н/п 2/174/121/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря - Заіка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Запорізького національного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи, що наказом від 19.11.2001 № 2071-с ОСОБА_1 було зараховано до Запорізького національного університету на перший курс денної форми навчання за рахунок кредиту на навчання, спеціальність «правознавство». 19.11.2001 року між Запорізьким національним університетом та відповідачем була укладена Угода № 4 про надання ОСОБА_1 цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. 18.11.2003 року між ОСОБА_1 та позивачем була укладена Додаткова угода № 15 до Угоди № 4 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Відповідно до умов Угоди № 15, позивач мав надати відповідачу освітні послуги за рахунок державних цільових коштів на кредитній основі, а відповідач зобов'язався повернути ці кошти протягом 15 років після закінчення навчання (по 1/15 кожний рік) та 3% річних за користування кредитом.

Згідно розділом 1 Угоди № 15 позивач надав ОСОБА_1 для здобуття вищої освіти за спеціальністю «правознавство» за денною формою навчання за рахунок коштів державного бюджету цільовий пільговий державний кредит у сумі 28000 грн. 00 коп. на весь термін навчання. Відповідачу були надані освітні послуги згідно Угоди № 15 з листопада 2001 року по червень 2005 року. Наказом від 23.06.2005 № 1077 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію «Бакалавр права».

Відповідно до п. 22 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 № 916, сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання у вищому навчальному закладі до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів з виплатою щороку однієї п'ятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним.

Поряд з цим, п. 22-1 Порядку передбачено, що у разі народження дитини під час повернення кредиту одержувач кредиту звільняється від сплати відсотків за користування кредитом з дати народження першої дитини. Порядок доповнений пунктом 22-1 постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2009 № 1111, яка набрала законної сили 27.10.2009.

Так, ОСОБА_1 з 27.10.2009 звільнений від сплати відсотків за користування кредитом у зв'язку з народженням дитини (свідоцтво про народження 1-ЖС № 122276 від 12.08.2009).

Сума заборгованості ОСОБА_1 за період з 02.01.2011 по 01.09.2017 складає: сума кредиту - 11199.98 грн., відсотки за користування кредитом - 00.00 грн., разом 11 199,98 грн.

Згідно з п. 22 Порядку Одержувач кредиту на навчання за рахунок Державного бюджету України повертає кредит та відсотки за користування ним через вищий навчальний заклад на рахунки МОН, інших центральних органів виконавчої влади, у підпорядкуванні яких перебуває вищий навчальний заклад, з подальшим зарахуванням коштів до Державного бюджету України. Заборгованість ОСОБА_1 є недоотриманням коштів Державним бюджетом України. 08.09.2017 року відповідачу направлено лист з роз'ясненнями та з вимогою сплатити суму боргу. Проте, ОСОБА_1 вказаного листа не отримав, внаслідок чого його було повернуто на адресу позивача.

Керуючись угодами від 19.11.2001 №4, від 18.11.2003 №15, ст.ст. 16, 509, 525, 526 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 р. № 916 «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття освіти» позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості по оплаті цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за період з 02.01.2011 по 01.09.2017 року в розмірі 11199,98 грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20.02.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до вимог ч.5 ст. 279 ПК України сторони не заявляли.

Позивачем згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 34) отримано ухвалу про відкриття провадження у справі 26.02.2018 року.

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, надіслана судом у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 20.03.2018 року на адресу суду повернуто поштове відправлення на імя ОСОБА_1 з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.35). Відповідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, про поважність причин не подання відзиву в установлені строки не повідомив, тому суд, відповідно до ч.8 ст. 178, вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові пояснення позивача та письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, факт перебування сторін у договірних відносинах підтверджується угодою № 4 від 19.11.2001 року, та додатковою угодою № 15 від 18.11.2003 року, згідно яких позивач надав ОСОБА_1 цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, зі спеціальності правознавство, за денною формою навчання, сума кредиту на весь строк навчання складає 28000,00 грн., а ОСОБА_1 зобовязався повернути протягом 15 років використаний на навчання кредит у розмірі 28000,00 грн. та три відсотки річних за користування кредитом готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок ЗДУ, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, а у разі відрахування із навчального закладу починаючи з третього місяця після відрахування, здійснювати платежі зобовязався до 31 грудня кожного року в розмірі 1/15 частини від загальної суми державного кредиту та суми відсотків за користуванням ним, починаючи з 01.06.2006 року до 01.06.2020 року. (а.с. 6-8) Угоди укладені в письмовій формі і відповідають вимогам, які предявляються до договорів такого роду як по формі так і по змісту.

Факт навчання ОСОБА_1 підтверджено, копією витягу із наказу № 2071-с від 16.11.2001 року ректора Запорізького державного університету, ОСОБА_2О, згідно якого ОСОБА_1 зараховано на перший курс денної форми навчання абітурієнтів одержувачів кредиту на навчання у 2001/2002 навчальному році, за спеціальністю правознавство. (а.с. 4)

Згідно копії наказу № 1077-с від 23.06.2005 року, в.о. ректора Запорізького національного університету, ОСОБА_3, ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію «бакалавр права» та видано диплом. (а.с. 5)

Розмір заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується довідкою, згідно якої за період з 02.01.2011 року по 01.09.2017року (6 років 8 місяців) заборгованість ОСОБА_1 становить 11199 грн. 98 коп. (одинадцять тисяч сто девяносто девять гривень 98 копійок. (а.с. 5-6).

Суд приймає вказаний розрахунок в якості допустимого доказу по справі на підтвердження розміру заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем, оскільки правильність нарахування вказаних у розрахунку сум відповідачем не оспорювалась.

Згідно платіжного доручення № 6837 від 18.12.2017 року, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1600,00 грн. (а.с. 13).

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України договори є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків і як будь-який правочин, є актом, що виражає спільну волю сторін. В зміст договору входять ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір, вони повинні дотримуватись взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

Таким чином, судом встановлено, що 19.11.2001р. між ОСОБА_1 та Запорізьким національним університетом укладено в письмовій формі договір на навчання відповідача, а 18.11.2003 р. між ними укладено додаткову угоду №15, згідно яких позивач зобовязався надати ОСОБА_1 цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, зі спеціальності правознавство, за денною формою навчання у розмірі 28000,00 грн., а відповідач ОСОБА_1 зобовязався повернути вказані кошти протягом 15 років на банківський рахунок ЗДУ, позивач взяті на себе зобовязання виконав належним чином, а відповідач свої зобовязання не виконує, не вносить платежі у строки і розмірах, встановлені угодами, чим істотно порушив їх умови, і внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, розмір якої за період з 02.01.2011 року по 01.09.2017 року становить 11199 грн. 98 коп., тому позов підлягає задоволенню, а вказана заборгованість - стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 11, 530, 610, 611, 612, 615, 635 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263- 265, 268, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Запорізького національного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, і/н НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: 51700, АДРЕСА_1) на користь Запорізького національного університету (69600, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 66, ) заборгованість по оплаті цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за період з 02.01.2011 року по 01.09.2017 року в розмірі 11199,98 грн. (одинадцять тисяч сто девяносто девять гривень 98 копійок), які перерахувати на р/р 2045 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Запорізького національного університету 1600 грн. 00 коп. судових витрат у виді сплаченого судового збору, які перерахувати на р/р 2045 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_4