Справа №265/777/18
Провадження №2/265/689/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.

розглянувши у підготовчому засіданні судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

треті особи: Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації, Маріупольська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №37 Донецької обласної ради, ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, треті особи: Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації, Маріупольська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №37 Донецької обласної ради, ОСОБА_3. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що ОСОБА_2 має малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається в Маріупольській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті №37. Батько дитини, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_2 з травня 2014 року мешкає на правах співмешканки в домі ОСОБА_6, який розташований на території Мартенівської сільської ради. За час проживання на території сільської ради вона зарекомендувала себе не з кращої сторони,зловживає спиртними напоями. Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 10 березня 2015 року вона була позбавлена батьківських прав відносно своїх двох дітей. На даний час офіційно ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не знаходиться. Перебивається підробітками. Тривалий час малолітня дитина ОСОБА_4 мешкає у родині ОСОБА_3, який є біологічним дідусем малолітньої дитини та перебуває на його забезпеченні. Мати з моменту проживання з ОСОБА_6 не виховувала та не утримувала доньку, не підтримувала з нею та особами, які виховують її доньку, зв'язків. Не цікавиться життям доньки, не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, не піклується про її стан здоров'я, розвиток (фізичний, духовний, психічний та інше), не відвідує дитину за місцем проживання, не телефонує, проявляє байдужість до дитини. Таким чином, відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач просив суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї аліменти на користь опікуна (піклувальника) або державної установи куди буде влаштована дитина.

Представник Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до підготовчого судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про день та час проведення підготовчого судового засідання, у підготовче судове засідання не з'явилася, тому суд з урахуванням наявності в матеріалах цивільної справи посвідченої згоди на позбавлення її батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і відмови від своїх батьківських прав відносно доньки, на підставі яких суд дійшов висновку, що відповідачка визнає позов відповідно до ст. ст. 200 ч.3, 223 ЦПК України розглянув справу без її участі та ухвалив рішення за результатами підготовчого провадження.

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи Маріупольської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №37 Донецької обласної ради до суду не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення просила максимально врахувати інтереси малолітньої дитини.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції, неповнолітня ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Як вбачається з копії рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 березня 2015 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно заяви засвідченої секретарем Мартинівської сільської ради Пономаренко Л.І., ОСОБА_2 надала згоду на позбавлення її батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і відмовилася від своїх батьківських прав відносно доньки.

З листа виданого директором Маріупольської СЗШІ № 37 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в школі - інтернаті з підготовчого класу згідно рішення ПМПК № 24/756 від 27.04.2011 року. Протягом всіх років перебування дитини в інтернаті її вихованням та утриманням займались бабуся з дідусем - ОСОБА_10 та ОСОБА_11. ОСОБА_2 в школі доньку не відвідувала, матеріально не утримувала, не цікавилась її життям. ОСОБА_4 навчається в 6 класі, а мати жодного разу не спілкувалася з педагогами. ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї доньки ОСОБА_4

З характеристики позивачки з місця проживання, виданої сільським головою Мартинівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_2, перебуває на території ради з травня 2014 року. Жінка проживає на правах співмешканки в домогосподарстві ОСОБА_6. За час проживання на території сільської ради ОСОБА_2 зарекомендувала себе не з кращої сторони. Опирається на обмежені або поверхневі знання та культуру. Особливої привабливості у людей не викликає. Почуття колективізму та товариськості розвинуте слабо, разом з співмешканцем зловживає спиртними напоями. Немає далекоглядності, не завжди передбачає наслідки дій. Віддає перевагу тому, щоб не помічати, обходити проблеми сучасного життя. Ігнорує пропозиції старших. Має низьке почуття відповідальності. В даний час офіційно ніде не працює. Па обліку в центрі зайнятості не знаходиться. Перебивається стихійними підробітками. Участі в житті села не приймає. Поряд з цим відмічається байдужість, холодність матері до дітей. Іншими відомостями сільська рада не володіє.

З висновку Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 16 серпня 2017 року вбачається, що є всі достатні підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки мати з моменту проживання на території району не виховувала та не утримувала доньку, не підтримувала з нею та особами, які виховують її доньку, зв'язків, не цікавиться життям доньки, не приймає участі у її вихованні, не піклується про її стан здоров'я та розвиток, проявляє байдужість до дитини.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76- 78, 81 ЦПК України.

У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Оскільки, відповідачка не спілкується із дитиною, не піклується про її фізичний і розумовий розвиток, не проявляє до неї батьківської турботи, що свідчить про те, що вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, так як протягом тривалого часу мала реальну можливість виконувати їх, але відповідних дій не вчиняла, тому з метою захисту прав та інтересів дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 має бути позбавлена батьківських прав відносно неї. При зміні свого ставлення по відношенню до неповнолітньої доньки, відповідачка не позбавлена можливості поновити свої батьківські права.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України).

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 цього Кодексу, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, враховуючи, що утримання неповнолітньої дитини є не правом, а обов'язком батьків, і позбавлення батьківських прав не звільняє їх від виконання цього обов'язку, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою повноліття, на користь опікуна (піклувальника) або державної установи, куди буде влаштована малолітня.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, підлягає задоволенню, при цьому суд враховує позицію відповідачки, яка позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти її позбавлення батьківських прав, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тому з відповідачки на користь держави підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у сумі 3524 гривень.

Керуючись ст.ст. 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, треті особи: Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації, Маріупольська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №37 Донецької обласної ради, ОСОБА_3, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 січня 2018 року і до досягнення донькою повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікуна або державної установи, куди буде влаштована малолітня.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в сумі 3524 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05 травня 2018 року.

Суддя О.О. Костромітіна