Головуючий у 1-й інстанції Федотова В.М.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Попової С.А.,

суддів Зайцевої С.А., Ткаченко Т.Б.,

за участю секретаря Герасимової Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі заяву Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради про роз'яснення постанови апеляційного суду Донецької області від 06 червня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Постановою апеляційного суду Донецької області від 06 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2018 року змінено. Доповнено рішення суду реченням: «Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків по відношенню до доньки». В решті рішення залишено без змін.

15 червня 2018 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради звернувся до апеляційного суду Донецької області із заявою, в якій просив роз'яснити постанову суду апеляційної інстанції щодо виконання в частині здійснення контролю за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків по відношенню до доньки, а саме: яким чином і на підставі яких законодавчих документів здійснювати контроль.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника органу опіки і піклування - ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_3, які підтримали доводи заяви, розглянувши справу відповідно до ч. 3 ст. 271, ч. 2 ст. 372 ЦПК України у відсутність повідомлених належним чином про дату, час і місце розгляду справи позивача ОСОБА_2 і її представника ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

За змістом абз. 2 п. 21 вищевказаної постанови ВСУ, якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається зі змісту заяви (а.с. 128), орган опіки і піклування Маріупольської міської ради просить роз'яснити, яким чином і на підставі яких законодавчих актів здійснювати контроль.

Тим самим заявник просить фактично внести нові дані до змісту ухваленого рішення, що є неможливим в сенсі діючого процесуального закону і роз'яснень Пленуму Верховного Суду України.

Крім того, з пояснень представника органу опіки і піклування в суді апеляційної інстанції йдеться про непогодження з доповненням судового рішення в частині покладення на цей орган функції контролю за виконанням відповідачем батьківських обов'язків, що може бути реалізовано заявником не в форматі ініціювання зави про роз'яснення рішення, а шляхом касаційного оскарження прийнятого рішення в даній частині.

Зважаючи на вищенаведені норми процесуального закону, з огляду на формулювання доводів заяви, постанова апеляційного суду Донецької області від 06 червня 2018 року роз'ясненню не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів впевнилась в розумінні представником органу опіки і піклування регламентних нормативно-правових актів щодо унормування діяльності органу опіки і піклування, служби у справах дітей. На додаток цьому апеляційний суд зауважує, що в частині визначення програми і методів соціальної роботи зі сторонами по даній справі в частині здійснення контролю за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_3 щодо неповнолітньої доньки Пауліни органу опіки і піклування слід керуватись тими нормативними актами, що регулюють діяльність і повноваження цього органу у сфері соціальної роботи з сім'ями, дітьми, зокрема і не виключно:

- Законом України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» 24.01.1995р. N 20/95-ВР;

- Законом України «Про охорону дитинства» 26.04.2001р.

№ 2402-III;

- Законом України «Про соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю» від 21.06.2001р. № 2558-III

- Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» 21.05.1997р.

№ 280/97-ВР;

- Постановою Кабінету Міністрів України "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» від 24.09.2008р. № 866;

- Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виявлення сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах, надання їм соціальних послуг та здійснення соціального супроводу таких сімей (осіб)» № 896 від 21.11.2013р.;

- Наказом Мінсоцполітики «Про затвердження Державного стандарту соціального супроводу сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах» № 318 від 31.03.2016р.,

а також локальними актами органу місцевого самоврядування щодо регламентування діяльності органу опіки і піклування, служби у справах дітей в даній частині.

Водночас, окрім вимог національного законодавства, при здійсненні контролю органу опіки і піклування слід орієнтуватись і на усталену практику Європейського Суду з прав людини. Як приклад, у змісті рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року зосереджено увагу на таких положеннях: "Прикінцевих висновках" Комітету ООН з прав дитини від 9 жовтня 2002 року стосовно Другої періодичної доповіді України, де Комітет висловив серйозне занепокоєння з приводу високого зростання кількості дітей, залишених без батьківського піклування; у додатку до Рекомендації Rec(2005)5 Комітету міністрів Ради Європи від 16 березня 2005 року закріплено принцип: наскільки це можливо, мають вживатися профілактичні заходи з підтримки дітей і сімей з урахуванням їхніх особливих потреб; згідно із Рекомендацією Rec(2006)19 "Про політику на підтримку позитивного виховання дітей батьками" від 13 грудня 2006 року: виходячи з інтересів дитини, необхідно також приділяти першорядну увагу забезпеченню таких прав батьків, як право на відповідну підтримку з боку державних органів у виконанні своїх батьківських обов'язків.

У тексті рішення по справі «Мамчур проти України» наведено положення ст. 3, 5, 9 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини 1989 року, в тому числі щодо зобов'язання державних органів країн-учасниць у якнайкращих інтересах дитини забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У вказаному рішенні в п. 79-80 ЄСПЛ наголосив: «Обов'язок національних органів влади вживати заходів щодо сприяння спілкуванню того з батьків, хто не є опікуном, з дитиною не є безумовним (див. рішення у зазначеній справі Хокканен, п. 58). Негайне встановлення спілкування може виявитися неможливим, а тому можуть знадобитись попередні та поступові заходи.

Більше того, таке спілкування, а також його характер та обсяг обумовлюватимуться обставинами кожної справи та зрештою визначатимуться з урахуванням основних інтересів дитини. Незважаючи на те, що національні органи влади зобов'язані максимально сприяти такій взаємодії, будь-який обов'язок застосування примусу з цих питань має бути обмежено, оскільки мають бути враховані інтереси, а також права та свободи усіх зацікавлених осіб, із наданням першочергової важливості основним інтересам дитини та її правам за статтею 8Конвенції (див., серед іншого, рішення у справі «Йохансен проти Норвегії» (Johansen v. Norway), від 7 серпня 1996 року, п. 78, Reports of Judgments and Decisions 1996-III, та у справі Хокканен, згадане вище, п. 58).

Вирішальним є питання щодо того, чи було вжито національними органами влади для сприяння спілкуванню усіх необхідних заходів, що звичайно можуть вимагатись за конкретних обставин кожної справи (див. рішення у справі Хокканен, зазначено вище, п. 58, та у справі Ігнакколо-Зеніде, зазначене вище, п. 96). У цьому контексті відповідність дій або заходів має бути оцінено за швидкістю їх виконання, оскільки плин часу може мати непоправні наслідки для відносин дитини з тим із батьків, хто не проживає з нею (див. рішення у справі Ігнакколо-Зеніде, згадане вище, п. 102)».

Керуючись ст. 259-261, 271 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської про роз'яснення постанови апеляційного суду Донецької області від 06 червня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 02 липня 2018 року.

Головуючий С.А.Попова

Судді С.А.Зайцева

Т.Б.Ткаченко