Справа № 344/2577/18
Провадження № 2/344/2413/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

22 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою №2 в будинку №16 по вул. Кондукторська в м.Івано-Франківську,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою №2 в будинку №16 по вул. Кондукторська в м.Івано-Франківську. Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником квартири та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, договору дарування 1/2 частки квартири та земельної ділянки. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, однак не проживає, оскільки перебуває за кордоном. Жодних особистих речей відповідача в квартирі немає, витрати на утримання квартири не несе. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою №2 в будинку №16 по вул. Кондукторська в м.Івано-Франківську.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої вимоги заявленого позову підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі. Не заперечив щодо винесення заочного рішення (а.с. 44).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.55).

З урахуванням думки позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Як вбачається з Свідоцтва про право власності на житло від 21.12.1998 року, виданого Бюро по приватизації при Дистанції цивільних споруд згідно з розпорядженням (наказом) від 18.12.1998 року №189, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.02.2018 року №113969001, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 (а.с. 14, 22-23).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 09.02.2018 року, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №114, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.02.2018 року №113472980, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 (а.с. 12, 15-19).

Згідно договору дарування 1/3 частки квартири від 21.02.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №175, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2018 року №114791320, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 (а.с. 10-11, 24-25).

Як вбачається з копії Домової книги для прописки громадян від 20.09.1997 року, довідки № 02-02/1653 КП Муніципальна інвестиційна управляюча компанія від 22.06.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 30-33, 53).

Відповідно до заяв від 22.06.2018 року свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стверджують той факт, що гр. ОСОБА_2 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1996 року по даний час (а.с. 49, 51).

Позивач ОСОБА_1, вказує, що реєстрація громадянина ОСОБА_2 у його квартирі, який насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню ним права на вільне користування і розпоряджання майном. Крім цього, нарахування сум по оплаті житлово-комунальних послуг проводиться виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 64 Житлового кодексу УРСР встановлено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2, яка належить позивачу, створює перешкоди у здійсненні ним права вільного користування і розпорядження вказаною квартирою, а тому його слід поновити.

Оскільки, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право на користування приміщенням - квартирою №2 в будинку №16 по вул. Кондукторська в м.Івано-Франківську.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 242, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою №2 в будинку №16 по вул. Кондукторська в м.Івано-Франківську задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування приміщенням - квартирою №2 в будинку №16 по вул. Кондукторська в м.Івано-Франківську.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 27.06.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.