П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 755/18409/15

Апеляційне провадження № 22-ц/796/2881/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І. М., суддів Головачова Я. В., Шахової О. В.,

при секретарі - Іваницькій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Астахової О.О. 26 січня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Сьома Київська державна нотаріальна контора, Десята Київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас ОленаЮріївна про визнання недійсним заповіту, відновлення дії попереднього заповіту, усунення від права на спадкування, поновлення права на додаткову житлову площу, відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту пунктів 8,9 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3, Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Сьома Київська державна нотаріальна контора, Десята Київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна про визнання недійсним заповіту, відновлення дії попереднього заповіту, усунення від права на спадкування, поновлення права на додаткову житлову площу, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року у даній справі призначено судову почеркознавчу (посмертну) експертизу, на вирішення якої поставлено питання зазначені в ухвалі, проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соврас О. Ю. надати експерту на першу вимогу, у день, визначений експертом, для огляду оригінал журналу для реєстрації нотаріальних дій (заповітів) за 2000 рік, у якому 03 серпня 2000 року міститься підпис ОСОБА_5 під час посвідчення заповіту від 03 серпня 2000 року ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі під № 7011. Крім того, вказаною ухвалою зупинено провадження у даній справі до закінчення проведення експертизи (а. с. 48 - 50).

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_2 12 лютого 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року та зобов'язати суд першої інстанції направити справу та зібрані судом досліджувані об'єкти, порівняльні матеріали до Львівського НДІСЕ на комплексну експертизу.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що ухвала суду є необґрунтованою, судом неправильно встановлено обставини, що мають значення для справи.

На думку скаржника, ухвалою суду першої інстанції було невмотивовано замінено Львівський НДІСЕ на Київський НДІСЕ.

Крім того, судом безпідставно відмовлено у проведені техніко-криміналістичної експертизи.

Зі слів скаржника, заповіт ОСОБА_5 було втрачено. До того ж, питання, зазначені в оскаржуваній ухвалі спотворені та сформульовані з грубими помилками, оскільки не було враховано додаткове клопотання та уточнюючу заяву до клопотання скаржника.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, з підстав, викладених у ній.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_8, заперечував проти апеляційної скарги та просив її відхилити, посилаючись, зокрема, на необхідність закриття апеляційного провадження у зв'язку з пропуском скаржником строків на апеляційне оскарження.

Інші учасники справи та/або їх представники в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України розглядати справу у їх відсутності.

Крім того, 26 березня 2018 року на адресу Апеляційного суду міста Києва надійшов відзив приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу СоврасО.Ю., згідно якого остання вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. В своїй апеляційній скарзі позивач не доводить, в чому саме полягає необґрунтованість ухвали, неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та/або неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, в частині призначення експертизи за місцем регіональної зони обслуговування міста Києва в Київському науково-дослідному інституті судових експертиз, крім припущення можливого тиску з боку відповідача на експерта. Крім того, вимога позивача надати реєстр для огляду в судовому засіданні, як підстава для скасування ухвали суду є необґрунтованою, оскільки це жодним чином не може вплинути на проведення експертизи.

Також приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас О.Ю. просила розглянути справу у її відсутності, відмовити ОСОБА_2 у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи та їх представників, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив, зокрема, з предмету спору - позовної вимоги про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5 від 03 серпня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соврас О.Ю. з підстав, передбачених ст.1257 ЦК України, а також те, що другий примірник заповіту від 03 серпня 2000 року втрачено, а тому дійшов висновку про часткове задоволення клопотання позивача та вважав за необхідне змінити зміст питань, за якими має бути проведене експертиза, з метою приведення їх у відповідність до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України. Доручаючи проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз суд виходив з того, що за даними Переліку регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, регіональною зоною обслуговування міста Києва є Київський науково-дослідний інститут судових експертиз, крім того, між сторонами не досягнуто взаємної згоди у визначений судом строк.

Обговорюючи клопотання позивача в частині призначення техніко-криміналістичної експертизи документа за об'єктами дослідження - заповіту від 03 серпня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соврас О.Ю. та журналу реєстрації нотаріальних дій за 2000 рік приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соврас О.Ю., суд дійшов до того, що висновок техніко-криміналістичної експертизи не встановить наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів не може погодитись в повній мірі з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею першою Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Виходячи зі змісту статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Так, згідно п.1.6. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5) експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи.

Отже, за таких обставин, враховуючи складність витребування журналу для реєстрації нотаріальних дій (заповітів) за 2000 рік (журнал надається безпосередньо нотаріусом для експертного дослідження на визначений час), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доручення проведення експертизи саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, зобов'язавши приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соврас О.Ю. надати експерту за першою вимогою вказаний журнал для його огляду на предмет наявності у ньому підпису ОСОБА_5 під час посвідчення заповіту від 03 серпня 2000 року ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №7011.

У зв'язку з чим доводи скаржника в частині незгоди з експертною установою, якій судом доручено проведення експертизи, відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Разом з тим, об'єктом дослідження в даному випадку є не тільки заповіт, а і журнал для реєстрації нотаріальних дій, який може містити вільний зразок підпису.

Однак, судом першої інстанції помилково не включено до об'єкту дослідження вказаний журнал.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції розглянув, обговорив та мотивував висновок щодо клопотання позивача в частині призначення техніко-криміналістичної експертизи документа, однак не вирішив дане питання в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

Також, знайшли своє підтвердження доводи скаржника про те, що судом не розглянуто додаткове клопотання позивача до клопотання про призначення судово-почеркознавчої (посмертної) експертизи від 26 листопада 2015 року, що є порушенням вимог процесуального закону.

Виходячи зі змісту п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що при постановлені оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, постановлена ухвала підлягає скасуванню, а справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: Я.В. Головачов

О.В.Шахова