У Х В А Л А

19 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 2-173/05

провадження № 61-287 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» про відміну наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці у заробітній платі за час виконання нижче оплачуваної роботи,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася 9 грудня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2008 року.

У підпунктах 4, 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі особа, яка її подала, порушувала питання про його поновлення, мотивуючи тим, що про розгляд справи судом апеляційної інстанції не повідомлялася, а ознайомитися із матеріалами справи раніше не змогла через хворобу сина. Разом з тим, ОСОБА_1 не надала будь-яких доказів на підтвердження наявності поважних причин, які перешкоджали їй в період з грудня 2008 року по грудень 2017 року, тобто майже протягом 9 років, дізнатись про стан її справи. Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведення інших підстав для його поновлення.

На виконання ухвали Верховного Суду від 10 січня 2018 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку 27 січня 2018 року направила на адресу суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. У клопотанні ОСОБА_1 посилається на те, що 9 грудня 2008 року подала до апеляційного суду заяву про перенесення розгляду справи, оскільки знаходилась на лікуванні. Однак апеляційним судом справа була розглянута без неї та постановлено ухвалу не на її користь.

Європейський суд з прав людини вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналіз клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження свідчить, що ОСОБА_1 була обізнана про апеляційний розгляд, так як зверталась до апеляційного суду із заявою про перенесення його розгляду, однак дій щодо отримання оскарженої ухвали та її оскарження протягом тривалого часу не вчиняла. Саме по собі подання касаційної скарги після спливу більш ніж дев'яти років, з моменту постановлення оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції, тобто зі спливом значного періоду часу та

за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності.

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки наведені ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2008 року є неповажними, а тому у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» про відміну наказів, поновлення на посаді, стягнення різниці у заробітній платі за час виконання нижче оплачуваної роботи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат