАТ «Сумигаз») був складений акт про порушення № 04/300 на обєкті житловий будинок за адресою: вул. Лебединська, 10 та Лебединська, 12 по факту відмови споживачів від встановлення лічильника, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ. Запрошеннями на імя ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 від 08 лютого 2017 року за № 03/1771 позивачі були запрошені ПАТ «Сумигаз» на засідання комісії для розгляду акту про порушення від 06 жовтня 2016 року. 23 лютого 2017 року відбулося засідання постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення, за результатами якого всім мешканцям будинків № 10 та № 12 по вул. Лебединській в м. Суми, як побутовим споживачам, встановлено режим постачання природного газу, за яким фактичний обєм спожитого природного газу по кожному побутому споживачу за відповідний попередній місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу, з тих підстав, що меканці будинку, нібито відмовились від встановлення загальнобудинкового лічильника газу. На думку позивачів, в діях ПАТ «Сумигаз», в тому числі при прийнятті рішення про переведення мешканців будинку № 10 по вулиці Лебединській в м. Суми на граничні обєми споживання природного газу, вбачається порушення норм законодавства про захист прав споживачів. Вважають це рішення незаконним, так як акти про порушення відносно конкретних побутових споживачів, які відмовилися від встановлення лічильника не складались. Чинним законодавством не передбачено відповідальності окремого побутового споживача за відсутність загальнобудинкового облікового приладу газу.

Просять визнати недійсним рішення ПАТ «Сумигаз», яке оформлено рішенням комісії з розгляду актів про порушення від 23 лютого 2017 року щодо визначення мешканцям будинку № 10 по вул. Лебединській у м. Суми, в тому числі ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, з 01 лютого 2017 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу, визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем; зобовязати ТОВ «Сумигаззбут» здійснити перерахунок спожитого природного газу, починаючи з 01 лютого 2017 року із застосуванням норми споживання природного газу за вищевказаний період відповідним особам: ОСОБА_7 (АДРЕСА_1); ОСОБА_5 (АДРЕСА_2); ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3); ОСОБА_6 (АДРЕСА_4).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 листопада 2017 року позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено частково.

Визнано недійсним рішення ПАТ «Сумигаз» від 23 лютого 2017 року в частині визначення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з 01 лютого 2017 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенню згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем.

Зобовязано ПАТ «Сумигаз» здійснити перерахунок обємів природного газу споживачам: ОСОБА_5, адреса: АДРЕСА_5, ОСОБА_6, адреса: АДРЕСА_6, ОСОБА_7, адреса: АДРЕСА_7, ОСОБА_8, адреса: АДРЕСА_8, за період з лютого 2017 року по листопад 2017 року за нормою споживання в місяць на одну особу визначеною Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників".

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумигаз», посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному зясуванні всіх обставин справи та дослідженні доказів, невідповідності мотивувальної частини рішення в частині зазначення встановлених судом обставин та оцінених доказів і визначених відповідно до них правовідносин, висновкам резолютивної частини рішення, просить скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог, та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю; розподілити судові витрати у відповідності до ЦПК України. В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції проігноровано письмові докази, заперечення на позовну заяву та пояснення представника ПАТ «Сумигаз» в частині правомірності дій працівників товариства. Факт скоєння позивачами порушення вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу газорозподільних систем, полягає у відмові від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та кошти оператора ГРМ, та підтверджується актом від 06 жовтня 2016 року № 04/300 про порушення. Вказує, що виконання положень Кодексу ГРМ є обовязковим як для оператора ГРМ, так і для споживача природного газу.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника ПАТ «Сумигаз» ОСОБА_9, представника ТОВ «Сумигаззбут» ОСОБА_10, які підтримали апеляційну скаргу, позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5, представника виконавчого Сумської міської ради ОСОБА_11, які заперечують проти апеляційної скарги та вважають її необґрунтованою, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 проживають в багатоквартирному житловому будинку № 10 по вул. Лебединській у м. Суми, на їх імя відкриті особові рахунки. Мешканцями цього будинку природний газ використовується тільки для приготування їжі (а. с. 17-28, Т. 1).

Згідно з ліцензією, виданою ПАТ «Сумигаз» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), ПАТ «Сумигаз» провадить господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території м. Суми (а. с. 111, Т. 1).

Постановою НКРЕКП №549 від 31 березня 2016 року з наступними змінами від 15 грудня 2016 року, затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Сумигаз» на 2016-2025 роки, яким передбачено витрати на встановлення будинкових приладів обліку (а. с. 112-115, Т. 1).

Будинок № 10 по вул. Лебединській в м. Суми включено в План розвитку газопостачальної системи на 2016-2025 роки Інвестиційної програми ПАТ «Сумигаз» на 2016 рік, якою передбачені витрати на встановлення будинкових приладів обліку (а.с. 192-194, Т. 1).

Мешканці даного будинку 26 вересня 2016 року звернулись до голови правління ПАТ «Сумигаз» з письмовим колективним зверненням, в якому просили забезпечити їх індивідуальними приладами обліку природного газу (а. с. 204-207, Т. 1).

06 жовтня 2016 року представники ПАТ «Сумигаз» склали акт № 04/300 щодо двох будинків по вул. Лебединській, 10 та Лебединській, 12 про встановлення порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: відмова споживачів від встановлення лічильника, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора. Не допуск представників оператора ГРМ для проведення ремонтних монтажних робіт.

В зауваженнях споживача до вищевказаного акту зазначено: «Мешканці будинків по вул. Лебединській, 10 та 12 відмовляються від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, але вимагають встановити індивідуальні (квартирні) безкоштовно лічильники газу. Відповідні документи (заява, протокол зборів, підписи мешканців) додані до акту і надіслані в «Сумигаз», НКРЕКП, міському голові (а. с. 11, Т. 10).

Судом першої інстанції встановлено, що підписи мешканців будинків по вул. Лебединській 10, 12 в м. Суми, в тому числі позивачів, в даному акті - відсутні.

23 лютого 2017 року відбулось засідання постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення, за результатами якого всім мешканцям будинків № 10 та № 12 по вул. Лебединській в м. Суми, як побутовим споживачам, окрім споживачів, які, на дату прийняття рішення, забезпечені комерційним (приладовим) обліком природного газу, встановлено режим постачання природного газу, за яким фактичний обєм спожитого природного газу по кожному побутовому споживачу за відповідний попередній місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу, з тих підстав, що мешканці будинку, відмовились від встановлення загальнобудинкового лічильника газу (а. с. 191, Т. 1).

Про рішення комісії позивачів було повідомлено листами від 24 лютого 2017 року за № 03/1784 (а. с. 12; 14; 15).

З огляду на це, починаючи з лютого 2017 року споживачам - мешканцям будинку по вул. Лебединській, 10, 12 в м. Суми, квартири яких не обладнані індивідуальними лічильниками, здійснюється нарахування на одного мешканця квартири за граничними обємами споживання 9,8 куб. м в місяць.

Порядок та підстави забезпечення населення приладами обліку природного газу врегульований Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», Главою 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодекс), Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 з наступними змінами (далі Тимчасове положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких належних доказів протидії позивачів у встановленні загальнобудинкового приладу обліку газу суду не було надано. Окрім того, акти про порушення складені не відносно якогось конкретно визначеного споживача, а стосовно обєкту: житлових будинків № 10 та 12 по вул. Лебединській в м. Суми, тобто акт не містить відомостей про вчинення порушення конкретною особою, а відповідно і прийняття відповідачем рішення про відповідальність конкретної особи на підставі цього акту суд вважає неправомірним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно п. 4 Тимчасового положення, ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

У відповідності до приписів ст.ст. 2-6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території та отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

У разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги ПАТ «Сумигаз» щодо правомірності встановлення позивачам граничних норм споживання газу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу (в редакції, яка діяла станом на 23 лютого 2017 року), якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 15 до цього Кодексу у розмірі 9,8 куб. м.

Згідно до приписів глави 5 розділу XI Кодексу (в редакції, яка діяла на час складання акту про порушення 06 жовтня 2016 року), у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача / несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об'єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов'язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об'єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

ПАТ «Сумигаз» не надано належних доказів на підтвердження того, що позивачі 06 жовтня 2016 року вчиняли дії, які свідчать про їх відмову від встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу. Відповідних актів про порушення відносно них не складалось.

В акті про порушення від 06 жовтня 2016 року не зазначено конкретного споживача, за участю якого вони складені.

Звернення мешканців будинку №10 по вул. Лебединській в м. Суми, адресоване ПАТ «Сумигаз», в якому вони заперечують проти встановлення загальнобудинкового лічильника обліку та просять встановити індивідуальні лічильники в кожну квартиру не є підставою для визначення цим мешканцям фактичного об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населення, так як такою підставою є відповідний акт про порушення, складений відповідно до вимог глави 5 розділу XI Кодексу.

Оскаржуваним рішенням від 23 лютого 2017 року застосована відповідальність відносно усіх мешканців будинку №10 по вул. Металургів в м. Суми, у яких не встановлені індивідуальні газові лічильники та не за відповідний календарний місяць, в якому малося порушення, а саме жовтень 2016 року, а з 01 лютого 2017 року та на невизначений строк.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення ПАТ «Сумигаз» від 23 лютого 2017 року в частині визначення позивачам з 01 лютого 2017 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенню згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем прийнято з порушення норм чинного законодавства, є незаконним, у звязку з чим необхідно здійснити перерахунок обємів природного газу позивачам за період з лютого 2017 року по листопад 2017 року за нормою споживання в місяць на одну особу визначеною «Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників".

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення в оскаржуваній частині. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 листопада 2017 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 січня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді :