Справа № 212/3121/17
У Х В А Л А

30 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Ваврушак Н.М., з участю: секретаря судового засідання Курделяс А.О. розглянувши без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у травні 2017 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначено що відповідач, користується нежитловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг вул. Покровська (Подбєльського), 20 та не сплачує комунальні послуги, у звязку із чим утворилася заборгованість в розмірі 13399,51 гривень, яку складається із суми заборгованості 9436,13 гривень, та інфляційних витрати 3544,51 гривень та трьох відсотків річних від простроченої суми 418,87 гривень.

Ухвалою від 01 серпня 2017 року позовна заява залишена без руху, та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 17 серпня 2017 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду на 23 серпня 2017 року.

Ухвалою суду від 23 серпня 2017 року розгляд справи відкладено у звязку з неявкою сторін на 23 жовтня 2017 року.

Відповідно до матеріалів справи, справа неодноразово призначалась до розгляду, проте сторони до суду, будучи належним чином поінформованими про час та місце розгляду справи, неодноразово не прибували, зокрема повторно на судові засідання, які були призначені на 14 листопада 2017року, 20 грудня 2017 року.

Представник позивача в судове засіданні не прибув, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засіданні не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс КР» у прийняті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1, з підстав того, що між сторонами виник спір, який має розглядатися в порядку господарського судочинства ( а.с.4). Дана ухвала набрала законної сили та є обовязковою для виконання.

Судом встановлено, що відповідач є субєктом підприємницької діяльності, використовує нежитлове приміщення за яке не сплачує комунальні послуги.

Суд першої інстанції, при відкриття провадження 17 серпня 2017 року не врахував та помилково прийняв до розгляду вказану вище позовну заяву.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Провадження може бути закрите лише після його відкриття. Якщо неможливість розгляду справи встановлюється на стадії відкриття провадження у справі, суд відмовляє у відкритті провадження. У даному випадку неможливість розгляду справи за нормами ЦПК судом встановлено після закриття підготовчого судового засідання і до початку розгляду справи по суті.

Судом встановлено, що сторони по справі є фізичними особами підприємцями і що між сторонами виник спір щодо утримання нежитлового приміщення: позивач доводить, що він надає комунальні послуги за цим приміщенням. Судом також встановлено, що спірне приміщення використовується для господарської діяльності. Договори про надання комунальних послуг за цим приміщенням не укладені відповідачем.

З огляду на викладене, спір, що виник між сторонами підлягає вирішенню за нормами ГПК, тому як господарські суди вирішують спори, що виникають з господарської діяльності, в тому числі і договірні спори, що виникають під час укладання, зміни, розірвання та виконання правочинів у господарській діяльності (ст. 20 ГПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно п. 5 ч 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі вищезазначеного, керуючись, ст. ст. 19, 223, 255, 353 ЦПК України, ст. 20 ГПК України, ст. 167 ГК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово комунальні послуги - закрити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н. М. Ваврушак