Справа №333/2364/15-ц
Провадження №2/333/1370/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» 08.04.2015 р. звернулося до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.02.2011 року ОСОБА_1 15.02.2011 року отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених вимог відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 31.01.2015 року має заборгованість -16 042,93 грн., яка складається з наступного: 7857, 68 грн. - заборгованість за кредитом; 5995,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 950.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умови та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина);740,14 грн. - штраф (процентна складова).

У зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16042 грн. 93 коп., та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в суд не з'явилася,надала заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно укладеного договору № б/н від 15.02.2011 року ОСОБА_1 В.О.15.02.2011 року отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення зазначених вимог відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного судочинства України.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31.01.2015 р. у ОСОБА_1 перед позивачем існує заборгованість по тілу кредиту в сумі 7857,68 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Процентами за кредитним договором є плата позичальника за кредитним договором (ст. 903 ЦК України) або ціна кредитного договору (ч. 1 ст. 632 ЦК України).

Склад, розмір, база нарахування, порядок внесення плати за кредитом (процентів), її окремих частин та інші можливі умови про ціну кредитного договору встановлюються за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 632, ч. 2 ст. 6 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Із анкети-заява від 14.02.2011 р. та довідки про умови кредитування, які підписані відповідачем вбачається, що розмір відсотків встановлений в розмірі 36% на рік.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір несплачених процентів на поточну заборгованість складає 5995,11 грн.

Сплата процентів на поточну заборгованість відповідає умовам договору, тому така заборгованість підлягає стягненню.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору та вимог закону.

Згідно п.2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг,- у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( утому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту, згідно п.1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг.

Також обґрунтовані вимоги про стягнення пені в сумі 950 грн., які відповідають умовам договороу.

Вимоги позивача про стягнення штрафів на суму 1240,14 грн. задоволенню не підлягають з огляду на такі обставини.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов надання споживчого кредиту передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів на загальну суму 1240,14 грн. необхідно відмовити із зазначених підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Таким чином, в судовому засіданні належним чином підтверджена заборгованість на загальну суму 14802,79 грн., в решті позовні вимоги є надмірними та задоволенню не підлягають.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ «Приватбанк» підлягають стягненню понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в загальній сумі 224,77 грн.

Керуючись ст. ст. 526,1050,1054 ЦК України, ст. ст. 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Меліоративна, буд.19 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.02.2011 року у розмірі 14802 гривень 79 коп., в решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Меліоративна, буд.19 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 224 гривень 77 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 02.05.2018 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська