Справа №487/6650/17 29.03.2018
Провадження №22-ц/784/534/18
Єдиний унікальний номер судової справи 487/6650/17
Категорія 50 Провадження № 22-ц/784/534/18
Доповідач апеляційної інстанції: Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

29 березня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Самчишиної Н.В.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участі: представника позивача ОСОБА_2 -ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2018 року, ухвалене головуючим - суддею Гаврасієнко В.О., в м. Миколаєві, у приміщені цього ж суду, повний текст складено та проголошено того ж дня о 14 год. 10 хв., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на непрацездатного батька,

встановила

18 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на непрацездатного батька.

Позивач зазначав, що з 2009 року є пенсіонером за віком, єдиним його доходом є пенсія, інших джерел доходу в нього немає. Його дружина померла у 2011 році, іншої близької людини, яка може підтримувати матеріально немає. Крім цього, він хворіє тяжкими хронічними захворюваннями та потребує постійного лікування, як стаціонарного, так і амбулаторного. Але, коштів, отримуваних за пенсією, йому на достатній життєвий рівень та необхідні умови для існування не вистачає, тоді як відповідач має можливість надання необхідної матеріальної допомоги.

Посилаючись на те, що відповідач, через аліментні зобов'язання на двох неповнолітніх дітей та грошові зобов'язання за судовим рішенням на користь колишньої дружини, став відмовляти йому у фінансовій підтримці, позивач просив стягнути з свого сина ОСОБА_4 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

Відповідач позовні вимоги визнав.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/20 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи від дня подання позову 18 грудня 2017 року довічно. Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та необґрунтованість висновків суду, просив скасувати рішення та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким стягнути з відповідача на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

-2-

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є непрацездатною особою та потребує матеріальної допомоги, а відповідач, з урахуванням матеріального та сімейного стану, має можливість надавати таку допомогу у розмірі 1/20 частки від свого заробітку (доходу).

Крім того, судом врахований факт наявності у позивача та можливості одержання утримання від іншого працездатного сина, який є приватним підприємцем.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

За змістом ч. 1 ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно роз'яснень викладених в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обв'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 01 січня 2018 року становить 1373 гривні, з 01 липня - 1435 гривень, з 01 грудня - 1497 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є пенсіонером за віком та батьком відповідача ОСОБА_4 (а.с.5,9).

Згідно довідки Центрального об'єднання Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області після перерахунку з 01 жовтня 2017 року розмір пенсії ОСОБА_2 становить 3 450 грн. 52 коп. (а.с.6), тобто більше ніж встановлена Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» сума прожиткового мінімуму, що вірно констатував суд першої інстанції.

Згідно витягу з постанови ЛКК №121/8 комунального закладу «ЦПМСД № 6» від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_2 хворіє на кардіосклероз атеросклеротичний, гіпертонічна хвороба 2 ст. (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_4 працює в ТОВ СП «НІБУЛОН» на посаді начальника служби та його дохід за період з 01 червня 2017 року по 30 листопада 2017 року склав 249 179 грн. 61 коп. (а.с. 11).

За рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2010 року, яке набрало законної сили 11 квітня 2010 року, відповідач є платником аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30%

-3-

прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20).

Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 13 листопада 2017 року, з ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання сина Льва у розмірі 1/5 частки усіх доходів боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини (а.с. 23- 27).

До того ж, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2017 року, яке набрало законної сили 24 жовтня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 ? частки вартості відчуженого на підставі договору купівлі-продажу від 09 березня 2017 року транспортного засобу «Ford Focus», 2013 року випуску, в сумі 113 903 грн. 15 коп. (а.с.29-30).

Судом також установлено, що крім сина, відповідача по справі, позивач має повнолітніх синів ОСОБА_5 і ОСОБА_9

ОСОБА_9 зареєстрований за місцем проживання позивача, проте, згідно акту про не проживання від 04 січня 2018 року, з 2000 року за місцем реєстрації не проживає, він є працездатною особою та приватним підприємцем. За змістом податкової декларації за 2017 рік ОСОБА_9 отримав дохід у розмірі 3307 грн. (а.с. 42, 43, 44).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що інший син позивача ОСОБА_5 тривалий час проживає за кордоном.

Вказані обставини та сам по собі розмір отриманого доходу сином позивача ОСОБА_9 не свідчать про неможливість одержання утримання позивачем від інших дітей, тому суд першої інстанції вірно врахував можливе одержання утримання позивачем від інших дітей.

Таким чином, встановивши, що позивач отримує пенсію вищу, ніж прожитковий мінімум на особу, яка втратила працездатність, а відповідач є платником аліментів на двох неповнолітніх дітей та не заперечує проти стягнення аліментів на батька, а також те, що позивач має можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, суд першої інстанції правильно застосував положення ст. 205 СК України визначив аліменти у розмірі 1/20 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця. Доказів того, що отримувана пенсія та визначений судом розмір аліментів не забезпечать потреб позивача, ОСОБА_2 не надано. Вимог про стягнення витрат на лікування позивач не пред'являв.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що суд першої інстанції не вірно застосував положення ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» вважаючи те, що відрахування із заробітної плати відповідача не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів в достатній мірі врахував матеріальний та сімейний стан сторін, що відповідно до положення ст. 205 СК України є обов'язковим у даній справі. Посилання суду на те, що при відрахуванні із заробітної плати відповідача повинно бути збережено 50 відсотків заробітку, з огляду на те, що відрахування стосуються не лише стягнення аліментів на неповнолітніх дітей є обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути враховані при апеляційному перегляді, оскільки висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди ОСОБА_2 з висновком суду першої інстанції, з їх оцінкою.

-4-

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до викладеного, оскаржуване рішення районного суду, відповідно до положень ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосереднього до Верхового Суду у випадках та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: Л.М. Прокопчук

Л.М. Царюк

Повний текст постанови виготовлений 30 березня 2018 року