Справа №463/6072/17
Провадження №2/463/843/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з останнього на її користь пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2014р. по 01.09.2017р. в розмірі 10 350 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 06.12.2011р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народилась донька ОСОБА_3, 14.06.2012р. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06.10.2014р., ухвалою цього суду від 23.10.2014р. затверджено мирову угоду, згідно якої з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Обовязку щодо сплати аліментів відповідач не виконує. З листопада 2014р. до вересня 2017р. відповідач жодних коштів не сплачує. З огляду на це, просить стягнути з останнього пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 10350 грн., які обраховані за період з листопада 2014р. по серпень 2017р.

В судове засідання позивач не зявилась, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Повноважний представник позивача скерував до суду заяву, в якій справу просить розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітнього ОСОБА_3, 14.06.2012р.н., в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження (а.с.6).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23.10.2014р. (а.с.8), визнано мирову угоду у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, згідно якої з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, 14.06.2012р.н., в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2014р. і до досягнення дитиною повноліття.

Помісячний розрахунок заборгованості по аліментах за період з листопада 2014р. по серпень 2017р., який становить 34 000 грн. проведено державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та долучено до матеріалів справи (а.с.10).

Згідно цього розрахунку, відповідач не сплачує аліменти з часу їх призначення, тобто з листопада 2014р.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, як розяснив ВСУ в своїй постанові № 6-94цс15 від 01.07.2015р., неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Згідно розрахунку позивача (а.с.3-4), який перевірений та прийнятий судом як такий, що відповідає згаданим вище розясненням ВСУ, за період з листопада 2014р. по серпень 2017р. розмір пені у звязку з простроченням сплати аліментів становить 10 350 грн.

Оскільки відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача, а також відсутність інформації про його матеріальне та сімейне становище виключає можливість зменшити розмір обрахованої вище неустойки, суд приходить до висновку, що таку суму з відповідача слід стягнути в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час звернення до суду була звільнена від сплати судового збору, такий в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,280-282ЦПК України, ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. 196 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (11.12.1990р.н., зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (29.09.1991р.н., м. Львів, вул. Китайська, 6/33, ідентифікаційний код НОМЕР_2) пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 10 350 грн. (десять тисяч триста пятдесят грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Леньо С. І.