Провадження №2-з/521/314/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Бєрової А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в якому просить стягнути з відповідача суму інфляційних нарахувань та штрафні санкції у вигляді трьох відсотків річних в розмірі 6542, 04 грн. та моральну шкоду в розмірі 6000 грн., а всього 12542, 04 грн.

28 листопада 2018 позивачем було надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на нерухоме майно відповідача, а саме гараж, який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 106, гаражний кооператив «Портовик», гараж 134. В своїй заяві позивач посилається на те, що по наявній в нього інформації, відповідач намагається продати своє нерухоме майно, в тому числі і для ухилення від сплати йому боргу. У звязку з чим, з метою забезпечення позову, вважає необхідним накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, в своїй заяві про забезпечення позову позивач виходить з того, що відповідач намагається продати своє нерухоме майно, про що надав відповідні докази до заяви.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивачем надано до суду відомості та докази, встановлення яких є обовязковим, згідно зазначених розяснень Верховного Суду України, а тому заява позивача про забезпечення позову вбачається обґрунтованою.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та стосуватися предмету позову. Обраний заявником спосіб забезпечення позову, суд вважає не співмірним із заявленими позовними вимогами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 77, 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Накласти арешт на гараж, який розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 106, гаражний кооператив «Портовик», гараж 134 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області в пятнадцятиденний строк.

Головуючий: