Дата документу 29.03.2018
Справа № 320/851/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з відповідача на її користь аліментів в твердій грошовій сумі на малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 грн., щомісячно починаючи з дня подачі позову 05.02.2018 і до досягнення ОСОБА_3 повноліття - 06 березня 2029 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22.11.2008 вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З грудня 2017 року шлюб між сторонами фактично розпався і вони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає.

Так, згідно останнього обстеження дитини, а саме 01.02.2018 року дитина потребує ортопедичного взуття, середня ціна якого становить від 800 до 1300 грн., такого взуття необхідно мінімум дві пари на рік. Дохід позивача з урахуванням відрахувань становить 2577 грн. на місяць, інших доходів не має.

Позивачка в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, в подальшому в судових дебатах зазначила, що згодна на сплату аліментів в розмірі 2000 гривень. Також вказала, що до грудня 2017 року, коли вони з відповідачем ще проживали разом, він отримував дохід від неофіційного працевлаштування в середньому 7000 гривень. Де він працює зараз і який дохід отримує їй не відомо.

Відповідач у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги про стягнення аліментів у сумі 2 000 грн. Зазначив, що наразі він безробітний, щомісяця перераховує позивачці на утримання сина 900 грн. З тимчасових заробітків отримує щомісячний дохід в середньому 5000 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 22.11.2008 сторони зареєстрували шлюб, місце реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1192, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.7/.

Від цього шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 16.03.2011 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 318 /а.с.8/.

Згідно копії довідки голови квартального комітету № 88 від 02.02.2018, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю матірю ОСОБА_1 /а.с. 9/.

Відповідно до копії історії розвитку дитини 7-11/36, а саме виписки хірурга від 01.02.2018 року, ОСОБА_3 встановлений діагноз «Плоскостопіє», призначений курс масажу, УЗІ, приписано носити ортопедичне взуття /а.с.10-11/.

ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_4 з 01.06.2016 року на посаді диспетчера, її заробітна плата за шість місяців склала 19213,93 грн., що підтверджується копією довідки виданої керівником підприємства № 1 від 30.01.2018 року /а.с.12/.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом.

Згідно ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно із ч.1ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків по утриманню дитини, їх матеріальне становище, стан здоров'я дитини, матеріальне становище відповідача, який погоджується сплачувати аліменти в розмірі 2 000 грн., виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності та необхідності створення державою однакових умов для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, суд дійшов висновку, що аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., щомісяця, є необхідними і забезпечать належну участь батька в утриманні малолітнього сина.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13,19, 81, 247, 258, 260, 265, 272, 273, 274, 277, 279, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б-р 30-річчя ПеремогиАДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 /двох тисяч/ гривень 00 копійок, щомісяця, починаючи з 05 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б-р 30-річчя ПеремогиАДРЕСА_1 судовий збір у сумі 704 /семиста чотирьох/ гривень 80 копійок на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.В. Ковальова