Справа №628/1337/17
Провадження №2/628/31/18 РІШЕННЯ
23 січня 2018 р. Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Литвинова А.В.
при секретарі Борщовій О.Л.,
за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації в якому просить суд зобов`язати відповідача ОСОБА_4 публічно вибачитися перед ним за розповсюдження неправдивих відомостей, що паплюжать його честь і гідність на загальних зборах працівників митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці ДФС України, стягнути з ОСОБА_4 на його користь 100000 грн. моральної шкоди та 1600 грн. судового збору. В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилається на те, що з листопада 2002 року він працює на посаді головного державного інспектора митного поста «Купянськ» Харківської митниці ДФС України. 15.05.2017 р. його викликали до керівника структурного підрозділу, де його повідомили про отримання листа від ОСОБА_4 в якому вона поширила недостовірну, на думку позивача, негативну інформацію. В листі відповідачка називає його «чорним ріелтором» та звинувачує в організації діяльності з незаконного заволодіння нерухомим майном третіх осіб. Позивач вважає, що зазначені відомості є недостовірними та такими, що принижують його честь, гідність та ділову репутацію.
В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_1 підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідачки адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та заявила, що дійсно у травні 2017 року ОСОБА_4 направила на ім`я в.о. начальника Харківської митниці ДФС звернення щодо проведення з ОСОБА_3 відповідних профілактичних заходів у зв`язку із його маргінальною поведінкою у позаробочий час. У вказаному зверненні нею було використане оціночне судження особи позивача «так званий «чорний ріелтер». Даним зверненням вона реалізовувала своє право громадянина на звернення до органів державної влади, закріплене, в тому числі, в Конституції України. В даному листі вона довела до відома керівництво позивача, що за участю ОСОБА_3 та його матері судами розглядались декілька цивільних справ, пов`язаних із визнанням права власності на нерухоме майно. Під час їх розгляду на відповідачку чинився тиск з метою, щоб вона відмовилась від своїх майнових прав і цей тиск чинився, на її думку, позивачем ОСОБА_3 Також представник відповідачки вважає, що позивачем не доведено факт неправомірних дій ОСОБА_4
Зясувавши думку позивача та його представника, представника відповідачки, допитавши свідків, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_3 не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Ст.ст.297, 299 ЦК України встановлюють право фізичної особи звернутися до суду з
позовом про захист її честі, гідності та ділової репутації.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 листом від 11.05.2017 р. звернулася до в.о. начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_5 в якому вона повідомила, що тривалий час (майже 2 роки) в різних судових інстанціях слухаються цивільні справи стосовно спору з приводу визнання права власності на нерухоме майно, де вона виступає однією із сторін, а іншою стороною виступає матір позивача. В листі відповідачка стверджує, що ОСОБА_3 на неї постійно здійснюється тиск з метою усунути її від участі у справі та позбавити належного їй за законом майна. Також вона просила забезпечити проведення з ОСОБА_3 відповідних заходів та профілактичної роботи та роз`яснити йому правила суспільного життя та поведінки в позаробочий час, особливості спілкування з пересічними громадянами, відповідальність за вчинені кримінальні та корупційні правопорушення та за незаконне збагачення за рахунок інших громадян.
За результатами розгляду листа від 11.05.2017 р. на адресу відповідачки за підписом в.о. начальника митниці ОСОБА_5 надійшла відповідь в якій, зокрема, повідомлено, що керівництвом митниці забезпечено проведення з головним державним інспектором Баєвим М.Ю. індивідуально-виховної роботи, під час якої додатково роз`яснені правила суспільного життя та поведінки, у тому числі в позаробочий час, особливості спілкування з громадянами, відповідальності за вчинені кримінальні та корупційні правопорушення з метою недопущення ним вчинків, несумісних із статусом державного службовця.
Як пояснили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вони являються безпосередніми керівниками позивача на митному посту «Куп`янськ» і у травні 2017 року ними була отримана з Харківської митниці ДФС лист ОСОБА_4 від 11.05.2017 р. стосовно дій ОСОБА_3 З метою реагування на даний лист з ОСОБА_3 була проведена індивідуальна бесіда з приводу недопущення порушення діючого законодавства України про що був зроблений запис у відповідному журналі, який зберігається на митному посту. Після цього була підготовлена відповідь заявниці. Крім того, на загальних зборах колективу митного посту особистому складу було повідомлено про існування такого листа ОСОБА_4 та всі працівники попереджені про недопущення порушень закону в позаробочий час. Текст самого листа ОСОБА_4 колективу не оголошувався, його зміст повідомлявся в загальних рисах, у інших працівників митниці до цього листа доступу не було. Після надходження цього листа і відповіді на нього до ОСОБА_3 відношення ні у працівників митного посту, ні у керівництва не змінилося, наявність цього звернення ніяким чином не відобразилось на проходженні ним служби.
Позивач ОСОБА_3 також в судовому засіданні підтвердив, що лист ОСОБА_4 ніяким чином не вплинув на проходження ним служби на митному посту.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 звернулася з листом до компетентного органу, в підпорядкуванні якого знаходиться митний пост «Куп`янськ», щоб той провів профілактичні заходи із інспектором Баєвим М.Ю. з метою недопущення в подальшому порушення ним закону. В межах своєї компетенції Харківська митниця ДФС провела з позивачем профілактичні заходи про які повідомила ОСОБА_4 листом від 26.05.2017 р.
Таким чином, судом встановлено, що в листі від 11.05.17 р. відповідачка ОСОБА_4 виклала обставини судових процесів в яких вона брала участь і роль у них ОСОБА_3 ОСОБА_4 не вимагала від Харківської митниці ДФС перевірити дані факти та притягнути ОСОБА_3 до відповідальності. Чи відповідають викладені у листі від 11.05.2017 р. факти щодо дій ОСОБА_3 дійсності, то таких даних суду надано учасниками справи не було.
Згідно ст. 34 Конституції України кожен має право на свободу думки та слова. Відповідно кожен має право висловлювати, публікувати свої думки, враження щодо дії іншої особи, ОСОБА_5 цих дій, в тому числі виокремлення негативних моментів, не є порушенням права на недоторканість ділової репутації.
Позивач не надав суду будь-які дані про те, що зміст вказаної заяви відповідачка доводила до відомості громадськості чи окремих громадян, колективу в якому працює ОСОБА_3
Відповідно до Ухвали Верховного Суду України від 19.12.2002 року у випадку, коли особа звертається до суду, іншого правоохоронного чи державного органу, організацію, наділену у відповідності до закону власними повноваженнями, із заявою про неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган чи організація наділена власними повноваженнями відповідно відновлення законності у відповідних відносинах або застосування передбачених законом санкцій до правопорушника, таке звернення для розв`язання спору, відновлення прав або захист законних інтересів або для відновлення законності не є розповсюдженням інформації.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 10.04.2003 р. положення частини першої статті 7 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1960 р.) поширив такі відомості в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього органу при виконанні функціональних обов`язків порушено її право, не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам цих осіб.
Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації ( п.16 Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»)
Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що звернення відповідачки ОСОБА_4 до в.о. начальника Харківської митниці ДФС ОСОБА_5 від 11.05.2017 р. в якій вона виклала факти тиску на неї працівника митного посту «Куп`янськ» ОСОБА_3 під час розгляду цивільних справ в суді, з метою проведення з останнім профілактичних заходів по недопущенню порушень закону, не може вважатися розповсюдженням інформації, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача.
Таким чином, при відсутності з боку відповідачки ОСОБА_4 розповсюдження інформації, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача ОСОБА_3, а також дій, які б порушили право позивача на повагу до гідності, честі та на недоторканість його ділової репутації, суд вважає неможливим задовольнити вимоги останнього по відшкодуванню моральної шкоди.
Згідно ст. 280 ЦК України фізична особа, особисте немайнове право якої порушено, має право на відшкодування шкоди.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Відповідно до вимог ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; при відшкодуванні моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршання здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації.
Враховуючи те, що позивачем не надано суду будь-яких відомостей про погіршення стану здоров`я чи глибину душевних страждань внаслідок подання відповідачкою вищевказаного листа та відсутня будь-яка медична документація, яка б свідчила про погіршення стану здоров`я позивача, суд вважає, що дії ОСОБА_4 (направлення цього листа до Харківської митниці ДФС) не є протиправними та такими, що не заподіяли ОСОБА_3 будь-якої шкоди.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено свого позову, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.12 ЦПК України і обставин, згідно яких можна встановити глибину фізичних та душевних страждань, погіршання здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та у позові слід відмовити.
На підставі ст.ст. 34,40 Конституції України, ст.ст. 23, 277, 280, 297, 299 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 263-265 ЦПК України, Рішення Конституційного Суду України від 10.04.2003 р., Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. №1,
В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі 30 ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя А.В.Литвинов