ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1492/18 Справа № 201/131/18 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С.С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Дніпровської міської ради, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Перфілової Олени Анатоліївни про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з уточненим позовом ОСОБА_2, Дніпровської міської ради, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Перфілової О.А. про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року матеріали позовної заяви були направлені для судового розгляду за предметно-територіальною підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскільки справа належить до предметної юрисдикції (підсудності) цього суду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для передачі справи до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскільки спір виник з приводу цивільних правовідносин.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дана справа повинна розглядатися Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Направляючи справу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду суд першої інстанції виходив з того, що дана справа повинна розглядатись в порядку КАС України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України (у цьому випадку і далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч.2 згаданої статті).

Справою адміністративної юрисдикції в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2, Дніпровської міської ради, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Перфілової О.А. про визнання протиправними та скасування рішень та в своєму уточненому позові просила визнати протиправним та скасувати п.33 додатку до рішення Дніпровської міської ради №314/24 від 20 вересня 2011 року "Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд громадянам у м.Дніпр (34 особи)", яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 по АДРЕСА_1 у районі будинків НОМЕР_1,НОМЕР_2"; скасувати рішення Дніпропетровської міської ради №113/28 від 20 грудня 2017 року; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Перфілової О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 0,100 га по АДРЕСА_1; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,100 га по АДРЕСА_1, укладений 17 січня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується і це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року право власності на майно, на речове право на чуже майно, захист цих прав регулюються цивільним законодавством, і власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК), а особа, якій належить право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі й від власника майна відповідно до положень глави 29 ЦК (стаття 396 ЦК), тому такі спори з урахуванням вимог статті 15 ЦПК підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо однією із сторін є фізична особа, незалежно від участі у них органу державної влади та/або органу місцевого самоврядування (суб'єкта владних повноважень).

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства .

Так згідно ч. 1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що у даному конкретному випадку спір виник не з приводу діяльності органів державної влади як суб'єкту владних повноважень, а з приводу права власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_3

Доводи апеляційних скарг є обґрунтованими, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційних скарг та приймає їх до уваги, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджують, що судом допущено порушення вимог процесуального права.

Через невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, в силу п.п.3,4 ч.1 ст.379 ЦПК України, апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалу суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.