Справа № 594/1277/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

представника позивача - адвоката Когута О.В.

представника органу опіки та піклування Бородіна М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, з участю органу опіки та піклування - Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_4, про позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що відповідачка повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дітей. Жодної матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідачка з червня 2012 року не виявляє щодо своїх дітей батьківського піклування, тривалий період нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до дітей, умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Когут О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася. Від неї поступила письмова заява, в якій просить слухати справу у її відсутності.

Представник органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації Бородін М.О. в судовому засіданні вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачка нехтує своїми батьківськими обов'язками.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є бабусею дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та проживає разом з ними та позивачем за однією адресою. Відповідачка у 2012 році, зібравши необхідні речі, пішла з дому, залишивши дітей. З того часу не цікавиться дітьми, їхнім навчанням. До старшого внука інколи дзвонить, проте не цікавиться його життям. Не сплачує присуджені до стягнення з неї аліменти на утримання дітей. Дітьми опікується позивач, вона та її чоловік. За час спільного проживання позивача та відповідачки між ними виникали суперечки у зв'язку з тим, що відповідачка зловживала алкогольними напоями. Коли пішла з дому, то молодший внук отримав велику травму.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача та перебуває у дружніх стосунках з бабусею дітей ОСОБА_7 Їй відомо, що відповідачка в червні 2012 року поїхала з села і більше не приїжджала. Дуже рідко могла подзвонити до старшого сина, однак до молодшого не дзвонила, у зв'язку з чим він дуже переживав. Дітьми опікується бабуся, дідусь і батько дітей, який їздить по заробітках. Відповідачка за час проживання у сім'ї позивача почала зловживати алкоголем, однак її ніхто з дому не виганяв, до неї всі добре ставилися і ніхто не перешкоджав приїжджати до дітей.

Опитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 не заперечує проти позбавлення відповідачки батьківських прав, пояснив, що проживає з батьком, дідусем, бабусею та братом. У 2012 році мати ОСОБА_4 поїхала з дому і більше він її не бачив. Мати не намагалася з ним зустрітися. Раз або два рази в рік мати дзвонить до нього, однак, цікавиться як тато, а про їхнє з братом життя не питає.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Оріховець Підволочиського району Тернопільської області і його батьками у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3, актовий запис № 02, виданому Оріховецькою сільською радою Підволочиського району Тернопільської області вказані позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4.

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області і його батьками у свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 актовий запис № 02, виданому Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області вказані позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4.

05 грудня 2012 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області шлюб, зареєстрований 06 червня 2002 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_4, розірвано.

За даними довідок Сапогівської сільської ради від 09.10.2017 року №703 та від 01.11.2017 року №399/02-12, а також акта обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача ОСОБА_3, складеного комісією Сапогівської сільської ради 09 жовтня 2017 року, позивач ОСОБА_3 проживає з синами ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також з батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в АДРЕСА_1 у будинку ОСОБА_7 ОСОБА_12 та ОСОБА_6 перебувають на повному матеріальному утриманні позивача, який і займається їхнім вихованням та забезпечує дітей всім необхідним. Мати дітей ОСОБА_4 з 2012 року з дітьми не проживає, до дітей не навідується, не займається їхнім утриманням та вихованням.

Згідно довідки, виданої Сапогівською ЗОШ І-ІІІ ступенів 19 квітня 2017 року №53, ОСОБА_5 є учнем 9 класу, а ОСОБА_6 є учнем 4 класу даної школи. Їхня мати ОСОБА_4 з 2012 року жодного разу у школі не була, дітей не відвідувала, навчанням не цікавилася. Листів у школу не писала і не телефонувала, на масові заходи, які проводяться в школі, не приходила. Все це виконує батько дітей ОСОБА_3

За даними характеристики, виданої Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 09 жовтня 2017 року №36 позивач ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони, спокійно поводить себе в громадських місцях, старанно виконує доручені йому завдання.

Борщівська районна державна адміністрація, що діє як орган опіки та піклування у своєму висновку від 22 грудня 2017 року, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4, стосовно її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки знайшли своє підтвердження факти, що мати дітей нехтуючи своїми обов'язками, не приділяє достатньої уваги для розвитку дітей, не спілкується з ними в необхідному обсязі для закріплення загальноприйнятих норм моралі, не цікавиться їхнім навчанням та станом здоров'я, не забезпечує доступу до культурних та духовних цінностей, не дбає про матеріальне забезпечення дитячих потреб.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення в інтересах дитини.

За роз'ясненнями, що містяться в п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Як ухилення від виховання дитини розцінюється лише винна поведінка батьків, свідоме нехтування своїми обов'язками.

Із досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що відповідачка тривалий час, більше 5-ти років, а саме, з червня 2012 року по час розгляду справи судом, не виявляла і не виявляє щодо синів материнського піклування, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей, не виявляє інтересу до забезпечення дітям необхідного харчування, не спілкується з ними та не сприяє дітям в доступі до культурних та інших духовних цінностей, засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, і все це в результаті свідомого умисного нехтування своїми обов'язками.

За таких обставин, суд вважає, що в інтересах дітей відповідачку ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав стосовно її синів ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Однак, судом встановлено, що 03 липня 2017 року Борщівським районним судом Тернопільської області прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідачки ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_3 на утримання синів: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 07 червня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вищевказаного рішення суду, яке набрало законної сили 26 липня 2017 року, Борщівським районним судом Тернопільської області 09 серпня 2017 року видано виконавчий лист.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки підлягає до стягнення сплачений позивачем судовий збір в сумі 640,00 грн.

На підставі ст.ст. 164, 165, 166, 180-183 СК України, керуючись ст. ст. 13, 12, 81, 141, 263, 265, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительку с.Оріховець Підволочиського району Тернопільської області, батьківських прав відносно дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Оріховець Підволочиського району Тернопільської області, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Сапогів Борщівського району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки с.Оріховець Підволочиського району Тернопільської області, в користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області, 640,00 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 січня 2018 року.

Головуюча: