Справа 556/767/16-ц
Номер провадження 2/556/83/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2018 року Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді Поровського В. А.

при секретарі - Подерня О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ДП «Володимирецьторф» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 заявленого до ДП «Рівнеторф» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в :

До суду звернулась ОСОБА_1 . з позовом до ДП «Рівнеторф» про стягнення заробітної плати за період роботи позивачки в ДП «Володимирецьторф» за період роботи в 2010-2011 роках в сумі 24390,86 грн.

Під час розгляду справи позивачка звернулась до суду із заявою про збільшення позовних вимог та просить суд скасувати наказ ДП «Рівне торф» №49/2-к від 30 вересня 2011 року про звільнення в.о. директора ДП «Володимирецьторф» за угодою сторін.

Згодом, 15.11.2017 р. представник позивача звернулась до суду з заявою про збільшення позовних вимог і просить суд стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 01.01.2012 по 14.11.2017 р. в сумі 97 399,35 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позов та просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача 22 355,70 грн. (замість 24 390,86 грн. та нарахувати позивачці заробітну плату за вимушений прогул в сумі 97 399,35 грн. Вона пояснила суду, що заявлені вимоги обґрунтовані, заборгованість по заробітній платі виникла внаслідок того, що позивачка не ознайомлена з наказами керівника ДП «Рівнеторф» №11 від 01 квітня 2011р; №25/1 від 01.06.2011 р та №43 від 28.12.2010р. про неповний робочий день з оплатою праці 50% ставки посадового окладу і працювала повний робочий день звідки зявилась заборгованість в сумі 22355,70 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача кошти сплачені позивачкою за проведення почеркознавчої експертизи, позивач по трудових спорах звільнений від сплати судового збору.

Також представник позивача заявила в суді, що наказ керівника ДП «Ріветорф» №49/2-к від 30 вересня 2011 р. потрібно скасувати, підставою для цього служить те, що відповідач не надав суду заяву позивачки ОСОБА_1 про звільнення її з посади в.о. директора ДП «Володимирецьторф».

Позивачка ОСОБА_1 погоджується з доводами свого представника та просить суд задовольнити позов. Вона не знала про вищезгадані накази про неповний робочий день і працювала повністю вісім годин і згідно відпрацьованого часу нараховувала зарплату.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов не визнав повність. Він надав суду довідку за підписом керівника ДП «Рівне торф» про те, що позивачка в штаті ДП «Рівне торф» в період з 2000р. по 2016 р. не перебувала, а тому вищезгадане підприємство їй нічого не заборгувало.

Представник ДП «Володимирецьторф» пояснив суду, що на даний час ДП «Володимирецьторф» знаходиться в стадії ліквідації. Позивачка будучи одночасно в.о. керівника і бухгалтером ДП «Володимирецьторф» нараховувала собі заробітну плату значно більшу ніж вона заробляла і ніякого боргу перед нею у відповідача немає.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи ДП «Володимирецьторф» прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Підставою для відмови в задоволенні позовних вимог служить те, що позивачка в штаті ДП «Рівне торф» ніколи не перебувала (а.с.83). Також нема підстав скасовувати наказ керівника ДП «Рівне торф» №49/2-к від 30 вересня 2011 р. про звільнення в.о. директора ДП «Володимирецьторф» позивачку ОСОБА_1 з тих підстав, що вона прийнята на роботу головним бухгалтером ДП «Володимирецьторф», а тимчасово виконувати обовязки директора ДП «Володимирецьторф» покладено на неї наказом керівника ДП «Рівне торф» №7/1-к від 11.12.2010 р. (а.с. 6) і знімаються без заяви. Тому вимагати від відповідача заяви про звільнення з посади в.о. директора нема підстав, адже трудові права позивачки не порушені і вона продовжувала працювати згідно поданої заяви, тобто головним бухгалтером ДП «Володимирецьторф».

Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.173) юридична особа «Володимирецьторф» перебуває в стані припинення, а відповідно до ч.3 ст. 96 ЦК України засновники не відповідають за зобовязання юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязання її учасника (засновника), тому ДП «Рівнеторф» є неналежний відповідач.

Щодо оплати вимушеного прогулу з 01.01.2012 р. по 14.11.2017 р. згідно доповнення від 15.11.2017р. то представник позивача не врахувала того, що заява про збільшення позовних вимог може бути подана до закінчення підготовчого засідання або початку першого судового засідання (ст.49 ЦПК України) і до уваги судом не береться. Крім того, згідно цивільно- правового договору від 03 жовтня 2011р. позивач прийнята вести бухгалтерську документацію та звітність строком з 03.10.2011 по 31.12.2011р. (а.с.47).

Заслухавши пояснення позивача його представника, представника відповідача і третьої особи та дослідивши матеріали справи, керуючись ст.ст.6, 7, 10, 263 ЦПК України, ст. 96ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

В заявленому позові ОСОБА_1 до ДП «Рівнеторф» із залученням третьої особи ДП «Володимирецьторф» про стягнення заробітної плати відмовити за безпідставністю.

Стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн..80 коп. Доказів про наявність пільг, що звільняють від сплати судового збору позивачка суду не надала.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я : ОСОБА_5