Справа № 690/193/17
Провадження № 4-с/690/1/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м.Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого-судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 в порядку ст.447 ЦПК України на дії державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні частково змінила свої вимоги та просить суд визнати неправомірними постанови державного виконавця Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2, винесені в ВП №55419045 від 20.12.2017 про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01.03.2018; арешт майна боржника від 01.03.2018; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.03.2018; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01.03.2018; тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 01.03.2018 та зобовязати державного виконавця Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 скасувати постанови винесені в ВП №55419045 від 20.12.2017 про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01.03.2018; арешт майна боржника від 01.03.2018; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.03.2018; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01.03.2018; тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 01.03.2018, а також просить стягнути із Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. 00 коп., посилаючись на те, 09.03.2018 вона отримала рекомендований лист з повідомленням від Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, в якому містилися ряд постанов державного виконавця Крикуна С.А. про: арешт майна боржника ВП №55419045; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВП №55419045; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП №55419045; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання ВП №55419045; тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії ВП №55419045. Всі постанови державного виконавця датовані 01.03.2018 та винесені в межах одного й того ж виконавчого провадження. Вона вважає вищевказані постанови прийняті безпідставно, формально, без зясування обставин справи, та як наслідок, є незаконними та таким, що порушують її права та права її неповнолітніх дітей. А тому вона змушена звернутися до суду із вказаною скаргою.

Державний виконавець Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. В судове засідання зявився заступник начальника Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3, який діє за дорученням №2/18 від 03.01.2018 та уповноважений представляти інтереси Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області.

Представник Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні всіх заявлених вимог, так як вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Постанови, винесені державним виконавцем Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 у повній відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, причину неявки в суд не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, що стверджується поштовим повідомленням.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши заявника, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності державного виконавця Крикуна С.А. та стягувача ОСОБА_4 та за участю представника Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, а також, заслухавши представника Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, вважає за необхідне скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в Звенигородському МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває на виконанні виконавчий лист №690/193/17 від 19.10.2017, виданий Ватутінським міським судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 14.06.2017 до 07.07.2017 включно та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавче провадження з примусового виконання по вказаному виконавчому листу відкрито 20.12.2017, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55419045 (а.с.102).

01.03.2018 державним виконавцем Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2, в межах вищевказаного виконавчого провадження, було винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про арешт майна боржника; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Дані рішення прийняті державним виконавцем керуючись положенням п. 13 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017, де зазначено, що ч. 9 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" (Відомості Верховної Ради України, 2016, №30, ст. 542 із наступними змінами) викласти в наступній редакції: "9. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Суд вважає, що вищевказані постанови винесені державним виконавцем безпідставно, формально, без зясування обставин справи, та як наслідок, є незаконними та таким, що порушують права заявника та права її неповнолітніх дітей.

Із змісту оскаржуваних постанов, вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №690/193/17 від 27.10.2017, виданим Ватутінським міським судом Черкаської області, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. При цьому, зазначено, що вона ухиляється від виконання зобовязань покладених на неї, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Однак, ні в жодній постанові не вказана сума заборгованості по аліментним зобовязанням. Державним виконавцем не враховано того, що ОСОБА_1 щомісяця вносяться максимально можливі платежі в погашення присуджених аліментів на утримання дитини, починаючи з часу відкриття виконавчого провадження №55419045 та направлення їй відповідної постанови про його відкриття, а саме 20.12.2017 винесено відповідну постанову та надано їй реквізити для сплати аліментів стягувачу.

Таким чином, в оскаржуваних постановах державним виконавцем не зазначено, що період початку виконання ніяк не сягає пів року, на які робиться посилання, як на підставу накладення на неї сукупності обмежень, що вчинені виконавцем поза межами закону.

Саме виконавче провадження станом на день винесення оскаржуваних постанов триває лише неповних чотири місяці, і ніяких сум, що вона повинна була б сплатити до відкриття виконавчого провадження в постанові від 20.12.2017 не міститься. Більше того, вона взагалі жодного разу не попереджувалась про те, що за нею є певна заборгованість по сплаті аліментів та до неї не доводились її розміри, як не зазначалось і самого розміру аліментів, які вона має щомісяця перераховувати на утримання неповнолітньої доньки.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017, передбачено: п.13. У Законі України "Про виконавче провадження" (Відомості Верховної Ради України, 2016, № 30, ст.542 із наступними змінами):

1)статтю 11 доповнити частиною четвертою такого змісту:

"4. Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин девятої, дванадцятої статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження";

Державний виконавець отримав би право застосувати до неї зазначені вище положення законодавства та прийняти рішення про накладення на неї ряду обтяжень лише після 20 червня 2018 року, в разі, якби для цього існували б і інші підстави.

Державним виконавцем не враховано, що ОСОБА_1 на день винесення рішення суду та відкриття в послідуючому виконавчого провадження перебувала та продовжує перебувати у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і єдиним джерелом її доходу є відповідна соціальна виплата на дитину та державна допомога малозабезпеченим сімям.

Тобто, джерела її доходів не можуть бути предметом накладення на них аліментного тягара, так як ці надходження, відповідно до Постанови КМУ від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» визначені як такі, з яких заборонено проводити утримання аліментних зобовязань. Отже, перебуваючи у декретній відпустці, будучи в звязку з цим тимчасово непрацездатною, не маючи взагалі ніякого доходу, що можливо було б використати на погашення щомісячних аліментних зобовязань, вона, вишукуючи можливість отримання грошових коштів з інших джерел, а не отримуваних соціальних допомог, щомісяця, з дня направлення їй постанови про відкриття виконавчого провадження та банківського рахунку, проводить присуджені судом аліментні платежі в розмірі 200 грн. 00 коп. щомісяця. Таким чином, в розумінні положень законодавства вона не вважається такою, що ухиляється від покладених на неї зобовязань.

Необхідно також відзначити, що ОСОБА_1 є багатодітною матірю і на сьогоднішній день у неї на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, які зареєстровані в її власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується копією посвідчення (а.с.112), довідкою про склад сімї (а.с.114) та копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.115-118).

Державний виконавець, виносячи постанови про накладення на боржника ряду обмежень, не встановив наявність у боржника закордонного паспорта, посвідчення водія, дозвільних документів на зброю, використання зброї та права на полювання. Своїми діями державний виконавець обмежив боржника у тому чого вона немає. А також накладаючи арешт на все її майно не перевірив наявність прав третіх осіб на це майно, таким чином допустивши порушення прав на користування житлом її неповнолітніх дітей.

Також, приймаючи рішення про винесення постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання та про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, державний виконавець не встановив, чи має ОСОБА_1 документи, в обмеженні яких її було позбавлено.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне визнати неправомірними постанови державного виконавця Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2, винесені в ВП №55419045 від 20.12.2017 про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01.03.2018; арешт майна боржника від 01.03.2018; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.03.2018; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01.03.2018; тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 01.03.2018 та зобовязати державного виконавця Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 скасувати постанови винесені в ВП №55419045 від 20.12.2017 про: встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01.03.2018; арешт майна боржника від 01.03.2018; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.03.2018; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01.03.2018; тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 01.03.2018.

А також суд стягує із Звенигородського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області на користь заявника 1500 грн. 00 коп. понесених судових витрат по оплаті правової допомоги.

На підставі ст.11, 19, 73, 74 ЗУ «Про виконавче провадження» та керуючись ст. 259, 260, 261, 352, 353, 447, 450, 451, 452, 453 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 в порядку ст.447 ЦПК України на дії державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати неправомірними постанови державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2, винесені в виконавчому провадженні №55419045 від 20 грудня 2017 року про:

- встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01 березня 2018 року;

- арешт майна боржника від 01 березня 2018 року;

- встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01 березня 2018 року;

- встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01 березня 2018 року;

- тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 01 березня 2018 року.

Зобовязати державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 скасувати постанови винесені в виконавчому провадженні №55419045 від 20 грудня 2017 року про:

- встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01 березня 2018 року;

- арешт майна боржника від 01 березня 2018 року;

- встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01 березня 2018 року;

- встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01 березня 2018 року;

- тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 01 березня 2018 року.

Стягнути із Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, , провулок Островського, 1, м.Звенигородка, Черкаської області, 20200 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НЕ 773819, виданий Ватутінським МС УДМС України в Черкаській області 07 квітня 2016 року - 1500 (одну тисячу пятсот) грн. 00 коп. понесених судових витрат по оплаті правової допомоги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Черкаської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий В.А.Здоровило