Ухвала

26 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 362/6156/16-ц

провадження № 61-17460ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою адвокатом Романенком Олександром Миколайовичем, на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 квітня 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 9 лютого 2018 року у справі за позовами ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська СвітланаІванівна, ОСОБА_6, яка діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_7, Служба у справах дітей та сім'ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомості та скасування їх державної реєстрації, та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_6, яка діє в своїх та інтересах малолітнього ОСОБА_7, до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомості та скасування його державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2018 року подана касаційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Романенко О. М., на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 квітня 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 9 лютого 2018 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду 30 березня 2018 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області

від 5 квітня 2017 року та постанови апеляційного суду Київської області

від 9 лютого 2018 року, яке обґрунтоване тим, що копію постанови суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 отримала поштою 1 березня 2018 року.

Наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження судових рішень не можна визнати поважними, оскільки заявником не надано доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху надати відповідні докази, які б підтверджували поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження. Якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній

скарзі, зокрема, повинно бути зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, яка подає касаційну скаргу, за його наявності

або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери

засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 за його наявності або номер і серію її паспорта, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності.

Також у касаційній скарзі не зазначено в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права тане додано копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, як це передбачено пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, зазначивши у ній реєстраційний номер облікової картки платника податків

ОСОБА_1 за його наявності або номер і серію її паспорта, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності, а також в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, надавши копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Окрім цього, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції Закону на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, за позовними вимогами, заявленими ОСОБА_3 у грудні 2016 року та ОСОБА_6 у січні

2017 року, судовий збір підлягав сплаті у загальному розмірі 3 484 грн 80 коп.

За таких обставин, з урахуванням вимог заявника, за подання цієї касаційної скарги у даній справі необхідно сплатити судовий збір у розмірі 6 969 грн 60 коп. (3 484,80*200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідного документа.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті

393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, поданою адвокатом Романенком ОлександромМиколайовичем, на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 5 квітня 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 9 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заявником у зазначений строк не буде подано відповідних доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко