Постанова

Іменем України

20 червня 2018 року

м. Київ

справа № 185/183/15-ц

провадження № 61-10342св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни та ОСОБА_6 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Бабій С. О. від 02 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Петешенкової М. Ю., Каратаєвій Л. О., Кочковій Н. О., від 04 липня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, встановлення нікчемності або визнання недійсними договору банківського обслуговування та окремих умов договорів банківського вкладу, застосування наслідків нікчемності або недійсності правочинів, вчинення дій, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 19 травня 2014 року між нею та ПАТ «КБ «Надра» укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, предметом якого є розміщення вкладу в сумі 774,43 євро на строк 6 місяців, до 19 листопада 2014 року, з виплатою банком 11,5 % річних.

22 травня 2014 року між нею та ПАТ «КБ «Надра» укладений інший договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, предметом якого є розміщення вкладу в сумі 500 дол. США на строк 6 місяців з виплатою банком 12 % річних.

20 листопада 2014 року між нею та ПАТ «КБ «Надра» укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, предметом якого є розміщення вкладу в сумі 200 євро на строк 6 місяців, до 20 травня 2015 року, з виплатою банком 12 % річних.

За закінченням терміну дії вищевказаних договорів банк зобов'язаний був виплатити їй суми депозитів з нарахованими процентами, однак зобов'язання не виконані в повному обсязі, а тому ОСОБА_4 просила стягнути з ПАТ «КБ «Надра» залишки вкладів за вказаними договорами з нарахованими процентами, 3 % річних за кожний день прострочення виплати вкладу та нарахованих процентів; інфляційні втрати невиплаченого боргу в день вимоги та пеню.

Також вказувала, що 15 січня 2015 року через зловживання її правом та довірою до відповідача, шляхом підписання анкети та заяви клієнта про приєднання до договору, вона приєдналася до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра».

Позивач вважала, що наявні підстави для визнання окремих умов указаних договорів нікчемними або визнання недійсними, з огляду на безпідставне визначення поточного рахунку в рамках пакету послуг для повернення вкладу та нарахованих відсотків.

ОСОБА_4 просила встановити нікчемність договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра»» від 15 січня 2014 року;

встановити нікчемність або визнати недійсними та виключити зі змісту договорів строкових банківських вкладів (депозиту) від 19 та 22 травня 2014 року, від 20 листопада 2014 року умови (пункти), які обмежують права споживача фінансових послуг, як такі, що укладені із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема: пункти 2.5, 26, 2.4.4, 3.4.5, 4.2, 4.9, 7.2, 7.4;

застосувати наслідки нікчемності або недійсності договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» від 15 січня 2014 року та окремих умов (пунктів) договорів строкових банківських вкладів;

закрити всі поточні (карткові) рахунки в ПАТ «КБ «Надра» на ім'я ОСОБА_6 з дня їх відкриття;

поновити вкладні (депозитні) рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2;

повернути з поточних (карткових) рахунків невиплачені в день вимоги вклади на вкладні (депозитні) рахунки до дня їх фактичної виплати, а саме залишок вкладу у розмірі 535,06 євро на вкладний рахунок НОМЕР_1, а суму вкладу 450,29 дол. США - на вкладний рахунок НОМЕР_2;

викласти пункт 2.6 договорів строкових банківських вкладів (депозиту) від 19, 22 травня 2014 року та від 20 листопада 2014 року у редакції: «Повернення Вкладу та сплата нарахованих процентів з Вкладного рахунку здійснюється Банком шляхом виплати готівкою через касу Банку в день вимоги або на першу вимогу»;

відшкодувати збитки у сумі 7 365,51 грн та моральну шкоду у 3 000 грн;

визнати протиправною бездіяльність посадових осіб ПАТ «КБ «Надра» у зв'язку із неповерненням вкладів за договорами з нарахованими відсотками, неналежним веденням бухгалтерського обліку;

визнати протиправними дії щодо виплати вкладникам вкладів з нарахованими процентами без врахування аналітичного обліку до позабалансового рахунку письмових вимог вкладників з повернення невиплачених в день вимоги вкладів з нарахованими відсотками;

стягнення присуджених грошових коштів допустити за відрахуванням виплаченого 15 травня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованого відшкодування за вкладами у сумах 11 023,59 грн, 8 105,11 грн, 4 199,21 грн, які конвертовані за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України станом на 06 лютого 2015 року.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено частково Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_6 на відшкодування збитків 21,20 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів, суд, керуючись положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виходив із того, що у ПАТ КБ «Надра» було запроваджено тимчасову адміністрацію, під час якої не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

При цьому суд зазначив, що вимоги в іноземній валюті не можуть бути задоволені, оскільки стягнення заборгованості відбувається виключно у національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійсненням тимчасової адміністрації.

Відмовляючи у задоволенні вимог про встановлення нікчемності договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» від 15 січня 2014 року, встановлення нікчемності або визнання недійсними та виключення зі змісту договорів строкових банківських вкладів (депозитів), із застосуванням нечесної підприємницької практики та обмеженням прав споживача фінансових послуг та застосування наслідків їх нікчемності або недійсності, суд виходив із безпідставності та недоведеності заявлених позивачем вимог.

Стягуючи з ПАТ «КБ «Надра» на користь позивача на відшкодування збитків 21,20 грн, суд першої інстанції виходив із того, що позивач довела належними доказами витрати на виготовлення копій документів у справі, придбання та використання носія інформації на загальну суму 21,20 грн.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» задоволено частково, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог.

Змінено рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів у частині правового обґрунтування.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що у зв'язку з виконанням постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання, наслідком чого є спеціальний порядок повернення коштів вкладників, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з ПАТ «КБ «Надра» на користь позивача грошових коштів за договорами банківських вкладів.

У серпні 2016 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати зазначені судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_6 мотивована тим, що суди безпідставно відмовили у задоволенні її вимог. Вказувала на те, що відповідач при виплаті гарантованого відшкодування конвертував валютні вклади за офіційним курсом Національного банку України станом на 05 лютого 2015 року, а не станом на 06 лютого 2015 року - день введення тимчасової адміністрації.

Також суди не врахували, що за договором від 20 листопада 2014 року мали нараховуватись проценти до 19 травня 2015 року, а тому залишок за договором становить 51,74 євро, а не 47,17 євро, як помилково зазначено судом.

Крім того, суди не врахували, що вона зверталась до банку із заявами про розірвання договору щодо поточних рахунків до запровадження тимчасової адміністрації, що виключає застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також суди безпідставно відмовили їй у встановленні нікчемності договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» від 15 січня 2014 року, оскільки цей договір не укладений у письмовій формі, а також у задоволенні вимог про встановлення нікчемності або визнання недійсними та виключення зі змісту договорів строкових банківських вкладів (депозитів), із застосуванням нечесної підприємницької практики та обмеженням прав споживача фінансових послуг та застосування наслідків їх нікчемності або недійсності.

У серпні 2016 року ПАТ «КБ «Надра» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило змінити зазначені судові рішення, шляхом виключення з мотивувальних частин судових рішень висновки судів щодо наявності у ПАТ «КБ «Надра» заборгованості перед ОСОБА_6

Касаційна скарга ПАТ «КБ «Надра» мотивована тим, що позивач у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», отримала готівкою через уповноважений банк гарантовані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми вкладів за вказаними рахунками у відповідному еквіваленті у національній валюті гривні у повному обсязі, а тому помилковими є висновки судів про те, що кошти позивачу виплачені не в повному обсязі, оскільки суди застосували курс гривні до іноземної валюти, встановлений Національним банком України 06 лютого 2015 року з 14 год. 00 хв., у той час як станом на 09 год. 00 хв. 06 лютого 2015 року діяв інший курс валют.

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 подала відзив (заперечення) на касаційну скаргу ПАТ «КБ «Надра», в якому просила відмовити у задоволенні касаційної скарги.

У листопаді 2016 року ПАТ «КБ «Надра» подало відзив (заперечення) на касаційну скаргу ОСОБА_6, в якому просило відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції в незміненій та в нескасованій частинах та рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Судами установлено, що 19 травня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, предметом якого є розміщення вкладу в сумі 774,43 євро на строк 6 місяців, до 19 листопада 2014 року, з виплатою банком 11,5 % річних.

Згідно з пунктами 2.5-2.6 договору банківського вкладу від 19 травня 2014 року НОМЕР_1, повернення вкладу та сплата процентів, нарахованих банком за користування вкладом, здійснюється банком шляхом перерахування відповідних сум на поточний (картковий) рахунок НОМЕР_3, відкритий у ПАТ «КБ «Надра». Після перерахування банком вкладу та нарахованих процентів на рахунок НОМЕР_3, зобов'язання банку за договором вважаються виконаними належним чином.

19 листопада 2014 року на поточний рахунок НОМЕР_3 відповідач перерахував 815,06 євро, а 20 листопада 2014 року та 16 грудня 2014 року позивач отримав готівкою в касі 80 євро.

На день звернення до суду відповідач не видав позивачу 535,06 євро, які знаходились на поточному рахунку позивача НОМЕР_3.

22 травня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, предметом якого є розміщення вкладу в сумі 500 дол. США на строк 6 місяців, до 22 листопада 2014 року, з виплатою банком 12 % річних.

Згідно з пунктами 2.5-2.6 указаного договору банківського вкладу, повернення вкладу та сплата процентів, нарахованих банком за користування вкладом, здійснюється банком шляхом перерахування відповідних сум на поточний (картковий) рахунок НОМЕР_4, відкритий в ПАТ «КБ «Надра». Після перерахування банком вкладу та нарахованих процентів на рахунок, зобов'язання банку за договором вважаються виконаними належним чином.

24 листопада 2014 року на поточний рахунок НОМЕР_4 відповідачем було перераховано 527,29 дол. США, із яких: 25 листопада 2014 року ОСОБА_4 отримала готівкою у касі банку 27 дол. США та 16 грудня 2014 року - 50 дол. США.

20 листопада 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ «КБ «Надра» укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, предметом якого є розміщення вкладу в сумі 200 євро на строк 6 місяців, до 20 травня 2015 року, з виплатою банком 12 % річних.

У зв'язку із веденням до банку тимчасової адміністрації до закінчення строку дії договору від 20 листопада 2014 року, вклад та проценти на поточний рахунок перераховані не були. Станом на 17 квітня 2015 року залишок коштів на депозитному рахунку позивача № 2071232 становив 206,28 євро, з яких: 200 євро - вклад та 6,28 євро - нараховані проценти.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», того ж дня рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Надра» з 06 лютого 2015 року строком на три місяці, який було продовжено до 05 червня 2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра».

Установлено, що розмір заборгованості за вкладами та процентами станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації - 06 лютого 2015 року становив: за договором від 19 травня 2014 року - 536,06 євро, за договором від 22 травня 2014 року - 450,29 дол. США.

15 травня 2015 року ОСОБА_6 виплачено в рахунок погашення заборгованості за договорами від 19 та 22 травня 2014 року суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в національній валюті, а саме: 11 023,59 грн та 8 105,11 грн, що згідно з офіційним курсом Національного банку України гривні до іноземних валют на 06 лютого 2015 року становило 417,69 євро та 350,51 дол. США відповідно, а тому залишок невиплачених коштів за вкладами складав 117,37 євро та 99,80 дол. США.

01 липня 2015 року у рахунок суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, позивач отримала 4 199,21 грн, що згідно з курсом Національного банку України станом на 06 лютого 2015 року становить 159,11 євро, а тому, враховуючи, що на депозитному рахунку позивача знаходилось 206,28 євро, залишок невиплачених коштів за договором від 20 листопада 2014 року становить 47,17 євро.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Положеннями статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Разом з тим частина перша статті 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини п'ятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

У пункті 1 частини шостої статті 36 Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Згідно з частиною п'ятою статі 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації банку, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом.

Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 20 січня 2015 року № 6-2001цс15, від 13 червня 2016 року № 6-1123цс16, від 12 квітня 2017 року № 6-350цс17. Вказаний правовий висновок є незмінним і правових підстав для відступлення від цього правового висновку касаційний суд не знаходить.

Установивши, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації банку, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правомірно застосувавши вимоги цього Закону, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів.

При цьому суди правильно врахували, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняється нарахування відсотків, неустойки та інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Враховуючи те, що на підставі Закону у ПАТ «КБ «Надра» не виникає жодних інших додаткових зобов'язань, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення збитків.

Крім того, умови укладених договорів банківських вкладів між позивачем та відповідачем також не передбачають відшкодування моральної шкоди позивачу внаслідок неналежного виконання банком своїх зобов'язань, тому суди правильно відмовили у відшкодуванні моральної шкоди.

Також суди дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення нікчемності договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» від 15 січня 2014 року, із застосуванням наслідків нікчемності, встановлення нікчемності або визнання недійсними окремих умов договорів від 19, 22 травня 2014 року та від 20 листопада 2014 року.

Так, ОСОБА_4 просила визнати недійсними або встановити нікчемність наступних пунктів:

У пункті 2.5 умову «або перераховує з поточного рахунку Вкладника НОМЕР_3 (НОМЕР_4) відкритого в рамках відповідного пакету послуг (далі - «Рахунок»)»;

у пункті 2.6 умову «Повернення Вкладу та сплата нарахованих процентів здійснюється Банком за домовленістю сторін шляхом перерахування коштів на Рахунок. Після перерахування Банком Вкладу та нарахованих процентів на Рахунок, зобов'язання Банку за цим Договором вважається виконаним належним чином»;

у пункті 3.4.4 умову «Сплатити Вкладнику проценти шляхом перерахування коштів на Рахунок в останній день строку розміщення Вкладу, а при пролонгації строку розміщення Вкладу - в останній день закінчення кожного періоду розміщення Вкладу»;

у пункті 3.4.5 умову «Повернути Вкладнику Вклад в кінці строку розміщення Вкладу або достроково в порядку, передбаченому цим Договором, шляхом перерахування коштів на Рахунок»;

у пункті 4.2 умову «(перерахування на Рахунок) або списанню з Вкладного рахунку з інших підстав.»;

у пункті 4.9 умову «У випадку, якщо Вкладник в період дії договору звернувся до Банку із заявою про відмову від продовження строку розміщення Вкладу на новий термін. Банк, в останній день закінчення строку розміщення Вкладу, повертає на Рахунок Вкладника Вклад і нараховані відповідно до умов цього договору проценти»;

у пункті 7.2 умову «положеннями ПАТ «КБ «Надра», а також Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра», до якого приєднався Вкладник»;

у пункті 7.4 умову «Підписанням цього договору Вкладник підтверджує, що він ознайомлений та згоден з тарифами Банку, умовами їх зміни та оприлюднення».

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою-третьою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, тому сторони не вправі вимагати одна від одної його виконання.

За змістом статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суди, встановивши, що при укладенні вищевказаних договорів між сторонами досягнуто всіх істотних умов, дійшли обґрунтованого висновку, що договори відповідають вимогам, встановленим законодавством, при укладенні договорів банком дотримано всіх вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Підстав для визнання умов договорів недійсним або встановлення їх нікчемності не встановлено. Також не встановлено підстав для встановлення нікчемності договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» від 15 січня 2014 року.

Суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що висновки суду першої інстанції про неможливість стягнення грошових коштів за банківськими вкладами в іноземній валюті, оскільки підлягають сплаті виключно в національній валюті, не відповідають вимогам частини третьої статті 533 ЦК України, а тому дійшов правильного висновку про їх виключення з рішення суду.

Безпідставними є доводи касаційної скарги ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. про те, що суди застосували неправильний курс іноземної валюти.

Так, згідно із частиною п'ятою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

За змістом частини першої статті 34 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) днем початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації є наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Тобто в розумінні статей 26, 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» днем початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації є саме робочий, а не календарний день, і саме в цьому контексті слід розуміти зазначене уточнення.

Порядок установлення і використання офіційного курсу гривні до іноземних валют та банківських металів визначає Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затверджене постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 496 (далі - Положення) на виконання норм статей 7, 15 та 36 Закону України «Про Національний банк України».

Зазначене Положення - це нормативно-правовий акт Національного банку України, прийнятий у межах його компетенції, що регулює управління готівковим грошовим обігом. Положення не є нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у зв'язку зі створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до пункту 2 Положення офіційний курс гривні до долара США установлюється щоденно.

Пунктом 3 Положення передбачено, що офіційний курс гривні розраховується до долара США як середньозважений курс продавців і покупців, що склався поточного робочого дня за даними Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України Національного банку України.

Згідно з пунктом 11 Положення інформація про встановлені офіційні курси гривні до іноземних валют та банківських металів розміщується в міжнародній комп'ютерній мережі Інтернет.

На час виникнення спірних правовідносин у справі, рішення в якій переглядаються, пункт 9 зазначеного Положення діяв у редакції постанови Правління Національного банку України від 31 березня 2014 року № 180 і передбачав, що офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів діє з часу його встановлення.

Згідно з інформацією, отриманою з офіційного сайту Національного банку України, 06 лютого 2015 року з 14 год. 00 хв. діяв офіційний курс гривні до долара США у розмірі 2313,0580 грн за 100 дол. США та курс євро у розмірі 2639,1992 грн за 100 євро. Такий курс було встановлено Національним банком України саме цього поточного робочого дня - 06 лютого 2015 року. Натомість курс 1799,9763 грн за 100 дол. США та 2060,2529 грн за 100 євро було встановлено Національним банком України напередодні, 05 лютого 2015 року. Такий курс зберігав свою дію на початок 06 лютого 2015 року до встановлення поточного курсу.

Застосовуючи частину п'яту статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у поєднанні із пунктом 2 Положення, а також пунктом 9 Положення у редакції постанови Правління Національного банку України від 31 березня 2014 року № 180 (чинній на час виникнення спірних правовідносин), слід виходити з того, що зазначена норма Закону перерахування вкладу в іноземній валюті в національну валюту пов'язує з курсом гривні, що установлений Національним банком України на конкретний день (у який розпочинається процедура виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації). Закон не містить обов'язку здійснити фактичний перерахунок вкладів саме в цей день, і не пов'язує здійснення такого перерахунку з конкретним моментом у часі (годиною, хвилиною) саме цього дня чи з курсом гривні, що діє саме в конкретний момент у часі (годину, хвилину) такого дня. Тому перерахування суми вкладу в іноземній валюті, зокрема доларах США, здійснюється за офіційним курсом гривні до цієї іноземної валюти, який установлений Національним банком України в той робочий день, на який припав початок процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації - 06 лютого 2015 року.

Питання, зумовлене дією в різний час, але протягом одного й того самого робочого дня, двох різних курсів гривні до долара США, установлених Національним банком України в різні дні (цього робочого дня та напередодні), слід вирішувати з урахуванням визначеного законом і підзаконними актами Національного банку України порядку (процедури) встановлення і використання офіційного курсу гривні до іноземних валют та банківських металів, що відображає економічну природу установлення офіційного курсу гривні. Якщо іншого спеціальним законом не передбачено, в ситуації, коли в період чинності Положення в редакції постанови Правління Національного банку України від 31 березня 2014 року № 180 в один і той же день діють два різні курси гривні до долара США, правило пунктів 2 і 3 Положення про щоденне встановлення офіційного курсу гривні до долара США зумовлює необхідність застосовувати курс, установлений саме в цей поточний день за результатами торгів на міжбанківському валютному ринку України, проведених цього ж поточного дня.

Зміст наведених норм Положення (пункти 2, 3, 9) свідчить про те, що поняття «встановлення офіційного курсу гривні до іноземної валюти» і поняття «дія офіційного курсу гривні до іноземної валюти» не є тотожними за змістом та правовим значенням. Отже, при застосуванні частини п'ятої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» береться до уваги курс гривні до долара США, встановлений на певний день. При цьому не має самостійного правового значення той факт, що такий курс починає діяти не з початку, а лише з 14 год. 00 хв. того дня, коли він був установлений, а саме - 06 лютого 2015 року. Цей факт також не дає підстав для застосування при перерахунку вкладу того офіційного курсу гривні до долара США, який був установлений Національним банком України в інший день, напередодні - 05 лютого 2015 року, незважаючи на те, що цей курс продовжував діяти певний час у першій половині поточного робочого дня до моменту оприлюднення нового, актуального курсу на цей поточний день.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1297цс17.

Установлено, що з 06 лютого 2015 року у ПАТ «КБ «Надра» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в банку на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року № 83.

За таких обставин суди дійшли правильного висновку про застосування курсу гривні до іноземної валюти, який був установлений за даними Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України Національним банком України 06 лютого 2015 року та діяв з 14 год. 00 хв. цього дня, що відповідає економічній природі курсу, який установлюється щоденно внаслідок проведення торгів на міжбанківському валютному ринку України.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_6 зводяться до незгоди з висновком судів стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищезгаданої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції в незміненій та нескасованій частинах та рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни та ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року в незміненій та нескасованій частинах та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников Ю. В. Черняк