Справа № 136/2064/17
провадження № 2-о/136/128/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" січня 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Липовецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року дитини ОСОБА_2 в м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, мотивуючи тим, що вона, ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Євпаторія, яка є тимчасово окупованою територією України, у них народився син ОСОБА_2. При народженні дитини було видане медичне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2, однак ці документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки були видані на тимчасово окупованій території України органами, які незаконно діють, тому такі документи не можуть бути прийняті на території України для здійснення реєстрації народження дитини відповідно до статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", що стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

В судове засідання заявник та її представник не з'явились, однак в заяві, яку представник заявника надала суду просить про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи також в адресу суду спрямував заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши усі зібрані у справі докази встановив, що 23.02.2013 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в підтвердження чому є свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3.

Згідно медичного свідоцтва про народження серія 35 №030413 виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 пологовим будинком м. Євпаторія встановлено, що ОСОБА_1 народила ІНФОРМАЦІЯ_1 хлопчика.

05.12.2017 Євпаторським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_4 відповідно до якого батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 встановлено, що реєстрація народження дитини проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о) у разі народження в закладі охорони здоров'я або медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о) та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, якщо дитина народилась за межами закладу охорони здоров'я встановленого зразку та на підставі інших документів у визначених випадках.

Судом встановлено, що зазначені вище документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", а тому не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану України для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Статтею 317 Цивільного процесуального кодексу України передбачена можливість встановлення юридичного факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, відповідно до якої така заява може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" територія Автономної Республіки Крим визначається як тимчасово окупована територія.

Права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У 1971 році Міжнародним судом ООН були сформульовані так звані "намібійські винятки", з яких випливає, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" (пункт 125) зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) своєю практикою, що склалась, також підтримав цей стандарт. Зокрема, у справах "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) ЄСПЛ приділив увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. Судом було констатовано, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92).

Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Зібрані у справі докази підтверджують факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, тобто на території, яка за законодавством України визнається як тимчасово окупована територія.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

В силу частини 4 статті 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання цього рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 Сергіївни про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, - задовольнити.

Встановити юридичний факт народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України - в м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3).

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до суду апеляційної інстанції через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко