Справа № 212/7642/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Пустовіта О.Г., за участі секретаря судового засідання - Борух Ю.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг, в порядку загального провадження в підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2018 року в інтересах ОСОБА_1 до суду звернулася представник за довіреністю - ОСОБА_3 із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтовування позову зазначивши, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2017 року, який посвідчений державним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Уколовою Н.М., реєстр № 1-6011, та зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації за № 83п-351-351. Відповідач ОСОБА_2 є сином позивача, з моменту народження та до 2013 року він проживав, на теперішній час зареєстрований у вищевказаній квартирі. З початку 2013 року забравши особисті речі, відповідач виїхав з квартири позивача. З реєстраційного обліку в добровільному порядку відповідач не знявся. Через реєстрацією в квартирі відповідача, позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг, а тому вимушений звернутися з даним позовом до суду.

26 жовтня 2018 року у справі було відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, його представник ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав.

Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього ;n.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2017_11_14/pravo1/T041618.html?pravo=1" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">Ошибка! Недопустимый объект гиперссылки., в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 09 вересня 1997 року , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколовою Н.М.

Право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Покровської районної в місті ради відділу реєстрації місця проживання громадян від 26.09.2018 року за адресою : АДРЕСА_1, зареєстрованим значиться ОСОБА_2.

Згідно акту про не проживання від 02.10.2018 року, посвідченого ТзОВ « ЖИТЛОКОМЦЕНТР» за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 не проживає з 2013 року.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Таким чином, враховуючи факт належності спірної квартири позивачеві на праві особистої приватної власності, який є підтвердженим, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житлом, та право позивача, в силу ст. 150 ЖК України, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 200, 259, 263-265 ЦПК України ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 грудня 2018 року та підписано без його проголошення.

Суддя: О. Г. Пустовіт