Справа № 182/6819/17
Провадження № 2/0182/1274/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.03.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Рунчевої О.В., секретаря - Затуливітер Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Лошкарівська громада Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.11.2017 року звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с. 2-3), який згодом уточнювала (а.с. 37-78), остаточно просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з житлового будинку літ. А (загальна площа -52,9 кв.м., житлова площа 28,7 кв.м.), літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, хліву літ. Г, сараю літ. Д, душу літ. Е, вбиральні літ. З, № 1-6 забори, № 7 басейну, І заміщення, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Головкове, вул. Калинова, буд. 12.

Свої вимоги мотивує наступним.

28.10.2006 року помер її дальній родич - ОСОБА_3.

У 2006 році вона, не маючи власного житла, за пропозицією і згодою ОСОБА_2, сина власника будинку - ОСОБА_3, переїхала жити до житлового будинку за адресою - Нікопольський район, с. Головкове, вул. Калинова, буд. 12. Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями належав померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.01.1988 року.

ОСОБА_2, як єдиний спадкоємець після смерті батька - ОСОБА_3 не бажає оформляти спадщину на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями, не бажає користуватися будинком та проживати в ньому.

Таким чином, вона з 2006 року і по теперішній час за згодою власників відкрито, безперешкодно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримує господарство, обробляє земельну ділянку, несе витрати на його утримання.

У звязку з викладеними обставинами вона не має можливості переоформити будинок на своє імя і розпоряджатися ним на свій розсуд. Крім того вона не має можливості зареєструватися у даному будинку, оформити субсидію.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності обставини, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 26).

Відповідач у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 29).

Від Лошкарівської громади Нікопольського району Дніпропетровської області на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, з позовними вимогами згодні, не заперечують проти їх задоволення (а.с. 36).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335, 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

Згідно п. 11 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 , суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

У судовому засіданні встановлено, що 28.10.2016 року помер дальній родич позивача - ОСОБА_3 А Т. (а.с. 4-5, 17-18, 21), якому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 27.01.1988 року, виданого Виконавчим комітетом Лошкарівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровської області належав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою - Нікопольський район, с. Головкове, вул. Калинова (за документом Калініна) буд. 12 (а.с. 8-11).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 10.09.2001 року, посвідчений ОСОБА_4, секретарем Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 272, згідно якого спадкоємцями його майна є його діти.

Після його смерті було заведено спадкову справу № 298/2007 та за реєстром № 1-623, 1-625 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя відповідача ОСОБА_5А, сина померлого ОСОБА_3 (а.с. 4, 39-48).

ОСОБА_2, як єдиний спадкоємець після смерті батька - ОСОБА_3 не бажає оформляти спадщину на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями, не бажає користуватися будинком та проживати в ньому.

У 2006 році, позивач, не маючи власного житла, за пропозицією і згодою ОСОБА_2 переїхала жити до житлового будинку за адресою - Нікопольський район, с. Головкове, вул. Калинова, буд. 12.

Згідно довідки Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 05.07.2017 року за № 135, Акту за місцем проживання, посвідченим секретарем Лошкарівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6, позивач, з 2006 року відкрито, безперешкодно, за згодою спадкоємця та без реєстрації проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується (а.с. 13-14).

Таким чином, у суду не викликає сумніву той факт, що ОСОБА_1 добросовісно володіє житловим будинком з надвірними будівлями за адресою - Нікопольський район, с. Головкове, вул. Калинова, буд. 12, більш ніж 10 років, починаючи з часу, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю та встановлений п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (лише строк після 01 січня 2001 року).

Протягом всього часу володіння, починаючи з 2006 року та по теперішній час, ні спадкоємець будинку, ні будь-які інші особи не претендували на спірний житловий будинок, тому ОСОБА_1 добросовісно заволоділа вищевказаним житловим будинком і продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном більше десяти років.

Судом не встановлені обставини, які б підтверджували факт володіння позивачем спірним домоволодінням на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо).

По теперішній час позивач ОСОБА_1 проживає вищевказаному спірному будинку, користується ним, несе витрати на його утримання, обробляє земельну ділянку.

Протягом всього часу проживання позивача у спірному житловому будинку, ніхто не оспорював факт добросовісного та відкритого володіння нею даним майном та ніяких вимог щодо цього житлового будинку не пред'являли.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позивач ОСОБА_1 більш ніж десять років відкрито і безперервно володіє та розпоряджається нерухомим майном, яким добросовісно заволоділа, своєчасно сплачує комунальні платежі, щорічно вживає засоби щодо збереження спірного житлового будинку, а тому за нею можливо визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з житлового будинку літ. А (загальна площа -52,9 кв.м., житлова площа 28,7 кв.м.), літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, хліву літ. Г, сараю літ. Д, душу літ. Е, вбиральні літ. З, № 1-6 забори, № 7 басейну, І заміщення, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Головкове, вул. Калинова, буд. 12 в порядку набувальної давності, задовольнивши тим самим позовні вимоги позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 178, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 328, 335, 344 ЦК України, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_7, третя особа Лошкарівська громада Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з житлового будинку літ. А (загальна площа -52,9 кв.м., житлова площа 28,7 кв.м.), літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, хліву літ. Г, сараю літ. Д, душу літ. Е, вбиральні літ. З, № 1-6 забори, № 7 басейну, І заміщення, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Головкове, вул. Калинова, буд. 12.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8