АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2884/2018
Головуючий у суді першої інстанції: ПідпалийВ.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської державної адміністрації, третя особа: комунальне підприємство УЖГ «Липкижитлосервіс» про відшкодування шкоди, внаслідок видання незаконних правових актів, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_3звернувся в суд із позовом до Київської міської державної адміністрації про відшкодування шкоди, внаслідок видання незаконних правових актів.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01 серпня 2017 року позовну заяву залишено без руху, остільки позов визнано таким, що не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України. Зокрема, вказано, що позовна заява не містить чіткого викладення позовних вимог та обставин, якими вони обґрунтовуються; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування (а.с.7).

Ухвалою того ж суду від 02 листопада 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу з підстав не усунення у визначений строк недоліків позовної заяви (а.с.10).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачемподано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись, за змістом, на порушення норм процесуального права, остільки у суду не було правових підстав до залишення позовної заяви без руху, просив скасувати ухвалу районного суду та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи подану по справі позовну заяву без руху з наступним визнанням її неподаною й повернення позивачу, районний суд виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, в редакції чинній на час винесення судового рішення.

Разом з тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо.

Зі змісту поданої по справі позовної заяви убачається, що заява містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначено докази, які, на думку позивача, підтверджують кожну обставину, а також нормативні документи, на підставі яких просить стягнути заподіяну шкоду.

Так, в позові містяться посилання на судові рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2007 року, 21 березня 2014 року, 30 вересня 2014 року та від 28 листопада 2011 року, ухвали ОАСК від 12 серпня 2009 року та КААС від 18 листопада 2010 року, а також порушення прав позивача як споживача житлово-комунальних послуг у м. Києві, з метою захисту та відновлення яких ним й заявлені позовні вимоги.

За таких обставин, колегія суддів визнає необґрунтованими висновки районному суду про залишення позову без руху з поверненням його позивачеві.

Відповідно до ч. 3 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладені обставини, ухвала суду першої інстанції як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а позовна заява з додатками до неї - поверненню до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року скасувати, а справу за позовною заявою ОСОБА_3 направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 березня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: