Справа № 463/3394/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/5585/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Ніткевича А. В., Савуляка Р. В.

при секретарі: Фейір К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 25 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

21.07.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання права власності на 1/4 обов'язкову частку у спадщині після смерті спадкодавця ОСОБА_5, а саме квартири АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності на 1/4 обов'язкову частку у спадщині спадкодавця ОСОБА_5 на банківські вклади: Львівської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», рахунок № НОМЕР_1 на суму 15 000 грн., ПАТ «Родовід Банк» рахунок № НОМЕР_3 на суму 24 637,08 грн., ЗГРУ ПАТ «Приватбанк», рахунок № НОМЕР_4 на суму 750 грн., рахунок № НОМЕР_2 на суму 8 938,32 грн.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_5, у власності якої перебувало вказане майно. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 21.01.1997 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла дочці ОСОБА_3 та внуку ОСОБА_2 Після відкриття спадщини, незважаючи на наявність заповіту, він вважається таким, що має право на обов'язкову частку у спадщині. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 04.04.2012 року затверджено мирову угоду, за якою відповідачі визнали таке його право. У зв'язку тим, що всі правовстановлюючі документи і зокрема на житло знаходяться у відповідачів та останні відмовляються надати йому такі, звертався до Личаківського районного суду м. Львова з відповідним позовом, який було задоволено та рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12.12.2012 року зобов'язано ОСОБА_2 надати Приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, а саме довідку ЖБК № 120 від 14.02.1993 року за № 55, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно зазначеної квартири, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року для оформлення ОСОБА_4 спадкових прав і отримання свідоцтва про право на спадщину та його реєстрації. Незважаючи на таке рішення, воно залишилось не виконаним, у зв'язку з чим не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Тому право власності на обов'язкову частку у спадщині просив визнати в судовому порядку.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 обов'язкову частку у спадщині спадкодавця ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вважають його незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначають, що позивачем не підтверджено належними доказами у неможливість одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Вважають, що відсутність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 Крім того, зазначають, що згідно ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема житловий будинок, земельну ділянку. Звертають також увагу суду на те, що вони не заперечують право ОСОБА_4 на обов»язкову частку у спадщині, яка відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_5, а тому не є належними відповідачами у даній справі.

Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини, за правилами ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. ч. 3, 4 ст. 1268, ст. 1269 ЦК України.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. п. 4.12, 4.14, 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ст. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріус має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця.

Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

В силу ст. ст. 8, 55, 124 Конституції України, цей спосіб захисту може застосовуватись не тільки за наявності спору, але й при невизначеності правового стану майна. Такий спосіб захисту здійснюється на підставі пред'явлення позову про визнання права власності, який може поєднувати не тільки правову вимогу визначення наявності чи відсутності правовідносин, а ще й вимогу про наявність чи відсутність цивільних прав та обов'язків щодо майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 на підставі довідки ЖБК-120 від 14.02.1993 року № 55 про оплату пайових внесків в повному розмірі.

21.01.1997 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла відповідачам - ОСОБА_2, ОСОБА_3в рівних частках кожному (а.с.7 спадкової справи).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_5 (а.с.4).

Пунктом 3 мирової угоди, яка затверджена ухвалою Личаківського районного суду м. Львова 04.04.2012 року і яка набрала законної сили (а.с.11) визначено, що відповідачі визнають за позивачем ОСОБА_4 право на обов'язкову частку у спадщині, відкритої після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12.12.2012 року (а.с.25-27), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області встановлено, що у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на квартиру АДРЕСА_1, останній не може оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Вказаним рішенням зобов'язано ОСОБА_2 надати приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, а саме Довідку ЖБК № 120 від 14.02.1993 року за № 55, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно зазначеної квартири, що зареєстрована на ім'я ОСОБА_5 для оформлення ОСОБА_4 спадкових прав і отримання свідоцтва про право на спадщину та його реєстрації.

Як встановлено матеріалами справи, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12.12.2012 року не виконано через відсутність у ОСОБА_2 цих документів - Довідки ЖБК № 120 від 14.02.1993 року за № 55, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно зазначеної квартири, що зареєстрована на ім'я ОСОБА_5.

Однак, як вбачається з довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 01.11.2012 року (а.с.15), такі документи видані відповідачу ОСОБА_2

Враховуючи, що позивач не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на таку, відсутність у позивача можливості отримати дублікати таких документів для оформлення спадкових прав на квартиру АДРЕСА_1 «а» у м. Львові, невиконанняч ОСОБА_2 з 2012 року рішення суду, яким його зобов»язано надати приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, а саме Довідку ЖБК № 120 від 14.02.1993 року за № 55, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно зазначеної квартири, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання за ним права власності на обов'язкову частку у спадщині спадкодавця ОСОБА_5, а саме квартири АДРЕСА_1 в судовому порядку.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 25 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 19.02.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Ніткевич А. В.

Савуляк Р. В.