Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1695/17
Провадження № 2/280/237/18
26 березня 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої - судді Янчук В.В.,
при секретарі - Кумечко С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: вул. 1-го Травня, 51, м. Коростишів, Житомирської області, що підтверджується копією договору довічного утримання від 07.07.2009 р., копією витягу з Державного реєстру правочинів, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно запису в домовій книзі у вказаному будинку з 17.03.2010 р. зареєстрована відповідач. Проте фактично не проживає в ньому з 07.06.2016 р. Між сторонами шлюб розірвано з 21.10.2016р., відповідач з липня 2016 р. добровільно змінила місце проживання, в будинку не проживає, не приймає участі в його утриманні, не сплачує комунальні послуги. За вказаною адресою зареєстровані і неповнолітні діти сторін: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 23.10.2014 р.н, проте питання щодо визнання їх такими, що втратили право користування житлом не ставиться.
Оскільки відповідач без поважних причин не проживає в житловому будинку з липня 2016 року, її особистих речей там не має, вона не є членом сімї позивача, а тому, просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком № 51, що розташований за адресою: вул. 1-го Травня, м. Коростишів, Житомирської області.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомила. Відзив не подавала, будь - яких заяв та клопотань не находило.
Суд вважає, що відповідач не з'явилась до суду без поважних причин, не подала відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.
Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно копії витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.08.2009 р. № витягу 23667065 позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: вул. 1-го Травня, 51 м. Коростишів, Житомирської області на підставі договору довічного утримання (р.1-2014 ) від 07.07.2009 року ( а.с. 9-11).
З копії будинкової книги на житловий будинок № 51 по вул. 1-го Травня, м. Коростишів вбачається, що за вказаною адресою з 17.03.2010 року зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 13-14).
Згідно довідки № 4239 виданої 21.11.2017 року КП "Коростишівська комунальна служба", в житловому будинку позивача ОСОБА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - колишня дружина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 -син ( а.с.15).
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.10.2016 р., яке набрало законної сили 01.11.2016 р., розірвано шлюб між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 6)

Як вбачається з акта № 1993 по факту проживання громадян від 21.11.2017 р. складеного депутатом Коростишівської міської ради ОСОБА_6, в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку № 51 по вул. 1-го Травня, в м. Коростишів з липня 2016 року ( а.с. 8).

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 150 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 72 ЖК України передбачає визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач понад рік без поважних причин не проживає в житловому будинку № 51 по вул. 1-го Травня, в м. Коростишів, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, а також власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що відповідач є таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

Таким чином, перелічені докази, що логічно поєднуються одне з одним, підтверджують характер правовідносин сторін, дають суду всі підстави, що позов ОСОБА_1 повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.72,150 ЖК України , ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12,13,81, 89, 259, 263-265, 280- 282,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: вул. 1-го Травня,51, м. Коростишів, Житомирської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Коростишівського районного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча В.В.Янчук