Провадження №2/760/3225/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 р. Солом'янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 13.07.2016 року звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що з 2001 року ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року у сторін народилася спільна дитина - донька ОСОБА_3.

Спільне життя в батьків дитини не склалося через відсутність взаємопорузуміння, різні погляди на життя та на виховання дитини, тому з 2007 року позивач і відповідач проживають окремо.

ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом із матір'ю з 2007 року в квартирі № АДРЕСА_3

Донька ОСОБА_3 навчається в спеціалізованій школі № 115 імені Івана Огієнка в 8-В класі.

Позивач зазначає, що з метою підготовки ОСОБА_3 до самостійного життя, приділяє дуже багато уваги та часу її вихованню, навчанню та розвитку.

ОСОБА_1 отримала подяку зі школи, де навчається її донька, в якій висловлено вдячність за її участь вихованні дитини і житті школи, за творчий підхід і активну життєву позицію.

ОСОБА_3 займається в народному ансамблі класичного танцю «Дивертисмент» та художній студії, що знаходяться в Палаці дитячої та юнацької творчості Солом'янського району, в 2012 та 2014 році приймала участь в міжнародних танцювальних конкурсах в Празі, де разом із колективом в 2014 році зайняла третє місце.

В літній період 2014 року ОСОБА_3 пройшла спортивний лагер (тур) «Сталкер» за такими направленнями як: гребля, велоспорт, творчість, туризм, спорт, поведінка, приготування їжі.

В 2015 році донька позивача та відповідача детально ознайомилась з професією ветеринарного лікаря і основними правилами догляду за домашніми тваринами.

З 1-12 червня 2015 року ОСОБА_3 з успіхом пройшла програму «Дизайн і мода».

23 квітня 2016 року дитина отримала сертифікат про те, що вона успішно закінчила 1 курс І ступені програми «Ази фінансів».

Позивач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 14.01.2016 року, з 01 серпня 2013 року по 01 лютого 2016 року працювала в ТОВ «Торговий дім «Косметик Сорс» на посаді менеджера по роботі з клієнтами та має позитивну характеристику з попереднього місця роботи. Окрім того, матеріально забезпечує свою доньку так як має гідний дохід.

З 2009 року відповідач ОСОБА_2 не цікавиться своєю дитиною, також весь цей час його не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток доньки. Така поведінка відповідача, на думку позивача, свідчить про те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Дитина проживає з матір'ю ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні, так як саме позивач забезпечує дитину всім необхідним для її нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, сплачує за навчання та за додаткові курси, необхідні для розвитку дитини, покриває витрати на медичний догляд, а також купує інші речі, яких потребує дитини.

Отже, враховуючи те, що батько не цікавиться життям дитини, не бере участі в її вихованні та не виконує батьківських обов'язків, позивач просить позов задовольнити.

Позивач та представника позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та подали письмові пояснення, з яких вбачається, що позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві, зазначивши, що відповідач ОСОБА_2 неповнолітню доньку ОСОБА_3 не утримує, добровільно надавати допомогу на утримання дитини відповідач відмовився, тому позивач була змушена звернутися з позовом до суду про примусове стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач не купує речі, подарунки, не вітає з днем народження, не надавав кошти на відпочинок, не займається вихованням дитини, не спілкується з нею, його не цікавить ні матеріальне становище, ні внутрішній світогляд дитини, з 2009 року не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи та не цікавиться нею.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. 05.10.2016 року відповідач подав письмові заперечення, з яких вбачається, що спільне життя не склалося між сторонами, оскільки позивач вирішила припинити сумісне життя, тим самим залишила дитину без батьківської опіки та унеможливила подальше спілкування дитини з відповідачем. З 2009 р. позивач ОСОБА_1 категорично забороняє відповідачу бачитися з дитиною та здійснює всі можливі перешкоди цьому спілкуванню, починаючи від блокування сторінки в соц. мережі і до вимагання грошової винагороди за побачення батька з дитиною. Відповідач вважає, що жодних обставин, які б давали підстави для ухилення від спілкування, виховання та утримання дитини не існує, оскільки він має бажання приймати участь у вихованні доньки та спілкуватися з нею.

Згідно вимог ст. 280 Цивільного Процесуального Кодексу України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.

Представник 3-ї особи органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації і судовому засіданні підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника 3-ї особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно частин 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України «Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини».

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно свідоцтва про встановлення батьківства, серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_6, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року у ОСОБА_1.

Відповідно до довідки форми №3 КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченівського району м. Києва» вбачається, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом із матір'ю ОСОБА_7 та бабусею ОСОБА_8 з 2007 року в квартирі № АДРЕСА_3

Згідно характеристики №134 від 17.08.2016 р., наданої спеціалізованою школою №115 ім. І. Огієнка м. Києва встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у 8-В класі вищевказаної школи, має середній рівень знань програмного матеріалу. Особливо подобаються уроки англійської, німецької мови, мистецтва, трудового навчання. По відношенню до однокласників займає дружню позицію, є друзі у класі. Серед однокласників користується авторитетом, бере активну участь в житті класу і позашкільних заходах. В позаурочний час відвідує танцювальну студію в Палаці школярів. Вихованням дитини займається мати - ОСОБА_1. Батько ОСОБА_9 - ОСОБА_2 протягом навчання ОСОБА_3 в школі не цікавиться успіхами доньки, жодного разу не відвідував батьківських зборів, шкільних заходів, не спілкувався з класним керівником.

Згідно висновку №82 від 28.09.2016 р. психологічного обстеження неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, виданого міським центром Служби у справах дітей та сім'ї Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вбачається, що в результаті проведеного психологічного обстеження, у ОСОБА_3 сформована емоційна прихильність до матері, образ батька не сформований, дівчинка не визнає його як члена родини, він протягом тривалого часу не був присутній в її житті, не цікавився її досягненнями та не підтримував її інтереси. У відносинах з батьком ОСОБА_9 приймає власну усвідомлену позицію, у неї не проявляються позитивні почуття до нього. Враховуючи, міцну емоційну прихільність ОСОБА_3 до матері, почуття відчуженості до батька, через те, що протягом багатьох років, гр.ОСОБА_2 не приймав участі у вихованні доньки, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, в даній ситуації не матиме травматичний вплив на психічний розвиток неповнолітньої ОСОБА_3.

Згідно акту обстеження умов проживання від 15.09.2016 р. встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з мамою, бабусею, ОСОБА_3 проживає в одній кімнаті з мамою, в квартирі є всі комунальні зручності, наявні необхідні предмети побуту та інтер'єру, меблі, побутова техніка, речі особистого вжитку, умови проживання задовільні.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засідання пояснила, що позивач є її рідною сестрою, ОСОБА_3 її племінницею. Спілкується з ними дуже часто, проводять разом час та їздять відпочивати. Позивач ОСОБА_1 розійшлася з відповідачем ОСОБА_2 через те, що він бив її та доньку. Дитина не бажає спілкуватись з батьком. Відповідач не цікавиться життям доньки, не телефону їй, не приходить до неї, не вітає її зі святами. Позивач не чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засідання пояснила, що позивач є її донькою, ОСОБА_3 її онукою. З 2007 р. ОСОБА_3 мешкає зі мною та донькою, з тих пір відповідача вона не бачила. Відповідач не приходить до онуки, не спілкується з дитиною, участі у вихованні дитини не приймає, не телефонує до внуки, не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої ОСОБА_3. Подарунки не дарує, речі не купує, життям дитини не цікавиться. В 2014 році відповідач ОСОБА_2 вмовляв позивача ОСОБА_1 забрати виконавчий лист про стягнення аліментів, але про дитину навіть не запитав. ОСОБА_9 не спілкується з батьком. Позивач не чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її знайомою. Знає позивача з 2009 р., діти навчаються в одному класі та ходять разом на танцювальний гурток. Відповідача не знає, в школу не приходив. Діти спілкують часто, ОСОБА_3 не згадувала про батька. Перешкод у спілкуванні з донькою позивач не чинить відповідачу.

Відповідно до довідки розрахунку наданої Відділом державної виконавчої служби Солом"янського районного управління юстиції в м.Києві від 21.01.2013 року, розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_2 за перірд з серпня 2009 по грудень 2012 року становить 35232,21 грн. Заборгованість сплачена відповідачем 24.01.2013 року.

Постановою державного виконавця від 29.04.2013 року закінчено виконавче провадження про стягнення аліментів.

Органом опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації 19.09.2016 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_2 самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов"язками, не виявляє турботи до своєї доньки, не цікавиться її особистим життям, здоров"ям, не надає моральної підтримки, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст.12, 15 Закону України "Про охорону дитинства".

Ст. 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить засадам суспільства.

Відповідно до ст.171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання. місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В судовому засіданні 25.07.2017 року в присутності представника органу опіки та піклування було допитано ОСОБА_3, яка пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом з мамою та бабусею. Відповідача ОСОБА_2 вона вважає біологічним батьком. Останній раз відповідача бачила, коли їй було 7 років. ОСОБА_2 до неї не приходить, не телефонує, не вітає з днем народження, святами, не спілкується, тому бажає позбавити відповідача батьківських прав.

Підсумовуючи викладене вище, суд вважає, що відповідач неналежним чином відносився та відноситься до виконання своїх батьківських обов»язків, всупереч інтересам та потребам дитини, без врахування її прав, що привело до взаємного відчуження між ними, як батьком та дитиною.

В п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач самоухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки, її утриманню, відповідач не надав доказів на підтвердження участі у вихованні дитини, створення йому перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але в судове засідання неодноразово не з"являвся, не прикладав зусиль для налагодження відносин з донькою. ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що бажає позбавлення відповідача батьківських прав, тому в інтересах дитини, суд вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав.

Позивач ОСОБА_1 приділяє достатню увагу вихованню дочки, дбає про її розумовий та фізичний стан. Суд вважає можливим залишити на вихованні ОСОБА_3 у її матері ОСОБА_1

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141,2559, 263-265, 273, 280, 284, 289,354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 150, 155, 164, 165, 167, 171 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_6) судовий збір в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.І.Кушнір