Справа № 214/6368/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просить: визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування квартирою № 73 у будинку № 12 по вулиці Спаській в м. Кривому Розі.

В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Вона, ОСОБА_1, на праві приватної власності є власницею квартири АДРЕСА_1. Зазначена квартира зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80493838 від 16.02.2017 року. На сьогоднішній день у зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідачі є колишніми власниками належної їй квартири. Квартиру вона, позивачка, придбала 16.02.2017 року у ОСОБА_3, але з 16 січня 2017 року та по сьогоднішній день вони у зазначеній квартирі не мешкають, що підтверджується актом. При купівлі квартири, ОСОБА_3 брала на себе зобовязання, що зніметься з реєстраційного обліку у квартирі та обіцяла зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_4 та ОСОБА_6, але своїх зобовязань не виконала. Місце фактичного проживання відповідачів їй невідоме, у квартирі відсутні будь-які їхні речі.З моменту придбання квартири та по сьогоднішній день, вона, позивачка, сплачує та продовжує надалі сплачувати платежі за надання житлово-комунальних послуг, утримує у належному технічному стані квартиру. Неодноразово намагалась розшукати відповідачів з метою добровільного зняття їх з реєстраційного обліку у квартирі, але її зусилля виявилися марними. Вважає, що знаходження відповідачів на реєстраційному обліку у її квартирі порушує та обмежує її майнові права. Перебування відповідачів на реєстраційному обліку за вказаною адресою, в майбутньому буде перешкоджати їй у здійсненні права розпорядження своєю власністю, якщо колись виникне необхідність у відчуженні цього майна, так як мало хто забажає придбати його із зареєстрованими у ній особами. Крім того, у звязку із тим, що відповідачі зареєстровані у квартирі, на них здійснюються нарахування житлово-комунальних послуг. Грошей на оплату комунальних послуг ніхто не надає, а вона не має можливості сплачувати в повному обсязі житлово-комунальні послуги. Також, фактично позбавлена можливості оформити субсидію на сплату житлово-комунальних послуг, оскільки, для її оформлення потрібна довідка про доходи відповідачів, яку надати не має змоги. Тому, вважає, що у суду є всі підстави для визнання відповідачів особами, що втратили право користування квартирою № 73 у будинку № 12 по вулиці Спаській в м. Кривому Розі.

Згідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно до ст. 150 Житлового Кодексу Української PCP громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. ст. 317, 383, 386 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном і він може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрано законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Тому, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 втратила право власності на квартиру № 73 у будинку № .12 по вулиці Спаській в м. Кривому Розі шляхом продажу зазначеної квартири ОСОБА_1, відповідачі не проживають у вищезазначеній квартирі з 16 січня 2017 року, у суду є всі підстави для визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 особами, що втратили право користування квартирою № 73 у будинку № 12 по вулиці Спаській в м. Кривому Розі.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавали, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: витяг (а.с.7), акт (а.с.8), довідка (а.с.9), договір (а.с.34-37).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: витяг (а.с.7), акт (а.с.8), довідку (а.с.9), договір (а.с.34-37), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування квартири АДРЕСА_2 у власності позивачки, перебування відповідачів на реєстраційному обліку у спірній квартирі та їх відсутність у зазначеній квартирі.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Квартира АДРЕСА_2 є власністю позивачки, що встановлено витягом (а.с.7), договором (а.с.34-37).

В квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані відповідачі, що вбачається з довідки (а.с.9).

Відповідачі у спірній квартирі не проживають понад один рік без поважних причин, що встановлено поясненнями позивачки, актом (а.с.8).

Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК та ЖК України.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання.

Згідно ст. 346 ч.1 п. 1 ЦК України, право власності припиняється у разі, відчуження власником свого майна.

У судовому засіданні встановлено, що у звязку з укладенням договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, право власності відповідачки ОСОБА_3 на спірну квартиру припинилося, а тому відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5не можуть користуватися нею для особистого проживання, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 12/73.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню,

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 346 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою № 73 будинку № 12 по вул. Спаській у м. Кривому Розі.

Стягнути з ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, яка зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5,який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в рівних частках, на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 2 травня 2018 року.

Суддя В.М. Прасолов