Справа № 129/480/18
Провадження по справі № 2-о/129/36/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швидкого О.В.,

розглянувши без учасників справи в місті Гайсині справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, відділ з питань Державної реєстрації Гайсинської РДА, про встановлення юридичного факту,

Встановив:

26.02.2018 р. подано заяву, в якій заявник просить встановити юридичний факт законного набуття права власності на несамочинне (несамовільне) нерухоме майно, - магазин площею 225 кв.м. по АДРЕСА_1 посилаючись на те, що 18.07.2014р. він на підставі зареєстрованого в реєстрі за № 2067 нотаріально посвідченого договору дарування набув у власність 181/1000 магазину площею 225 кв.м. по АДРЕСА_1 та відповідно до договору купівлі-продажу від 21.03.2017 р. він придбав також склад-магазин в цьому ж будинку загальною площею 186,10 кв.м. по АДРЕСА_1; магазин площею 225 кв.м. відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Вінницькій області 05.10.2017 р., зданий в експлуатацію після реконструкції та межує справа і зліва з магазином та кафе-магазином ОСОБА_2; провести державну реєстрацію цієї нерухомості неможливо через помилкове зазначення нотаріусом в договорі дарування від 18.07.2014 р. 181/1000 частки замість однієї цілої магазину площею 225 кв.м. по АДРЕСА_1 і відсутність в зв'язку з цим правовстановлюючих документів, тому розпоряджатися нею він не може, що перешкоджає йому в повній мірі здійснювати правоможності власника, спору про право та іншого визначеного законом шляху отримати правовстановлюючі документи немає.

Заявник в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, вимоги задовільнити (а.с.50).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, письмово вимоги визнав та просив справу розглянути без нього. (а.с.51).

Представник відділу з питань Державної реєстрації Гайсинської РДА в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, у вирішенні заяви поклався на розсуд суду (а.с.52).

З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне заяву задовільнити повністю з таких міркувань.

Доведено, що 18.07.2014р. ОСОБА_1 на підставі зареєстрованого в реєстрі за № 2067 нотаріально посвідченого договору дарування набув у власність магазин площею 225 кв.м. по АДРЕСА_1 та відповідно до договору купівлі-продажу від 21.03.2017 р. також придбав склад-магазин в цьому ж будинку загальною площею 186,10 кв.м. по АДРЕСА_1; магазин площею 225 кв.м. відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Вінницькій області 05.10.2017 р., зданий в експлуатацію після реконструкції та межує справа і зліва з магазином та кафе-магазином ОСОБА_2, - але розпоряджатися нерухомістю не може через помилкове зазначення нотаріусом в договорі дарування від 18.07.2014 р. 181/1000 частки замість однієї цілої магазину площею 225 кв.м. по АДРЕСА_1 і в зв'язку з цим відсутністю державної реєстрації, що перешкоджає заявнику мирно володіти своїм майном, - здійснювати всі правоможності власника, іншого визначеного законом порядку крім як рішенням суду його встановлення та спору про право немає, що виключає законну можливість вирішувати це питання в суді в порядку позовного провадження в силу приписів ч.1 ст.2 ЦПК України, ч.1 ст. 15 ЦК України та висновків Верховного Суду України в справах №6-222цс14, 6-78цс14.

Зазначені правовідносини у системному взаємозв'язку регламентуються:

-ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право мирно володіти своїм майном;

- рішенням Європейського Суду з прав людини в справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам - II проти Німеччини», за яким під конвенційним поняттям «майно» розуміється не тільки власність і активи, а й правомірні очікування (сподівання) щодо можливості отримання майнового права;

-міжнародним правовим принципом правової визначеності, втіленим в ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація права на нерухоме майно є обов'язковою;

-ст. 328 ЦК України, за якою фізична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів; правомірність (законність) набуття права власності презюмується, тобто вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом;

-п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких державна реєстрація прав на нерухоме майно проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили;

-ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, згідно з якими за відсутності спору про право факт законного набуття права власності може бути встановлений судом у разі невизначення законом іншого порядку його встановлення та для забезпечення виникнення особистих майнових прав фізичних осіб.

Оскільки ОСОБА_1 законно на підставі зареєстрованого в реєстрі за № 2067 нотаріально посвідченого договору дарування набув у власність нерухомість, - магазин площею 225 кв.м. по АДРЕСА_1, - володіє і користується нею, але розпоряджатися не може через відсутність її державної реєстрації, що перешкоджає йому повністю реалізувати всі правоможності власника, незаконність набуття права власності прямо з закону не випливає і рішенням суду не встановлена, то, для створення умов для виникнення права розпорядження і за відсутності про нього спору й іншого визначеного законом шляху отримати належні правовстановлювальні документи, факт законного набуття права власності на цю нерухомість необхідно встановити рішенням суду, - з метою її державної реєстрації.

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

-рішенням Гайсинського районного суду від 19.02.2016 р. про встановлення факту законного набуття ОСОБА_2 на несамочинне (несамовільне) нерухоме майно, цокольний поверх (підвал) з приміщеннями по АДРЕСА_1 в м.Гайсині (а.с.15-19);

-зареєстрованим в реєстрі за № 2067 нотаріально посвідченим договором дарування від 18.07.2014 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.07.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_1 отримав у дар (набув у власність) 181/1000 магазину площею 225 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с.42-43,44);

-технічним паспортом на магазин по АДРЕСА_1 в м.Гайсині від 19.09.2017 р. (а.с.20-26);

-Декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Вінницькій області 05.10.2017 р., за якою магазин площею 225 кв.м. по АДРЕСА_1 в м.Гай1сині зданий в експлуатацію після реконструкції (а.с.30-36);

-технічним паспортом на склад-магазин по АДРЕСА_1 від 01.03.2017 р. (а.с.37-41);

-договором купівлі-продажу від 21.03.2017 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.03.2017 р., згідно з якими ОСОБА_1 купив склад-магазин по АДРЕСА_1 (а.с.27-28,29);

-повідомленням відділу з питань Державної реєстрації Гайсинської РДА № 07 від 10.01.2018 р. про неможливість проведення державної реєстрації магазину площею 225 кв.м. по АДРЕСА_1 в м.Гайсині через зазначення в договорі дарування від 18.07.2014 р., що ОСОБА_1 належить 181/1000 частка замість однієї цілої магазину (а.с.13);

-довідкою ТОВ «Гайсинрембуд» № 4 від 11.01.2018 р., відповідно до якої належний ОСОБА_1 магазин по АДРЕСА_1 в м.Гайсині зданий в експлуатацію після реконструкції та межує знизу зі складом-магазином ОСОБА_1, справа і зліва з магазином та кафе-магазином ОСОБА_2 (а.с.14)

Керуючись ст. ст. 10, 11, 259, 263, 264, 265, п.1.ч.1 ст. 315 ЦПК України,

Вирішив:

Заяву задовільнити повністю.

Встановити юридичний факт законного набуття права власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на несамочинне (несамовільне) нерухоме майно, - цілий магазин площею 225 кв.м. по АДРЕСА_1 - для державної реєстрації цієї нерухомості.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: