Справа №560/1208/18
У Х В А Л А

05 грудня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Дубровиця за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить стягнути з останнього на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2017 року в розмірі 28361,20 грн.

У підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_4 оголосила усну заяву про відвід головуючій судді Сидоренко З.С. з тих підстав, що суддя Сидоренко З.С. вже розглядала цивільні справи між цими ж сторонами, рішення по яких були скасовані судом апеляційної інстанції, а тому є підстави сумніватися в об'єктивності судді.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, подавши заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання на зазначений час та дату.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_4, суд вважає, що усна заява останньої про відвід судді задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави коли суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

У відповідності до ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути мотивованим.

Однак, усна заява представника позивача ОСОБА_4 про відвід судді Сидоренко З.С. не містить обґрунтованих підстав для такого відводу, та, у свою чергу, не мотивована належним чином.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п.43) особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Доводи заяви про відвід не можуть ґрунтуватися на міркуваннях, що мають на меті обмежити або поставити під сумнів право іншої сторони на забезпечення та реалізацію своєї участі у розгляді справи.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами, а також наявність обставин, пов'язаних з прийняттям суддею рішень з інших справ, утому числі подібних.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, слід наголосити на тому, що зміст статтей 39 - 40 ЦПК України не містить положення про те, що заява про відвід має бути усною, а це у свою чергу свідчить про те, що такого роду заяви подаються до суду в письмовій формі, вимоги до яких містить ст. 183 ЦПК України.

Виходячи з вищезазначеного та керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ::

У задоволенні усної заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_5