Справа № 132/2282/18
Провадження № 2/132/707/18
РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2018 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту та визнання права на спадщину за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту та визнання права на спадщину за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13.01.2000 року померла ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Промінь» с.Черепашинці Калинівського району Вінницької області згідно сертифіката серія РН №054954, виданого Калинівською районною державною адміністрацією на підставі рішення Калинівської райдержадміністрації №214 від 05.07.2000 року, зареєстрованого 16.01.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №821.

За життя 23.12.1998 року ОСОБА_3 склала заповіт, в якому зазначила про те, що на випадок своєї смерті робить таке заповітне розпорядження: належний їй земельний пай в КСП «Промінь» с.Черепашинці в розмірі 3,76 га, згідно сертифіката серії ВН №0240429 заповідає ОСОБА_4. На день смерті заповідача заповіт не змінено, не відмінено і не скасовано.

В передбачений законом 6-місячний термін вона, як спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину, вступивши в управління і володіння спадковим майном ОСОБА_3 відповідно до вимг ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини.

Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки у заповіті предметом спадкування вказано земельну частку (пай) розміром 3,76 га, згідно сертифіката серії ВН №0240429, а фактично предметом спадкування є земельна частка (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката серії РН №054954, оскільки розмір земельної частки (пай) змінився в умовних кадастрових гектарах з 3,76 на 4,07 та взамін першочергового сертифіката серії ВН №0240429 було видано сертифікат серії РН №054954 .

На підставі вищевикладеного, вважає, що за своїм змістом розпорядження спадкодавиці ОСОБА_3 було спрямоване на те, щоб заповісти їй земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Промінь» с.Черепашинці Калинівського району Вінницької області згідно сертифіката серія РН №054954, виданого Калинівською районною державною адміністрацією на підставі рішення Калинівської райдержадміністрації №214 від 05.07.2000 року, зареєстрованого 16.01.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №821. За вказаних обставин, вона вимушена звертатись в суд з даним позовом.

Позивачка в підготовче засідання не зявилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в підготовче засідання також також не зявився, згідно заяви позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за його відсутності.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 13.01.2000 року померла ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Промінь» с.Черепашинці Калинівського району Вінницької області згідно сертифіката серія РН №054954, виданого Калинівською районною державною адміністрацією на підставі рішення Калинівської райдержадміністрації №214 від 05.07.2000 року, зареєстрованого 16.01.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №821.

В передбачений законом 6-місячний термін позивачка, як спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину, вступивши в управління і володіння спадковим майном ОСОБА_3 відповідно до вимг ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою №503 від 22.06.2018 року виконкому Черепашинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки у заповіті предметом спадкування вказано земельну частку (пай) розміром 3,76 га, згідно сертифіката серії ВН №0240429, а фактично предметом спадкування є земельна частка (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката серії РН №054954, оскільки розмір земельної частки (пай) змінився в умовних кадастрових гектарах з 3,76 на 4,07 та взамін першочергового сертифіката серії ВН №0240429 було видано сертифікат серії РН №054954 .

За своїм змістом розпорядження спадкодавиці ОСОБА_3 було спрямоване на те, щоб заповісти їй земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Промінь» с.Черепашинці Калинівського району Вінницької області згідно сертифіката серія РН №054954, виданого Калинівською районною державною адміністрацією на підставі рішення Калинівської райдержадміністрації №214 від 05.07.2000 року, зареєстрованого 16.01.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №821.

Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані із спадкуванням, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною другою статті 1256 ЦК України передбачена можливість тлумачення заповіту судом, яке здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до статті 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Відповідно до статей 77, 78, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивачка не може оформити спадщину по заповіту після смерті ОСОБА_3, оскільки у заповіті предметом спадкування вказано земельну частку (пай) розміром 3,76 га, згідно сертифіката серії ВН №0240429, а фактично предметом спадкування є земельна частка (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката серії РН №054954.

Отже суд вважає, що з метою захисту права позивачки на оформлення спадщини, слід розтлумачити зміст заповіту, складеного ОСОБА_3 23.12.1998 року на користь позивачки.

При цьому, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, суд виходить із такого.

Тлумачення судом змісту заповіту не повинно змінювати волі спадкодавця, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права спадкодавця щодо розпоряджання його майном. Тлумачення змісту заповіту є лише інструментом з'ясування волі спадкодавця, а отже, суд, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю спадкодавця.

Як зазначалося вище, згідно зі статтями 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 17 Розділу X „Перехідних положень" ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Тобто, на момент складання заповіту право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) було підтверджене сертифікатом серії ВН №0240429, однак на момент відкриття спадщини це майно їй вже не належало, оскільки в звязку зі зміною розміру земельної частки (пай) в умовних кадастрових гектарах з 3,76 на 4,07 взамін першочергового сертифіката серії ВН №0240429 було видано сертифікат серії РН №054954, проте спадкодавицею ОСОБА_3 не було внесено змін до заповіту.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга статті 1236 ЦК України).

Таким чином, оскільки на час складання заповіту на вказану вище земельну частку (пай) ще не було взамін першочергового сертифіката серії ВН №0240429 видано сертифікат серії РН №054954 та учотнено розмір земельної частки (пай), очевидним є те, що складаючи заповіт на користь позивачки ОСОБА_3 заповідала їй саме земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Промінь» с.Черепашинці Калинівського району Вінницької області згідно сертифіката серія РН №054954, виданого Калинівською районною державною адміністрацією на підставі рішення Калинівської райдержадміністрації №214 від 05.07.2000 року, зареєстрованого 16.01.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №821, власником якої вона була.

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.548,549 ЦК УРСР ( в ред.1963 року), ст.ст.213, 1216-1218, 1220-1222, 1233, 1236, 1256, 1267, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розтлумачити заповіт ОСОБА_3 від 23.12.1998 року, посвідчений виконавчим комітетом Заливанщинської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій під №448 наступним чином: в частині посилання змісту заповіту на право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ВН №0240429, стосується земельної частки (пай) згідно сертифіката серії РН №054954, на яку спадкодавиця мала право на день смерті.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, як спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 13.01.2000 року, на земельну частку (пай) розміром 4,07 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Промінь» с.Черепашинці Калинівського району Вінницької області згідно сертифіката серія РН №054954, виданого Калинівською районною державною адміністрацією на підставі рішення Калинівської райдержадміністрації №214 від 05.07.2000 року, зареєстрованого 16.01.2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №821, вартістю 158607 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: