Справа № 640/3740/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі 1/2 частину житлового будинку, припинення права спільної власності на домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі позивачу та відповідачу 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м.Харків, вул.Борисівська, 70, який в подальшому уточнив та просив затвердитизапропонований порядок виділу частки з домоволодіння, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, а саме:

1.Змінити співвласнику ОСОБА_1 право власності з 1/2 частини на 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70, та виділити співвласнику ОСОБА_1 в натурі наступне майно, що відповідає 51/100 частині вказаного домоволодіння, а саме:

-частину передпокою літ. «1-2», площею 9,8 м2;

-кладову літ. «1-3», площею 2,0 м2;

-кухню літ. «1-4», площею 15,3 м2;

-уборну літ. «1-5», площею 2,0 м2;

-котельню літ. «1-5а», площею 2,5 м2;

-ванну літ. «1-6», площею 3,2 м2;

-житлову кімнату літ. «1-7», площею 14,7 м2;

-житлову кімнату літ. «1-8», площею 29,0 м2;

-коридор літ. «1-8а», площею 2,3 м2;

-гараж літ. «Б», площею 51,2 м2;

-уборну літ. «В», площею 1,6 м2;

-ворота літ. «№1», площею 7,43 м2;

-1/2 частина огорожі літ. «№ 3», площею 99,65 м2;

-1/2 частина замощення літ. «І», площею 14,65 м2.

2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на виділену в натурі частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м.Харків, вул. Борисівська, буд. 70, що відповідає 51/100 частині вказаного домоволодіння, а саме:

-частину передпокою літ. «1-2», площею 9,8 м2;

-кладову літ. «1-3», площею 2,0 м2;

-кухню літ. «1-4», площею 15,3 м2;

-уборну літ. «1-5», площею 2,0 м2;

-котельню літ. «1-5а», площею 2,5 м2;

-ванну літ. «1-6», площею 3,2 м2;

-житлову кімнату літ. «1-7», площею 14,7 м2;

-житлову кімнату літ. «1-8», площею 29,0 м2;

-коридор літ. «1-8а», площею 2,3 м2;

-гараж літ. «Б», площею 51,2 м2;

-уборну літ. «В», площею 1,6 м2;

-ворота літ. «№1», площею 7,43 м2;

-? частина огорожі літ. «№ 3», площею 99,65 м2;

-? частина замощення літ. «І», площею 14,65 м2.

3. Змінити співвласнику ОСОБА_2 право власності з 1/2 частини на 49/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70, та виділити співвласнику ОСОБА_2 в натурі наступне майно, що відповідає 49/100 частині вказаного домоволодіння, а саме:

-коридор літ. «1-1», площею 1,8 м2;

-частину передпокою літ. «1-2», площею 8,9 м2;

-коридор літ. «1-9», площею 19,3 м2;

-кладову літ. «1-10» площею 1,1 м2;

-кладову літ. «1-11», площею 2,6 м2;

-житлову кімнату літ. «1-12», площею 17,8 м2;

-санітарний вузол літ. «1-13», площею 4,5 м2;

-житлову кімнату літ. «1-14», площею 19,9 м2;

-кладову літ. «1-15», площею 3,5 м2;

-житлову кімнату літ. «1-16», площею 20,7 м2;

-кладову літ. «1-17», площею 3,5 м2;

-ганок літ. «а», площею 6,2 м2;

-погріб літ. «Г», площею 12,0 м2;

-ворота літ. «№ 2», площею 7,4 м2;

-1/2 частина огорожі літ. «№ 3», площею 99,65 м2;

-1/2 частина замощення літ. «І», площею 14,65 м2.

4. Визнати за ОСОБА_2 право власності на виділену в натурі частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70, що відповідає 49/100 частині вказаного домоволодіння, а саме:

-коридор літ. «1-1», площею 1,8 м2;

-частину передпокою літ. «1-2», площею 8,9 м2;

-коридор літ. «1-9», площею 19,3 м2;

-кладову літ. «1-10» площею 1,1 м2;

-кладову літ. «1-11», площею 2,6 м2;

-житлову кімнату літ. «1-12», площею 17,8 м2;

-санітарний вузол літ. «1-13», площею 4,5 м2;

-житлову кімнату літ. «1-14», площею 19,9 м2;

-кладову літ. «1-15», площею 3,5 м2;

-житлову кімнату літ. «1-16», площею 20,7 м2;

-кладову літ. «1-17», площею 3,5 м2;

-ганок літ. «а», площею 6,2 м2;

-погріб літ. «Г», площею 12,0 м2;

-ворота літ. «№ 2», площею 7,4 м2;

-1/2 частина огорожі літ. «№ 3», площею 99,65 м2;

-1/2 частина замощення літ. «І», площею 14,65 м2.

5. У звязку зі зміною часток у праві спільної власності на будинок, стягнути з позивача ОСОБА_1 та користь відповідача ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 21800 (двадцять одна тисяча вісімсот) гривень.

6. Вигрібну яму літ. «№ 4» та вигрібну яму літ. «№ 5» залишити у спільному користуванні позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2.

7.Припинити позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70.

8.Зобовязати позивача ОСОБА_1:

-улаштувати у приміщенні літ. «1-2» (передпокій) перегородку, переобладнавши, таким чином, у приміщення: передпокій площею 8,9 м2 та передпокій площею 9,8 м2;

-перенести унітаз з приміщення літ. «1-5» до приміщення літ. «1-5а»;

-улаштувати дверний проріз в приміщенні літ. «1-5» з установкою подвійної двері для виходу із частини будинку;

-прибудувати до приміщення літ. «1-5» ганок;

-демонтувати дверний проріз між приміщенням літ. «1-3» та коморою під сходами;

-обладнати виділені в натурі приміщення за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70 самостійними системами опалювання, електропостачання, водопостачання, водовідведення та газопостачання.

9.Зобовязати відповідача ОСОБА_2:

-улаштувати у приміщенні літ. «1-2» (передпокій) перегородку, переобладнавши, таким чином, у приміщення: передпокій площею 8,9 м2та передпокій площею 9,8 м2;

-демонтувати дверний проріз між приміщенням літ. «1-3» та коморою під сходами;

-обладнати виділені в натурі приміщення за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70 самостійними системами опалювання, електропостачання, водопостачання, водовідведення та газопостачання.

А також, просив стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору в розмірі 48780,58 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що у період з 24.01.1987 року по 08.12.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. 18.08.1999 року, тобто під час подружнього життя, Позивачем та Відповідачем за договором купівлі-продажу було придбано у ОСОБА_3 недобудований житловий будинок № 70 за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, який в подальшому був ними добудований за спільні сімейні кошти. При цьому, між Позивачем та Відповідачем, як подружжям, на той час було вирішено та погоджено, що право власності на придбаний ними за спільні сімейні грошові кошти вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70, на якій розташоване вказане домоволодіння, буде оформлено на Відповідача. Так, на підставі рішення Харківської міської ради від 27.10.1999 року № 1398, право гр. ОСОБА_3 щодо постійного користування земельною ділянкою за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70 було припинено та вказана земельна ділянка була передана в постійне користування Відповідачу. На підставі рішення Харківської міської ради від 10.12.1999 року № 1581, зазначена земельна ділянка площею 0,0998 га за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, була приватизована Відповідачем та передана їй у приватну власність, про що був виданий державний акт на право власності на землю серії IV-ХР № 050166, який було зареєстровано в книзі запису державних актів на право приватної власності на землю 20.12.1999 року за № 3138. Відповідно до акту прийняття в експлуатацію житлового будинку від 11.07.2001 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 17.07.2001 року за № 155-18, при будівництві житлового будинку літ. «А-2» (9,20x12,50), житловою площею 102,1 м2, загальною площею 184,4 м2, та гаражу літ. «Б» (7,80x6,57) за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70, порушень вимог органів Державного архітектурно-будівельного контролю, санітарно-епідеміологічного та пожежного нагляду не встановлено, проект житлового будинку узгоджений з районним архітектором та районною санітарно-епідеміологічною станцією. На підставі вказаного рішення виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 17.07.2001 року за № 155-18, Київська районна рада 21.08.2001 року видала Відповідачу свідоцтво про право власності, яким посвідчила, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70 дійсно належить Відповідачу на праві приватної власності. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 року по справі № 2018/2-21/11 за Позивачем визнано право приватної власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями. На підставі вказаного судового рішення, у відповідності до ч. 4 ст. 334 ЦК України, право приватної власності Позивача на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70, було 16.01.2012 року зареєстровано комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про що був виданий витяг № 32876355. Таким чином, на теперішній час житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70, належить Позивачу та Відповідачу на праві спільної часткової власності з визначення часток кожного із співвласника, яка складає 1/2 частину цього домоволодіння кожному. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2010 року по справі № 2-4375/10/09, шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Після цього Відповідач почала чинити Позивачу перешкоди у користуванні спільним нерухомим майном, яке було нажито під час сумісного проживання подружжя, а саме житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70. У звязку з цим, між Позивачем та Відповідачем виникають спори та конфлікти щодо порядку користування і володіння житловим будинком з надвірними будівлями.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав суду письмовий відзив на позовну заяву та пояснив, що земельна ділянка, на якій розташоване спірне домоволодіння, належить на праві власності ОСОБА_2 До житлового будинку було самочинно добудовано тамбур літ. "а1" та не зареєстровано в законному порядку. Крім того, у матеріалах справи знаходиться два технічних паспорта на будинок від 12.06.2015 року та від 20.10.2015 року. У висновку судової будівельно-технічної експертизи зазначено, що при її проведенні експертом встановлено наявність у даному житловому будинку самочинної прибудови та зазначив, що відповідно до технічного паспорту станом на 12.06.2015р. тамбур літ. «а1» збудований самочинно. У висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи про самочинної збудований тамбур не зазначається. Зазначив, що право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), а оскільки системи життєзабезпечення знаходяться на першому поверху будинку, такий виділ частки житлового будинку неможливий.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У період з 24.01.1987 року по 08.12.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. 18.08.1999 року Позивачем та Відповідачем за договором купівлі-продажу було придбано у ОСОБА_3 недобудований житловий будинок № 70 за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, який в подальшому був ними добудований за спільні сімейні кошти.

На підставі рішення Харківської міської ради від 27.10.1999 року № 1398, право гр. ОСОБА_3 щодо постійного користування земельною ділянкою за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70 було припинено та вказана земельна ділянка була передана в постійне користування Відповідачу.

На підставі рішення Харківської міської ради від 10.12.1999 року № 1581, зазначена земельна ділянка площею 0,0998 га за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, була приватизована Відповідачем та передана їй у приватну власність, про що був виданий державний акт на право власності на землю серії IV-ХР № 050166, який було зареєстровано в книзі запису державних актів на право приватної власності на землю 20.12.1999 року за № 3138.

21.08.2001 року Київська районна рада видала Відповідачу свідоцтво про право власності, яким посвідчила, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70 дійсно належить Відповідачу на праві приватної власності.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.10.2011 року по справі № 2018/2-21/11 за Позивачем визнано право приватної власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями.

На підставі вказаного судового рішення, у відповідності до ч. 4 ст. 334 ЦК України, право приватної власності Позивача на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Борисівська, буд. 70, було 16.01.2012 року зареєстровано комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», про що був виданий витяг № 32876355.

Згідно ч.1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Класифікація обєктів нерухомих речей є різною. Так ЦК України поділяє нерухоме майно на житлові будинки, будівлі, споруди, тощо (ч.2 ст.331).

Цивільний кодекс України визначає право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст. 182).

Як встановлено у судовому засіданні, у житловому будинку по вул. Борисовській, 70 у м. Харків є самовільні прибудови. Тобто прибудова, на яку не визнано право власності та не проведена державна реєстрація цього права власності.

Згідно з п. 2.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007р. «Не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону».

Відповідно п.3.11. Інструкції «За наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об'єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону».

Вказане підтверджене висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 4 грудня 2013р. по справі №6-130цс13, в якому вказано: «Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією № 55.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ обєкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні обєкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному обєкту поштової адреси.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Так, ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є обєктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво обєкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Також, в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а й обєкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об'єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1.Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року № 146 (далі Методичні рекомендації № 146).

Таким чином, норма частини першої статті 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об'єкта нерухомості, у результаті якої об'єкт набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо; (розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146).

При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна.

З урахуванням зазначених вимог законодавства та висновку Верховного Суду України, до визнання права власності на самочинну прибудову приміщення тамбуру літ. «а-1» площею 2,5 кв.м., поділ житлового будинку по вул. Борисовській, 70 у м. Харків неможливий.

Одноосібним власником земельної ділянки за адресою м. Харків, вул. Борисівська, 70 є ОСОБА_2, що підтверджене Актом на право приватної власності на землю IV-ХР №051066.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 25.09.2015 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.(висновком експертизи з додатками №9849/1432/1433/1434 від 24.02.2016 р.)

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.07.2016 року по справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу. (висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 7601/1060 від 30.01.2017 року.)

Висновок експертизи складено на підставі технічного паспорту станом на 20.10.2015р., інвентарний номер 81794, реєстровий номер 63238 (п.2 стор.2 висновку).

У висновку експертизи при її проведенні експертом встановлено наявність у даному житловому будинку самочинної прибудови. На стор.7 Висновку експертизи експерт вказує: «Відповідно до технічного паспорту станом на 12.06.2015р. тамбур літ. «а1» збудований самочинно».

Технічний паспорт на садибний (індівідуальний) житловий будинок №70 по вул. Борисівська у м. Харків, справа № 81794, реєстровий №63238, виготовлений ФОП ОСОБА_4, до матеріалів справи долучений позивачем. При цьому позивач неодноразово вказував, що ФОП ОСОБА_4 у будинку по вул. Борисівський, 70 обстеження не проводив.

Відповідно до абзацу третього пункту 3.1 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна: «Під час інвентаризації повинні бути обстежені основні конструктивні елементи будинків: фундаменти, стіни, перегородки, надпідвальні, міжповерхові та горищні перекриття, підлога, вікна, двері, покрівля; внутрішнє і зовнішнє опорядження; системи опалення та вентиляції водопровідно-каналізаційне обладнання, газове і електрообладнання, ліфти, сміттєпроводи тощо (додаток 11)».

Технічний паспорт станом на 20.10.2015р., інвентарний номер 81794, реєстровий номер 63238, не відповідає дійсному стану житлового будинку. Зокрема в ньому не відображено самочинну будову приміщення тамбуру літ. «а1», площею 2,5 кв.м.

Наявність самочинно побудованого приміщення тамбуру є обставиною, встановленою відповідними доказами. Наявність тамбуру, його площа встановлена технічним обстеженням при складанні Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №70 по вул. Борисівська м. Харків, станом на 12 червня 2015р., інвентаризаційна справа №15/0271.

Позивач визнав наявність даного тамбуру літ. «а-1» і ця обставина ним не заперечується, і не спростовується.

Відповідно до «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 N127, ганок відноситься до конструктивних елементів та інженерного обладнання будинку.

Зокрема в додатку 11 до Інструкції від 24.05.2001 N 127 вказано «В одноповерхових будинках для зв'язку з внутрішнім приміщенням улаштовуються зовнішні сходи з площадкою, а іноді з ганком. Ганок може бути збудований з каменю, цегли, дерева, залізобетону тощо».

Як встановлено в даний час в житловому будинку за адресою м. Харків, вул. Борисівська, 70, конструктивного елементу - ганку літ. «а», не існує. В той же час в житловому будинку присутня самочинно побудована прибудова приміщення тамбуру літ. «а1», площею 2,5 кв.м. Відповідно до п.2.2. Інструкції від 24.05.2001 N 127: «Прибудовою (до житлового будинку) є частина будинку, розташована поза контуром її капітальних зовнішніх стін і яка має з основною частиною будинку одну (або більше) спільну капітальну стіну. Прибудови мають внутрішнє сполучення з основними частинами будинків.

Внаслідок того, що судовий експерт склав Висновок експертизи на підставі технічного паспорту, який не відповідає дійсному стану будинку, то він запропонував зробити вхід до будинку через неіснуючий ганок, що є неможливим.

Постановою Верховного суду України від 4 грудня 2013р. по справі №6-130цс13, зроблено висновок про поділ нерухомого майна, яке знаходиться у спільній частковій власності.

Верховний Суд України зазначив наступне: «Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Висновок експертизи вказаним вимогам законодавства України не відповідає.

Приміщення, які згідно наданого висновку, експерт пропонує виділити відповідачу, не є окремим обєктом нерухомого майна і не мають жодної окремої системи життєзабезпечення.

Всі системи життєзабезпечення, які є в житловому будинку електропостачання, газопостачання, водопостачання, водовідведення, опалення повністю наявні тільки на першому поверсі, який експерт пропонує виділити позивачу.

Стосовно системи опалення слід зауважити, що опалення на другому поверсі не складає окремої системи і залежить від управління газовим котлом, який розташований на першому поверсі.

Крім того, у відповіді ПАТ «Харківміськгаз» №02.2-42-717 від 05.07.2017р. вказано, що для проведення реконструкції необхідно надання позивачем та відповідачем у добровільному порідку письмових дозволів один одному.

На даний момент такі добровільні дозволи відсутні.

ПАТ «Харківміськгаз» також вказує на необхідності проектної документації, внесення змін до технічного паспорту, отримання сертифікату Інспекції ДАБК про відповідність реконструйованого обєкту проектній документації, виконання газифікації квартири та вказує, що жодна з цих умов не виконана і на підставі додаткової судової будівельно-технічної експертизи №7601 від 31.01.2017р. - не може бути виконана.

Крім того, експерт, надаючи варіант поділу житлового будинку, вказав, що необхідно провести наступні переобладнання:

«2. Для виходу із частини будинку в приміщенні 1-5 улаштувати дверний проріз з установкою подвійної двері.

5. До приміщення 1-5 прибудувати ганок».

Без отримання дозволу власника земельної ділянки будь-яке будівництво на чужій земельній ділянці заборонено.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦК України тільки власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ч.1 ст.110 ЦПК України Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Тому висновки експертизи щодо варіанту поділу житлового будинку з будівництвом окремого виходу на чужій земельній ділянці, порушують ч.1 ст.375 ЦК України, проведена експертиза не є належним та допустимим доказом по справі.

Встановивши наявність самочинної будови у складі житлового будинку, експерт повинен був керуватися п.2.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007р., відповідно до якого: «Не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону», та надати висновок про неможливість поділу вказаного житлового будинку. Технічний паспорт станом на 20.10.2015р., інвентарний номер 81794, реєстровий номер 63238, не відповідає дійсному стану житлового будинку. Зокрема в ньому не відображено самочинну будову приміщення тамбуру літ. «а1», площею 2,5 кв.м.

Крім того, варіант поділу будинку запропонований позивачем в уточнених позовних вимогах значно погіршує умови проживання відповідача у цьому будинку. Даний варіант поділу може бути затверджений за згодою відповідача у разі розроблення проектної документації на перебудову житлових приміщень, створення додаткових комунікацій водопостачання, водовідведення, газопостачання тощо.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 181, 316, 317, 375, 376 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко