Справа № 752/9654/18
Провадження № 2-о/752/503/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.11.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 01 грудня 1997 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації.

В обґрунтування заяви зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 01 грудня 1997 року. Свідоцтво видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення виконкому Київської міської ради від 24 листопада 1997 року № 469-С. Проте, у свідоцтві допущено технічну помилку, а саме невірно зазначено по-батькові заявника: вказана «ОСОБА_1» замість вірного «ОСОБА_1». Така невідповідність створює для неї незручності та проблеми з укладенням договорів, отриманням довідок та інше.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року відкрито провадження у даній справі.

У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав, просив заяву задовольнити та встановити факт належності заявнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 01 грудня 1997 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації.

Заінтересована особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві у судове засідання не забезпечила явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

При цьому, за змістом п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року № 15, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Тобто, встановлення відповідного факту прямо передбачено законом, а законодавець не пов'язує встановлення такого факту з подальшим вирішенням спору про право.

Перевіряючи обставини справи та аналізуючи наявні у справі письмові докази, судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 01 грудня 1997 року.

Свідоцтво видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення виконкому Київської міської ради від 24 листопада 1997 року № 469-С. У свідоцтві органом, який його видав, допущено технічну помилку, а саме невірно зазначено по-батькові заявника: вказана «ОСОБА_1» замість вірного «ОСОБА_1».

Заявник згідно паспорта громадянина України НОМЕР_2 виданого 07 червня 2001 року Московським РУГУ МВС України в місті Києві, ПІБ «ОСОБА_1».

На звернення ОСОБА_1 про усунення допущеної помилки в свідоцтві, листом від 09.11.2017 року № 110/805-К-1515 Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» Департаменту будівництва та житлового забезпечення КМДА було відмовлено у виправленні помилки в свідоцтві через відсутність на це правових підстав.

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

На підтвердження своїх доводів заявник посилається на письмові докази, копії яких містяться в матеріалах справи, саме: паспорт заявника ОСОБА_1, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтво про права власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 01 грудня 1997 року, технічний паспорт на квартиру, довідка ЖБК «Ракета» № 157 та лист Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» Департаменту будівництва та житлового забезпечення КМДА від 09.11.2017 року № 110/805-К-1515.

Встановлення належності правовстановлюючого документа ОСОБА_1, тобто, встановлення правильного варіанту написання по-батькові заявника, саме по собі не створює жодних прав та обов'язків для неї, проте, у сукупності з іншими обставинами, які підлягають встановленню, надасть останній можливість в майбутньому реалізувати власне право на розпорядження майном.

Таким чином, оцінивши усі докази у їх сукупності, суд надходить до висновку про те, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263 - 265, 315 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 01 грудня 1997 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: