ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 404/3222/17

провадження № 22-ц/781/723/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Кіселика С.А., Чельник О.І.

за участю секретаря Бодопрост М.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача за довіреністю - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

представник відповідача - адвокат ОСОБА_4

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2018 року у складі судді Бершадської О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Зазначала, що вона з відповідачем з 2010 року проживала в цивільному шлюбі. У них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В свідоцтві про народження батьком дитини вказаний відповідач.

Спільне життя між ними не склалось, відповідач з ними не проживає. Вона самостійно займається вихованням доньки. Відповідач у вихованні доньки участі не приймає. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої доньки, однак відповідач їй відмовив.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини до досягнення нею повнолітнього віку.

У липні 2017 року свої позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини до досягнення нею повнолітнього віку.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 липня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 травня 2017 року до 29 липня 2031 року. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2017 року задоволена, заочне рішення скасовано.

У відзиві відповідач позовні вимоги визнав частково, просив з урахуванням його майнового стану та наявності утриманців стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2018 року позов про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 травня 2017 року до 29 липня 2031 року. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, змінити в частині стягнення розміру аліментів, стягнувши з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу). Зазначає, що суд не взяв до уваги, що він проживає разом з дружиною, ОСОБА_6 та сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які є особами з інвалідністю, неповнолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також він матеріально допомагає своєму старшому сину ОСОБА_9, який навчається у Київському університеті технології і дизайну на стаціонарному відділенні державної форми навчання та брату, який теж є особою з інвалідністю. Позивач не надала суду доказів того, що вона утримує їхню доньку, оскільки до недавнього часу вона мешкала в його квартирі, яку він оплачував, надавав їй грошові кошти. Потім вона разом з донькою виїхала в невідомому напрямку. Забезпечення доньки прожитковим мінімумом є не тільки обов'язок батька, але й матері. Вважає, що стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини його доходу негативно відобразиться на утриманні ним його непрацездатних батьків, брата і дружини, неповнолітніх дітей та сина ОСОБА_9.

Апеляційне провадження відкрито 16 березня 2018 року (а.с.118). Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 27 березня 2018 року (а.с.123).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін відповідно до ст.375 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, відповідач є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем. Зазначені обставини не оспорюються та підтверджуються свідоцтвом про народження дитини та довідкою про склад сім'ї.

З 01 січня 2018 прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлено в розмірі 1492 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того що відповідач є власником нерухомого майна (а.с.80-82), є працездатним, його заробіток за третій квартал 2017 року становить 15700 грн., тобто середньомісячний заробіток складає 5230 грн., також в третьому кварталі від управління соціального захисту він отримав соціальні виплати в сумі 3586 грн.13 коп. (а.с.98), син відповідача ОСОБА_7 є повнолітнім, отримує пенсію як особа з інвалідністю 111 групи, є студентом, навчається на державній основі (а.с.52,54), відомості про стипендію не надано, має одного неповнолітнього сина, з яким проживає. Суд правильно зазначив, що на підтвердження статусу дружини, як особи з інвалідністю, надано посвідчення з терміном дії по 31 березня 2009 року (а.с.52), наявність або відсутність у неї доходів не підтверджено. Відомості про наявність судових рішень про стягнення з відповідача аліментів на користь інших осіб в справі відсутні. Також відповідачем не надано докази на підтвердження доходів його батьків.

За таких обставин суд визначив аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини доходу відповідача.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів про майновий стан відповідача та його незгоди з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки. Колегія суддів приходить до висновку, що надані сторонами докази на підтвердження майнового стану відповідача оцінено судом за правилами ст.89 ЦПК України. Інші докази щодо майнового стану відповідача до апеляційної скарги не додавалися.

В суді першої інстанції відповідач не посилався на наявність в нього ще одного сина ОСОБА_9, 1996 року народження, та його навчання в університеті, а також надання йому матеріальної допомоги відповідачем, такі доводи виникли лише в апеляційній скарзі. Докази зазначених обставин не надані ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для зміни визначеного судом розміру аліментів не встановлено.

Судове рішення ґрунтується на засадах верховенства права, його зміст відповідає завданням цивільного судочинства та ефективному захисту порушених прав малолітньої дитини, яка проживає окремо від батька, як меті вирішення цивільних справ (ч. 1 стаття 2 ЦПК України).

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішенняКіровського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 29 березня 2018 року.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

О.І.Чельник