РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

26 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубкова М.А. за участі секретаря судового засідання Когут С.І. розглянув у відкритому судовому в порядку загального позовного провадження засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (адреса: 68068 АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: 68068 АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

В позові зазначає, що квартира АДРЕСА_2 належить їй на підставі договору купівлі продажу від 06.03.2000 року зареєстрованого в ЗМБТІ за № 38402 в книзі № 276.

У вказаній квартирі зареєстровані, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, онука позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідач - чоловік доньки позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Проте, як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_2 не мешкає в квартирі понад три роки . Жодного майна та особистих речей відповідача в квартирі АДРЕСА_3, немає.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає з березня 2014 року, його місцезнаходження позивачу не відоме.

В позові зазначено, що реєстрація ОСОБА_2 в квартирі має формальний характер, але порушує права позивача, щодо вільного розпорядження своєю власністю, більш того, змушує витрачати особисті кошти на комунальні послуги та утримання будинку за осіб, які не проживають в квартирі.

Разом з тим, відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі та добровільно припинити реєстрацію не бажає, чим порушує права власників, оскільки вони змушені сплачувати кошти на утримання квартири з урахуванням реєстрації відповідачів.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на вказані обставини, просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов відповідно до вимог ст.178 ЦПК України та зустрічного позову відповідно до ст.193 ЦПК України, не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною.

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, є обґрунтованим письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Як вбачається з долучених матеріалів квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі договору купівлі продажу від 06.03.2000 року зареєстрованого в ЗМБТІ за № 38402 в книзі № 276.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що є сусідкою позивачки та постійно мешкає за адресою АДРЕСА_4. Як їй відомо, відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком доньки позивача ОСОБА_3. Проте з березня 2014 року відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6, так як зібрав речі та зїхав. Також свідок вказала, що речей ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою не залишилось. Останній не повертався до місця зареєстрованого проживання та не намагався відновити свої житлові права. В свою чергу позивач після виїзду ОСОБА_2 з житла не змінювала замки, жодних перешкод у проживанні за вказаною адресою позивач ОСОБА_1 відповідачу не чинила.

Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як передбачено ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Судом встановлено, що відповідач відсутній в зазначеному приміщенні більше чотирьох років без поважних причин, доказів протилежного відповідачем до суду не надано, в зазначеному приміщенні відповідач проживав, як член сім'ї власника житла.

Зібрані докази не містять відомостей щодо поважності причин відсутності ОСОБА_2, понад встановлені ст. 405 ЦК України строки, у квартирі АДРЕСА_5 .

За таких обставин суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн., що підтверджено платіжним дорученням наявним в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 13, 89, 247, 258, 259, 263-265, 274, 280-289 ЦПК України, ст. 391, 405 ЦК України, ст. 48 Закону України «Про власність» , суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: 68068 АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: 68068 АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 13 в будинку № № 57а по вул. Кругова в м.Запоріжжя.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сплачений при звернені до суду судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Голубкова М.А.