Ухвала

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 161/12054/15-ц

провадження № 61-5814св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Національний банк України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на рішення апеляційного суду Волинської області

від 28 листопада 2016 року у складі суддів: Здрилюк О. І., Стрільчука В. А., Карпук А. К.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Національний банк України (далі - НБУ), про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 07 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 165 665, 53 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00 % річних з кінцевим терміном повернення до 06 червня 2018 року.

На забезпечення виконання умов договору, 07 червня 2013 року між

ПАТ «Дельта Банк» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку банку квартиру № 66 загальною площею 52,1 кв. м, житловою площею 29,0 кв. м, яка розташована у будинку АДРЕСА_1

У зв'язку з неналежним виконанням умов договору, станом на 31 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 94 295,86 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом - 74 235,37 грн; сума заборгованості за відсотками - 4 623,88 грн; розмір пені за несвоєчасне погашення відсотків - 417,88 грн; розмір пені за несвоєчасне погашення основного боргу -

66,11 грн; сума трьох процентів річних від суми прострочених відсотків - 30,08 грн; сума трьох процентів річних від суми простроченого боргу -

12,53 грн; сума штрафу - 14 909,00 грн.

Посилаючись на те, що відповідач порушив виконання зобов'язань за кредитним договором, позивач просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності відповідно до умов п. 7.2 договору іпотеки.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2016 року (у складі судді Рудської С. М.) у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на час звернення з позовом розмір заборгованості за кредитним договором не є співмірним із вартістю майна, яке передано в іпотеку за договором іпотеки.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 28 листопада 2016 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на іпотечне майно. Відповідно до умов договору іпотеки (п. 7.2) сторони дійшли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на іпотечне майно лише у позасудовому порядку, а тому лише у такому порядку може бути застосовано такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що умовами договору іпотеки передбачено, що у випадку настання строку виконання зобов'язання (або його частини), коли воно не буде виконано, або виконане неналежним чином, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет потеки в порядку, передбаченому кредитним договором, іпотечним договором та чинним законодавством України. Крім того, відповідно до пункту 7.2 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема на підставі переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» та умов іпотечного договору.

На підставі вищезазначеного, скаржник вказує, що, виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку», не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

У травні 21017 року ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що станом на 11 травня 2017 року ним сплачено основну суму заборгованості у розмірі 74 235,37 грн на підставі рішення Господарського суду Волинської області від 20 січня 2016 року, однак із заявою про збільшення або зменшення позовних вимог відповідно до

статті 31 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ПАТ «Дельта Банк» не зверталось.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпоотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Оскільки у даному випадку відсутня співмірність суми заборгованості за кредитом із вартістю іпотечного майна, що є підставою для відмови у задоволенні позову, тому вважає рішення апеляційного суду законним і обґрунтованим, всі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстави для його скасування відсутні.

02 березня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 760/14438/15-ц за позовом

ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року № 6-1219цс16, від 28 вересня

2016 року № 6-1243цс16, від 12 жовтня 2016 року № 6-504цс16,

від 26 жовтня 2016 року № 6-1625цс16, від 2 листопада 2016 року

№ 6-2457цс16, від 22 березня 2017 року № 6-2967цс16, від 5 квітня 2017 року № 6-3034цс16, від 27 квітня 2017 року № 6-679цс17, від 24 травня 2017 року № 6-1388цс16, від 9 серпня 2017 року № 6-2213цс16, від 13 вересня

2017 року № 6-1446цс17, від 27 вересня 2017 року № 6-2853цс16).

Правовідносини щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання є подібними тим, що виникли у справі № 760/14438/15-ц, яку передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, оскільки справа № 760/14438/15-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 161/12054/15-ц.

Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича до ОСОБА_2, третя особа - Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотки, зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В.Пророк

І. М.Фаловська

С. П.Штелик