І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2018 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом поміщення оголошення у газеті «Вісті Рівненщини» №11 від 22 грудня 2017 року, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 свої позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просить суд, визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою м. Рівне вул. Фабрична, 22 кім. 129/130.
Суд заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є відповідальним квартиронаймачем житлового приміщення (кімнат гуртожитку), яке знаходяться за адресою м. Рівне вул. Фабрична, 22 кім. 129/130, що стверджується копією ордеру №713 від 23 жовтня 1995 року.
Як вбачається з позовної заяви, в даному житловому приміщенні, окрім позивача зареєстровані: її чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2, який є відповідачем по справі.
Договори на надання комунальних послуг в квартиру за адресою м. Рівне вул. Фабрична, 22 кім. 129/130, зокрема на надання послуг з опалення та гарячого водопостачання, на вивезення побутових відходів, надання електроенергії та інші укладені з позивачем по справі ОСОБА_1
Актом від 19.09.2017 року, складеним начальником ЖКП «Перспективне» ОСОБА_5, встановлено, що ОСОБА_2 дійсно не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 кім. 129/130, з 15 травня 2010 року і по даний час, що додатково засвідчують сусіди: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
Як вказано у позовній заяві, ОСОБА_9 з метою влаштування свого життя в 2010 році забрав свої речі та виїхав з вказаної квартири, і вже фактично сім років в ній не проживає.
Позивач не може в повній мірі користуватися наданим їй житловим приміщенням, через реєстрацію в її квартирі ОСОБА_9, несе надмірні витрати з утримання майна та по сплаті комунальних послуг, які розраховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.
Згідно статті 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до розяснень пунктів 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Оскільки судом встановлено, факт відсутності відповідача ОСОБА_2 за адресою м. Рівне вул. Фабрична, 22 кім. 129/130, понад сім років, відповідач не несе усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення, а також те, що реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у повній мірі користуватися наданим їй житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 кім. 129/130) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 кім. 129/130) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою м. Рівне вул. Фабрична, 22 кім. 129/130.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судовго збору в розмірі 640,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_10