Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 420/1829/17

провадження № 61-37527ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 16 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 23 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 16 січня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за кредитним договором від 28 липня 2011 року № 36, яка складає 74 772,93 грн, у тому числі: строковий борг за кредитом - 22 689,20 грн, прострочений борг за кредитом за період з 05 травня 2015 року до 16 жовтня 2017 року - 14 649,80 грн, строкові відсотки за користування кредитом з 01 до 16 жовтня 2017 року - 327,36 грн, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01 червня 2014 року до 16 жовтня 2017 року - 24 897,95 грн, три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 05 травня 2015 року до 16 жовтня 2017 року - 532,22 грн, 3 % річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 01 серпня 2013 року до 16 жовтня 2017 року - 1 249,15 грн, інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з травня 2015 року до вересня 2017 року - 2 312,33 грн, інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2013 року до вересня 2017 року - 8 114,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» 1 600,00 грн в рахунок відшкодування судового збору.

В іншій частині позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 23 квітня 2018 року рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в частині відмови у задоволенні заявлених вимог про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, яким заявлені вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, який є солідарним боржником з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором від 28 липня 2011 року № 36, яка становить з 03 квітня до 16 жовтня 2017 року - 15 122,81 грн, у тому числі: строковий борг за кредитом - 3 529,40 грн; прострочений борг за кредитом за період з 03 квітня до 16 жовтня 2017 року - 5 529,40 грн; строкові відсотки за користування кредитом за період з квітня до 16 жовтня 2017 року - 4 071,51 грн; прострочені відсотки за користування кредитом за період з квітня до 16 жовтня 2017 року - 3 744,15 грн; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з квітня до 16 жовтня 2017 року - 22,67 грн; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з квітня до 16 жовтня 2017 року -28,03 грн; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з травня 2015 року до вересня 2017 року - 105,12 грн; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з травня до вересня 2017 року - 92,53 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі 485,28 грн.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга «Державний ощадний банк України» на зазначені судові рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у цій справі становить 74 772,93 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 16 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Луганської області від 23 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв