Справа № 448/530/15 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 22-ц/783/6773/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргоюОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області в складі судді Білоуса Ю.Б. від 25 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя заяву про відмову від апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_4 - задоволено.Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 07.12.2015 року у цивільній справі №448/530/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки така постановлена з неповним з'ясуванням обставин у справі. Зазначає, що у судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3, заперечуючи проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову зазначив, зокрема те, що підстави знімати заборону відчуженого майна ще не відпали, оскільки на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 15.02.2016 року подана апеляційна скарга особою, яка не брала участь у справі. Даною особою є ОСОБА_5, яка зокрема зазначає, що оскаржуваним рішенням, суд першої інстанції припинив її право власності на рухоме майно і визнав його за подружжям Балич. У випадку задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 весь перелік арештованого майна потрібно буде розподіляти по новому.

В судовому засіданні 17.04.2018 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав заяву в інтересах свого довірителя про відмову від апеляційної скарги на підставі ч.4 ст. 364 ЦПК України. Крім цього, після роз'яснення йому суддею-доповідачем наслідків задоволення такої заяви, а саме того, що повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилась від скарги не допускається, - вказав що наслідки задоволення заяви йому відомі та він настоює на задоволенні такої заяви. Крім цього, у заяві міститься прохання про вирішення питання повернення судового збору, що був сплачений за подання апеляційної скарги, згідно п.5 ч.1 та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вказане, а саме те, що ОСОБА_2 в особі свого представника відмовився від апеляційної скарги, будучи поінформованим про наслідки, усвідомлюючи наслідки такої процесуальної дії та свідомо бажаючи настання таких; не встановлення судом підстав для не прийняття відмови від апеляційної скарги, - колегія суддів вважає за необхідне відмову від апеляційної скарги - прийняти, апеляційне провадження за апеляційною ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 25 жовтня 2017 року - закрити, однак без повернення судового збору сплаченого за її подання з таких мотивів.

Відповідно до змісту ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Також, відповідно до змісту п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: 42. Статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Сплачена сума судового збору повертається не лише в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, а й у разі відмови у відкритті апеляційного та касаційного провадження (пункт 3 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір").

При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Законом № 3674-VI не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Як вбачається із наведеної норми закону та її роз'яснень судом касаційної інстанції сума судового збору може бути повернута, виключно з підстав передбачених законом, перелік яких є вичерпний.

Серед підстав, які визначені законом для повернення судового збору відсутня підстава - закриття апеляційного провадження, про що йшлося вище. Виключно передбачені можливості повернення судового збору з підстави закриття основного провадження у справі, зокрема і у судах апеляційної та касаційної інстанції, а також відмови у відкритті апеляційного чи касаційного провадження.

Отже відмову від апеляційної скарги апелянта слід прийняти із закриттям апеляційного провадження без повернення судового збору сплаченого за її подання.

Керуючись ст.ст. 364, 367 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

відмову від апеляційної скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 - прийняти.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Мостиського районного суду Львівської областівід 25 жовтня 2017 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 23 квітня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра