Провадження №2/521/4901/18
27 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді -Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання - Корнієнко Л.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту, -
У жовтні 2018 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, згідно якого просить зняти арешт з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1, накладений на підставі постанови про відкриття провадження Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області № В-11/706 від 08 липня 2010 року.
В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 09 липня 2010 року за реєстраційним № 10018758, як реєстратором, було внесено запис про обтяження - арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_1. Підставою обтяження зазначено постанову № В-11/706 від 08.06.2010 р. Позивач звернувся з письмовим зверненням до відповідача з проханням про зняття арешту з його майна. Однак, листом відповідача № 7369 від 03.04.2018 р. позивачу було надано відповідь про те, що станом на 03.04.2018 р. відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 на виконанні відсутні, а тому жодного арешту на майно не може бути накладено. 01 жовтня 2018 року до Одеської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» було надіслано адвокатський запит № 6/18 із проханням надати копію постанови № В-11/706 від 08.07.2010 р., яка стала підставою для проведення вищевказаної реєстраційної дії. Однак, на зазначений запит позивачу надіслано лист, в якому повідомлено, що державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, як адміністратор Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України виконувало відповідні повноваження до 03 липня 2015 року, а також зазначено, що державне підприємство «Національні інформаційні системи» та його регіональні філії є самостійним новоутвореним підприємством, що створене розпорядчим актом - наказом Міністерства юстиції України «Щодо створення державного підприємства «Національні інформаційні системи»» від 07 травня 2015 року № 657/5 та не є правонаступником прав та обовязків будь-якого іншого підприємства, в тому числі і державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Враховуючи викладені обставини, з метою відновлення свого порушеного права, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без технічної фіксації, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позовну заяву задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву на адресу суду не надсилав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно до ст. 280 ЦПК України у разі одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено з матеріалів справи, що Другим Малиновським відділом Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області 08 липня 2010 року винесено постанову № В-11/706 про відкриття провадження у справі.
На підставі постанови Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття провадження від 08.07.2010 р. Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 09.07.2010 р. за реєстраційним № 10018758 як реєстратором було внесено запис про обтяження - арешт усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1
Згідно довідки Другого Малиновського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 7369 від 03.04.2018 р. станом на 03.04.2018 р. відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 на виконанні відсутні, а тому жодного арешту на майно не може бути накладено.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право власності є непорушним.
За змістом ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Частиною 1 ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №5 від 03.06.2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки вони є обґрунтованими та такими що відповідають дійсності.
Керуючись ст. ст. 16, 317, 321 Цивільного кодексу України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 280- 284, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України,суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 30 денного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня отримання копії рішення безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області.
СУДДЯ: А.П. ЦЕЛУХ