Справа № 2-570/12
Провадження № 2/369/1160/18
РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.,

за участі прокурора Підяш О.С.

представника позивача Медвєдєва Я.С.

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київського обласного управління лісового господарства та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 треті особи: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39 ОСОБА_40 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

Прокурор Київської області звернувся до суду з даним позовом, у квітні 2014 року прокурор подав заяву про збільшення позовних вимог та залучення до участі у справі співвідповідачів у зв'язку з тим, що громадяни, яким оскаржуваними рішеннями Білогородської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області були передані у власність спірні земельні ділянки, відчужили їх іншим особам за договорами купівлі-продажу. Свої вимоги мотивував тим, що проведеною перевіркою законності відведення у власність громадян земельних ділянок на території Києво-Святошинського району встановлено, що рішеннями сесії Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26 червня 2007 року №№ 167/3-167/6, №№ 167/9-167/19, №№ 167/21-167/28 надано дозволи на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 23 громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, а саме ОСОБА_37, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_24, ОСОБА_34, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_43

Зазначеними рішеннями надано дозволи на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 23 громадянам за рахунок земель лісового фонду загальною площею 5,3486 га, які на момент прийняття зазначених рішень знаходилися у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство».

При цьому на момент прийняття рішень сесією Білогородської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області від 26 червня 2007 року право постійного користування на земельні ділянки лісового фонду ДП «Київське лісове господарство» площею 5,8000 га не припинялось, вказані земельні ділянки лісового фонду не були вилучені з користування державного підприємства та з власності держави, їхнє цільове призначення не змінювалось.

Розпорядженням Голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 478 від 26 липня 2007 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою державного підприємства «Київське лісове господарство» та передачу її до земель запасу в с. Білогородка Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області» припинено право постійного користування земельною ділянкою ДП «Київське лісове господарство» та передано земельну ділянку загальною площею 5,8000 га (лісові землі) до земель запасу Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Зазначене розпорядження прийнято з перевищенням наданих районній державній адміністрації повноважень і всупереч встановленому порядку припинення права постійного користування землями лісового фонду та надання їх у власність.

У подальшому рішеннями сесії Білогородської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області від 2 жовтня 2007 року №№ 187/18- 187/25, №№ 187/28-187/34, №№ 187/36-187/42, № 187/45 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок вищезазначеним 23 громадянам під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передано безоплатно їм у власність вказані земельні ділянки в АДРЕСА_1.

Посилаючись на незаконність рішень сільської ради та розпорядження Голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації, прокурор просив визнати їх незаконними та скасувати. Враховуючи, що на їх підставі 23 громадянами отримані державні акти на право власності на спірні земельні ділянки, прокурор просив визнати державні акти недійсними та витребувати земельні ділянки у громадян на користь держави. Прокурор також просив визнати право власності на спірні земельні ділянки за державою в особі Кабінету Міністрів України та право постійного користування цими ділянками ДП «Київське лісове господарство».

У квітні 2014 року прокурор доповнив свої вимоги, посилаючись на те, що після отримання державних актів на право власності частина із вищевказаних громадян за договорами купівлі-продажу відчужила спірні земельні ділянки на користь ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_38, ОСОБА_39, які отримали державні акти на право власності на землю. Тому прокурор просив визнати недійсними державні акти вказаних набувачів земельних ділянок, скасувати їх державну реєстрацію та витребувати земельні ділянки у цих набувачів на користь держави.

У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання її добросовісним набувачем та визнання права власності на земельні ділянки, посилаючись на те, що набула права власності на частину спірних земельних ділянок на підставі договорів купівлі-продажу та зареєструвала право власності на земельні ділянки відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначала, що оспорювані рішення Білогородської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області та розпорядження районної державної адміністрації, як підстави набуття першими набувачами прав власності на спірні земельні ділянки, на момент укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 15 серпня 2008 року між ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_44, як продавцями, та ОСОБА_5, як покупцем, а також на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 липня 2008 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_5 були чинними та не були оскаржені в установленому законом порядку, а також посилалась на інші обставини.

У серпні 2014 року ОСОБА_9 звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання її добросовісним набувачем та визнання права власності на земельні ділянки. Зазначала, що вона за договорами купівлі-продажу набула право власності на частину оскаржуваних земельних ділянок, які знаходяться у АДРЕСА_1, та зареєструвала право власності на ці ділянки у встановленому законом порядку. В обгрунтування зустрічного позову посилалась на ті ж самі обставини, що й ОСОБА_5

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року позов заступника прокурора Київської області задоволено частково: визнано незаконними та скасовано розпорядження Голови Києво-Святошинської РДА Київської області від 26 липня 2007 року № 478 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Державного підприємства «Київське лісове господарство» та передачу її до земель запасу в с. Білогородка Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області», рішення 8 сесії 5 скликання Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26 червня 2007 року, якими було надано дозвіл 23 громадянам на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1, рішення 10 сесії 5 скликання Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 2 жовтня 2007 року, якими були затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вказаних 23 громадян, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_23, виданий 20 грудня 2007 року ОСОБА_37, та скасовано його державну реєстрацію. У задоволенні інших позовних вимог прокурора відмовлено.

Зустрічні позови ОСОБА_5 та ОСОБА_9 задоволено частково: визнано їх добросовісними набувачами земельних ділянок, що розташовані по АДРЕСА_1, у задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 2 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову прокурора про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки первісних власників та їх скасування та в частині задоволення зустрічних позовів про визнання добросовісними набувачами скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки по АДРЕСА_1 та скасовано їх державну реєстрацію, видані ОСОБА_14 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_2, ОСОБА_15 на земельну ділянку площею 0,1133 га з кадастровим номером НОМЕР_1, ОСОБА_16 на земельну ділянку площею 0,1133 га з кадастровим номером НОМЕР_5, ОСОБА_17 на земельну ділянку площею 0,2133 га з кадастровим номером НОМЕР_3, ОСОБА_18 на земельну ділянку площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_14, ОСОБА_19 на земельну ділянку площею 0,1006 га з кадастровим номером НОМЕР_4, ОСОБА_20 на земельну ділянку площею 0,1006 га з кадастровим номером НОМЕР_9, ОСОБА_21 на земельну ділянку площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_15, ОСОБА_41 на земельну ділянку площею 0,1012 га з кадастровим номером НОМЕР_7, ОСОБА_42 на земельну ділянку площею 0,2467 га з кадастровим номером НОМЕР_8, ОСОБА_24 на земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_16, ОСОБА_34 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_12, ОСОБА_25 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_6, ОСОБА_26 на земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_17, ОСОБА_27 на земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_11, ОСОБА_28 на земельну ділянку площею 0,2488 га з кадастровим номером НОМЕР_10, ОСОБА_29 на земельну ділянку площею 0,2483 га з кадастровим номером НОМЕР_18, ОСОБА_30 на земельну ділянку площею 0,2498 га з кадастровим номером НОМЕР_13, ОСОБА_31 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_20, ОСОБА_32 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_19, ОСОБА_33 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_22, ОСОБА_43 на земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_21.

У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року в частині, залишеній без змін рішенням Апеляційного суду Київської області від 2 березня 2015 року, та рішення Апеляційного суду Київської області від 2 березня 2015 року залишено без змін.

Заступник Генерального прокурора України подав до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року. Просив скасувати ухвалені у справі рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування спірних земельних ділянок у відповідачів та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права та невідповідності оскаржуваного судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, зокрема статей 387, 388 Цивільного кодексу України .

Постановою Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року заяву заступника Генерального прокурора України задоволено частково, судові рішення у справі скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про витребування земельних ділянок, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У постанові Верховного Суду України зазначено, що, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову прокурора в частині позовних вимог про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що відповідачі набули право власності на спірні земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, а прокурором не доведено право власності держави на спірні земельні ділянки. Верховний Суд України дійшов висновку про необґрунтованість (передчасність) висновків судів щодо недоведеності прокурором права держави на спірні земельні ділянки. При цьому, звернуто уваго, що при новому розгляді справи суду слід враховувати вимоги ст. 388 ЦК України, а саме те, що витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем.

При новому розгляді справи заступник прокурора Київської області у вересні 2017 року подав заяву про залучення до участі у справі співвідповідачів та уточнення позовних вимог. Пізніше перший заступник прокурора Київської області у жовтні 2017 року подав заяву про уточнення позовних вимог.

Прокурор посилався на те, що ОСОБА_37 продав належну йому земельну ділянку ОСОБА_13 за договором купівлі-продажу від 10.02.2009, а останній продав цю ділянку ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу від 14.06.2013. В подальшому ОСОБА_9 відчужила зазначену ділянку ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 18.08.2016. ОСОБА_7 належні йому земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_5 за договорами купівлі-продажу від 20.08.2009 відчужив ОСОБА_8 На підставі цих договорів вказані земельні ділянки були об'єднані та ОСОБА_8 видано 28.04.2010 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2266 га з кадастровим номером НОМЕР_27. ОСОБА_39 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 відчужив ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу від 30.08.2012. ОСОБА_6 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_17 відчужив ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу від 22.08.2016. В подальшому за заявою ОСОБА_10 вказана земельна ділянка була поділена на дві ділянки площею 0,1665 га з кадастровим номером НОМЕР_25 та площею 0,0834 га з кадастровим номером НОМЕР_24. ОСОБА_38 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_11 відчужив ОСОБА_36 за договором купівлі-продажу від 11.04.2012, на підставі якого управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області 14.04.2012 видано ОСОБА_36 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_26. ОСОБА_38 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_10 відчужив ОСОБА_45 за договором купівлі-продажу від 03.10.2016.

Прокурор посилався також на те, що в подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_9 здійснили поділ належних їм земельних ділянок. ОСОБА_9 здійснила поділ належної їй земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 на дві земельні ділянки. ОСОБА_5 здійснила поділ належних їй земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_9, НОМЕР_15, НОМЕР_18, НОМЕР_13, НОМЕР_20, НОМЕР_19, НОМЕР_22, поділивши кожну з вказаних ділянок на дві земельні ділянки.

З урахуванням наведених обставин прокурор просив витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння

ОСОБА_5 земельні ділянки:

площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_23;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_28;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_29;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_30;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_31;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_32;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_33;

площею 0,1249 га з кадастровим номером НОМЕР_34;

площею 0,1249 га з кадастровим номером НОМЕР_35;

площею 0,0503 га з кадастровим номером НОМЕР_36;

площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_37;

ОСОБА_7 земельні ділянки:

площею 0,2500га з кадастровим номером НОМЕР_2;

площею0,2113 га з кадастровим номером НОМЕР_3;

площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_14;

площею 0,1012 га з кадастровим номером НОМЕР_7;

площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_21;

ОСОБА_6 земельні ділянки:

площею 0,2467 га з кадастровим номером НОМЕР_8;

площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_16;

площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_12;

площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_6;

ОСОБА_45 земельні ділянки:

площею 0,1000 га з кадастровим номером НОМЕР_38;

площею 0,3971 га з кадастровим номером НОМЕР_39;

ОСОБА_11 земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_11;

ОСОБА_9 земельні ділянки:

площею 0,0503 га з кадастровим номером НОМЕР_40;

площею 0,0503 га з кадастровим номером НОМЕР_41;

ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,2266 га з кадастровим номером НОМЕР_27;

ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_42;

загальною вартістю 13580698,98 грн., які розташовані в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння і просив їх задовольнити. Прокурор посилався на те, що рішеннями судів в даній справі, які набрали законної сили, встановлено, що спірні землі лісогосподарського призначення загальною площею 5,8000 га перебували у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство», право постійного користування якого було незаконно припинено розпорядженням Голови Києво-Святошинської РДА Київської області від 26 липня 2007 року № 478, яке рішенням суду визнано незаконним та скасовано. Рішеннями Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району від 2 жовтня 2007 року спірні земельні ділянки було передано безоплатно у власність 23 громадянам для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд. Зазначені рішення сільської ради визнано незаконними та скасовано рішенням суду. Також рішенням суду встановлено, що вилучення з постійного користування ДП «Київське лісове господарство» 5,8000 га земель лісового фонду та зміну їхнього цільового призначення на землі житлової та громадської забудови було здійснено незаконно, без згоди Кабінету Міністрів України, як уповноваженого органу виконавчої влади на розпорядження землями лісового фонду площею понад 1,0 га відповідно до норм статей 122, 149 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Посилаючись на статті 330, 387, 388, 658 ЦК України, прокурор стверджував, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню позовна давність. На підтвердження такого висновку та права дійсного власника майна витребувати його з чужого незаконного володіння добросовісного набувача посилався також на правові висновки Верховного Суду Україні, викладені у постанові від 16.09.2015 у справі № 6-1203цс15 та у постанові від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15.

У судовому засіданні представник позивача Кабінету Міністрів України позов підтримав і просив його задовольнити на підставах та за обставин вказаних прокурором.

У судовому засіданні представники відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 позов не визнали, заперечували проти його задоволення, подали суду заяву, в якій просили суд відмовити як через необґрунтованість, так і застосувати позовну давність за зверненням прокурора з даним позовом. Представники посилались на те, що рішенням суду в даній справі, яке набрало законної сили, встановлено, що на початку 2008 року прокуратура Київської області та МВС України перевіряли законність рішень Білогородської сільської ради від 26 червня 2007 року та від 2 жовтня 2007 року, якими спірні земельні ділянки було передано у власність громадянам - третім особам у справі. Вказаною перевіркою не було виявлено порушень законодавства, про що правоохоронні органи повідомили Голові Комітету Верховної Ради України з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією Калєтніку І.Г. Тому всі обставини надання громадянам у власність спірних земельних ділянок відомі прокуратурі та позивачам з квітня 2008 року, але позов прокурор подав у листопаді 2011 року після спливу трирічного строку позовної давності. Посилались також на порушення позовними вимогами прокурора права відповідачів на мирне володіння майном відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Посилались, зокрема, на те, що деякі відповідачі, дізнавшись про відсутність порушення законодавства, що було встановлено у 2008 році правоохоронними органами, інвестували значні кошти у будівництво на спірних земельних ділянках житлових будинків, господарстких будівель та споруд, завершили будівництво, прийняли будинки і споруди в експлуатацію та зареєстрували право власності на них відповідно до вимог закону у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, посилались на те, що прокурором не доведено наявність суспільного інтересу витребувати спірні земельні ділянки у відповідачів для використання цих ділянок з метою ведення лісового господарства.

У судове засідання інші учасники не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином неодноразово. Причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від цих осіб до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов першого заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню з таких підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року позов заступника прокурора Київської області задоволено частково: визнано незаконними та скасовано розпорядження Голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 26 липня 2007 року № 478 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Державного підприємства «Київське лісове господарство» та передачу її до земель запасу в с. Білогородка Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області», яким було припинено право постійного користування вказаного підприємства земельною ділянкою загальною площею 5,8000 га (лісові землі).

Вказане розпорядження було видано на підставі Проекту землеустрою щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП «Київське лісове господарство» та передачі її до земель запасу в с. Білогородка Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, розробленого ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» відповідно до дозволу, наданого розпорядженням Голови Києво-Святошинської РДА Київської області від 25 квітня 2007 року. Відповідно до вказаного проекту земельна ділянка площею 5,8000 га знаходиться в межах села Білогородка. Цей проект отримав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації від 11.07.2007 № 13-926е Київського обласного Головного управління земельних ресурсів Держкомзему України, в якому зазначено, що проект відповідає вимогам законодавства, встановленим нормам і правилам, погоджений Білогородською сільською радою, Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів, Києво-Святошинським районним відділом містобудування та архітектури, Києво- Святошинською районною санітарно-епідеміологічною станцією, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Київській області, Управлінням культури і туризму Київської ОДА, ДП «Київське лісове господарство», Київським обласним управлінням лісового господарства (т. 1 а.с. 16, 112-139).

Зазначеним рішенням суду також визнано незаконними та скасовано рішення 8 сесії 5 скликання Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26 червня 2007 року №№ 167/3-167/6, №№ 167/9-167/19, №№ 167/21- 167/28, якими було надано дозволи на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 23 громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, а саме ОСОБА_37, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_24, ОСОБА_34, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_47, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_43

Рішенням суду також визнано незаконними та скасовано рішення 10 сесії 5 скликання Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 2 жовтня 2007 року №№ 187/18-187/25, №№ 187/28-187/34, №№ 187/36- 187/42, № 187/45, якими було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вказаним 23 громадянам в АДРЕСА_1 та передано громадянам безоплатно у власність спірні земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В рішеннях Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району від 26 червня 2007 року та 2 жовтня 2007 року не зазначено, за рахунок яких земель відводяться земельні ділянки громадянам. Вказаними рішеннями сільської ради цільове призначення земельних ділянок не змінювалось.

Зазначеними рішеннями Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району від 2 жовтня 2007 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність громадян, розроблений ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», однак реквізити цього проекту в рішеннях Білогородської сільської ради не зазначено. Вказаний проект у матеріалах справи відсутній. Проект отримав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації від 07.09.2007 № 13- 1458е Головного управління земельних ресурсів у Київській області Держземагентства України. У висновку зазначено, що проектом землеустрою передбачено надання у власність 26 громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в с. Білогородка, проект розроблено на підставі рішень 8 сесії 5 скликання Білогородської сільської ради від 26 червня 2007 року №№ 167/3-167/28, загальна площа земельних ділянок 26 громадян 5,3486 га.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року також визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_23, виданий 20 грудня 2007 року ОСОБА_37, та скасовано його державну реєстрацію.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року у зазначеній частині залишено без змін рішенням Апеляційного суду Київської області від 2 березня 2015 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року, постановою Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року.

Зазначеним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року встановлено, що за договором купівлі-продажу від 15.08.2008 ОСОБА_48 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_20 ОСОБА_5, яка на підставі вказаного договору 27.01.2009 отримала державний акт серії НОМЕР_43 на право власності на земельну ділянку.

Зазначеним рішенням суду також встановлено, що за договором купівлі-продажу від 15.08.2008 ОСОБА_32 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_19 ОСОБА_5, яка на підставі вказаного договору 27.01.2009 отримала державний акт серії НОМЕР_44 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 15.08.2008 ОСОБА_29 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2483 га з кадастровим номером НОМЕР_18 ОСОБА_5, яка на підставі вказаного договору 27.01.2009 отримала державний акт серії НОМЕР_45 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 15.08.2008 ОСОБА_33 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_22

ОСОБА_5, яка на підставі вказаного договору 27.01.2009 отримала державний акт серії НОМЕР_46 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 15.08.2008 ОСОБА_21 продала належну їй земельну ділянку площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_15 ОСОБА_5, яка на підставі вказаного договору 27.01.2009 отримала державний акт серії НОМЕР_47 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 15.08.2008 ОСОБА_30 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2498 га з кадастровим номером НОМЕР_13 ОСОБА_5, яка на підставі вказаного договору 27.01.2009 отримала державний акт серії НОМЕР_48 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 15.08.2008 ОСОБА_20 продала належну їй земельну ділянку площею 0,1006 га з кадастровим номером НОМЕР_9 ОСОБА_5, яка на підставі вказаного договору 27.01.2009 отримала державний акт серії НОМЕР_49 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 11.02.2009 ОСОБА_15 продала належну їй земельну ділянку площею 0,1133 га з кадастровим номером НОМЕР_1 ОСОБА_7, який на підставі вказаного договору 15.06.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_50 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 11.02.2009 ОСОБА_17 продав належну йому земельну ділянку площею 0,2133 га з кадастровим номером НОМЕР_3 ОСОБА_7, який на підставі вказаного договору 15.06.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_51 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 11.02.2009 ОСОБА_43 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_21 ОСОБА_7, який на підставі вказаного договору 15.06.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_52 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 11.02.2009 ОСОБА_16 продала належну їй земельну ділянку площею 0,1133 га з кадастровим номером НОМЕР_5 ОСОБА_7, який на підставі вказаного договору 15.06.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_53 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 11.02.2009 ОСОБА_14 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_2 ОСОБА_7, який на підставі вказаного договору 15.06.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_54 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 11.02.009 ОСОБА_41 продав належну йому земельну ділянку площею 0,1012 га з кадастровим номером НОМЕР_7 ОСОБА_7, який на підставі вказаного договору 15.06.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_55 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 11.02.2009 ОСОБА_18 продала належну їй земельну ділянку площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_14 ОСОБА_7, який на підставі вказаного договору 15.06.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_56 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 12.06.2008 ОСОБА_24 продав належну йому земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_16, ОСОБА_6, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_57 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 12.06.2008 ОСОБА_26 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_17, ОСОБА_6, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_58 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 12.06.2008 ОСОБА_34 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_12, ОСОБА_6, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_59 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 12.06.2008 ОСОБА_25 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_6, ОСОБА_6, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_60 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 12.06.2008 ОСОБА_42 продав належну йому земельну ділянку площею 0,2467 га, кадастровий номер НОМЕР_8, ОСОБА_6, який на підставі вказаного договору 04.092009 отримав державний акт серії НОМЕР_61 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 11.08.2009 ОСОБА_27 продав належну йому земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_11, ОСОБА_38, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_62 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 22.04.2008 ОСОБА_28 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2488 га, кадастровий номер НОМЕР_10, ОСОБА_38, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_63 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 02.03.2009 ОСОБА_19 продав належну йому земельну ділянку площею 0,1006 га, кадастровий номер НОМЕР_4, ОСОБА_39, який на підставі вказаного договору 14.08.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_64 на право власності на земельну ділянку. В подальшому за договором від 30.08.2012 ОСОБА_39 продав зазначену земельну ділянку ОСОБА_9

За договором купівлі-продажу від 14.06.2013 ОСОБА_13 продав належну йому земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_23,

ОСОБА_9 Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_13 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 348593, виданого 14.04.2010 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.02.2009, укладеного з ОСОБА_37

Відповідно до ст. 82 ЦПК України наведені обставини, встановлені рішенням Києво-Сятошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, не підлягають доказуванню у справі, що розглядається, оскільки у справі беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 2 березня 2015 року вказане рішення Києво-Сятошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки первісних власників та скасування їх державної реєстрації скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки по АДРЕСА_1 та скасовано їх державну реєстрацію, а саме державні акти, видані громадянам ОСОБА_14 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_2, ОСОБА_15 на земельну ділянку площею 0,1133 га з кадастровим номером НОМЕР_1, ОСОБА_16 на земельну ділянку площею 0,1133 га з кадастровим номером НОМЕР_5, ОСОБА_17 на земельну ділянку площею 0,2133 га з кадастровим номером НОМЕР_3, ОСОБА_18 на земельну ділянку площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_14, ОСОБА_19 на земельну ділянку площею 0,1006 га з кадастровим номером НОМЕР_4, ОСОБА_20 на земельну ділянку площею 0,1006 га з кадастровим номером НОМЕР_9, ОСОБА_21 на земельну ділянку площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_15, ОСОБА_41 на земельну ділянку площею 0,1012 га з кадастровим номером НОМЕР_7, ОСОБА_42 на земельну ділянку площею 0,2467 га з кадастровим номером НОМЕР_8, ОСОБА_24 на земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_16, ОСОБА_34 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_12, ОСОБА_25 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_6, ОСОБА_26 на земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_17, ОСОБА_27 на земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_11, ОСОБА_28 на земельну ділянку площею 0,2488 га з кадастровим номером НОМЕР_10, ОСОБА_29 на земельну ділянку площею 0,2483 га з кадастровим номером НОМЕР_18, ОСОБА_30 на земельну ділянку площею 0,2498 га з кадастровим номером НОМЕР_13, ОСОБА_47 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_20, ОСОБА_32 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_19, ОСОБА_33 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_22, ОСОБА_43 на земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_21.

За договором купівлі-продажу від 11.02.2009 ОСОБА_18 продала належну їй земельну ділянку площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_14 ОСОБА_7, який на підставі вказаного договору 15.06.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_56 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 12.06.2008 ОСОБА_24 продав належну йому земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_16, ОСОБА_6, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_57 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 12.06.2008 ОСОБА_26 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_17, ОСОБА_6, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_58 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 12.06.2008 ОСОБА_34 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_12, ОСОБА_6, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_59 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 12.06.2008 ОСОБА_25 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_6, ОСОБА_6, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_60 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 12.06.2008 ОСОБА_42 продав належну йому земельну ділянку площею 0,2467 га, кадастровий номер НОМЕР_8, ОСОБА_6, який на підставі вказаного договору 04.092009 отримав державний акт серії НОМЕР_61 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 11.08.2009 ОСОБА_27 продав належну йому земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер НОМЕР_11, ОСОБА_38, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_62 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 22.04.2008 ОСОБА_28 продала належну їй земельну ділянку площею 0,2488 га, кадастровий номер НОМЕР_10, ОСОБА_38, який на підставі вказаного договору 04.09.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_63 на право власності на земельну ділянку.

За договором купівлі-продажу від 02.03.2009 ОСОБА_19 продав належну йому земельну ділянку площею 0,1006 га, кадастровий номер НОМЕР_4, ОСОБА_39, який на підставі вказаного договору 14.08.2009 отримав державний акт серії НОМЕР_64 на право власності на земельну ділянку. В подальшому за договором від 30.08.2012 ОСОБА_39 продав зазначену земельну ділянку ОСОБА_9

За договором купівлі-продажу від 14.06.2013 ОСОБА_13 продав належну йому земельну ділянку площею 0.2500 га, кадастровий номер НОМЕР_23,

Рішення Апеляційного суду Київської області від 2 березня 2015 року у зазначеній частині залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2015 року та постановою Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року.

Судом встановлено, що в подальшому ОСОБА_9 відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_23 ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 18.08.2016 за № 1060, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Устименко В.Т., який рішенням про державну реєстрацію прав від 18.08.2016 № 31000953 зареєстрував право власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_7 належні йому земельні ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1133 га та з кадастровим номером НОМЕР_5 площею 0,1133 га за договорами купівлі-продажу від 20.08.2009 № 4369 та № 4372 відчужив ОСОБА_8 На підставі цих договорів вказані земельні ділянки були об'єднані та Управління земельних ресурсів у Києво- Святошинському районі видало 28.04.2010 ОСОБА_8 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2266 га з кадастровим номером НОМЕР_27.

ОСОБА_39 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 0,1006 га відчужив ОСОБА_9 за договором купівлі-продажу від 30.08.2012 за № 1764. Рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_50 від 22.08.2016 № 31051238 зареєстровано право власності ОСОБА_22 на вказану земельну ділянку.

ОСОБА_6 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_17 площею 0,2499 га відчужив ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу від 22.08.2016 № 4839, посвідченим приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Федотовою О.В., яка рішенням про державну реєстрацію прав від 22.08.2016 № 31045152 зареєструвала право власності ОСОБА_10 на вказану земельну ділянку.

В подальшому за заявою ОСОБА_10 від 23.08.2016 № 2534 на підставі технічної документації із землеустрою здійснено поділ вказаної земельної ділянки на дві ділянки площею 0,1665 га з кадастровим номером НОМЕР_25 та площею 0,0834 га з кадастровим номером НОМЕР_24 без зміни цільового призначення новоутворених земельних ділянок. Рішеннями про державну реєстрацію прав державного реєстратора Гореницької сільської ради Києво- Святошинського район' від 23.09.2016 за № 31531532 та № 31532720 зареєстровано право власності ОСОБА_10 на вказані земельні ділянки.

ОСОБА_38 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_11 площею 0,2499 га відчужив ОСОБА_36 за договором купівлі-продажу від 11.04.2012 за № 1159, на підставі якого Управлінням

Держкомзему у Києво-Святошинському районі 14.04.2012 видано ОСОБА_36 державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії НОМЕР_26.

ОСОБА_38 належну йому земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_10 площею 0,2488 га відчужив ОСОБА_45 за договором купівлі-продажу від 03.10.2016 № 3061. Рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грицюк П.В. від 03.10.2016 № 31676643 зареєстровано право власності ОСОБА_45 на вказану земельну ділянку.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_9 здійснили поділ належних їм земельних ділянок.

ОСОБА_9 здійснила поділ належної їй земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 0,1006 га на дві земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_40 та НОМЕР_41 площею по 0,0503 га кожна. Право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_41 зареєстровано 15.09.2017 на підставі рішення про державну реєстрацію прав від 20.09.2017 індексний номер 37172409 державного реєстратора виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Ашірової І.В. Право власності ОСОБА_9 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_40 зареєстровано 15.09.2017 на підставі рішення вказаного державного реєстратора про державну реєстрацію прав від 20.09.2017 індексний номер 37174638.

ОСОБА_5 здійснила поділ належних їй семи земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_9, НОМЕР_15,

НОМЕР_18, НОМЕР_13, НОМЕР_20, НОМЕР_19, НОМЕР_22, поділивши кожну ділянку на дві земельні ділянки.

Ділянка з кадастровим номером НОМЕР_9 площею 0,1006 га була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_36 та НОМЕР_65 площею по 0,0503 га кожна. Право власності ОСОБА_5 на новоутворені земельні ділянки було зареєстровано 20.09.2017 на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 25.09.2017 індексний номер 37252618 та індексний номер 37244552 державного реєстратора виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Панченко Ю.О.

Ділянка з кадастровим номером НОМЕР_15 площею 0,1007 га була поділена на земельні ділянки з кадастровим номером НОМЕР_66 площею 0,0504 га та з кадастровим номером НОМЕР_67 площею 0,0503 га. Право власності ОСОБА_5 на новоутворені земельні ділянки було зареєстровано 20.09.2017 на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 25.09.2017 індексний номер 37239168 та індексний номер 37243781 державного реєстратора виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Ашірової І.В.

Ділянка з кадастровим номером НОМЕР_18 площею 0,2483 га була поділена на земельні ділянки з кадастровим номером НОМЕР_68 площею 0,1241 га та з кадастровим номером НОМЕР_69 площею 0,1242 га. Право власності ОСОБА_5 на новоутворені земельні ділянки було зареєстровано 21.09.2017 на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 26.09.2017 індексний номер 37266324 та від 25.09.2017 індексний номер 37255443 державного реєстратора виконавчого комітету Боярської міської ради Києво- Святошинського району Київської області Панченко Ю.О.

Ділянка з кадастровим номером НОМЕР_13 площею 0,2498 га була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_35 та НОМЕР_34 площею по 0,1249 га кожна. Право власності ОСОБА_5 на новоутворені земельні ділянки було зареєстровано 21.09.2017 на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 27.09.2017 індексний номер 37295743 та індексний номер 37289965 державного реєстратора виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Панченко Ю.О.

Ділянка з кадастровим номером НОМЕР_20 площею 0,2500 га була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_33 та НОМЕР_32 площею по 0,1250 га кожна. Право власності ОСОБА_5 на новоутворені земельні ділянки було зареєстровано 27.09.2017 на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 28.09.2017 індексний номер 37318274 та індексний номер 37318974 державного реєстратора комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району», Київська область, Шачковської А.М.

Ділянка з кадастровим номером НОМЕР_19 площею 0,2500 га була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_70 та НОМЕР_71 площею по 0,1250 га кожна. Право власності ОСОБА_5 на новоутворені земельні ділянки було зареєстровано 15.09.2017 на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 19.09.2017 індексний номер 37139993 та індексний номер 37141279 державного реєстратора виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Ашірової І.В.

Ділянка з кадастровим номером НОМЕР_22 площею 0,2500 га була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_29 та НОМЕР_28 площею по 0,1250 га кожна. Право власності ОСОБА_5 на новоутворені земельні ділянки було зареєстровано 20.09.2017 на підставі рішень про державну реєстрацію прав від 22.09.2017 індексний номер 37227496 та від 25.09.2017 індексний номер 37241186 державного реєстратора виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області Панченко Ю.О.

Зазначені факти про поділ земельних ділянок, належних на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_9, встановлено судом на підставі інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Таким чином судом встановлено, що всі земельні ділянки, стосовно яких прокурор заявив позовні вимоги про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння на користь держави, є земельними ділянками, які були передані у власність третіх осіб скасованими судом рішеннями Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 2 жовтня 2007 року, або земельними ділянками, утвореними шляхом об'єднання чи поділу цих земельних ділянок після їх відчуження третіми особами.

Скасовуючи прийняті судові рішення, Верховним Судом України вказано, що згідно зі статтею 7 Лісового кодексу України (далі ЛК України) ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб'єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Земельні відносини, що виникають при використанні лісів, як зазначено в частині другій статті 3 ЗК України, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до статті 8 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Згідно зі статтею 13 ЗК України саме до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом (пункт «ґ» частини четвертої статті 84 ЗК України).

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 га у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для заліснення (стаття 56 ЗК України).

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (стаття 57 ЗК України, частина перша статті 17 ЛК України).

Відповідно до статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статті31 ЛК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень державних адміністрацій у сфері лісових відносин віднесено, у тому числі, передачу у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею до 1 га, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення та припинення права користування ними.

Передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більше як 1 га, що перебувають у державній власності, належить до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин (стаття 27 ЛК України у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин).

Стаття 57 ЛК України визначає вимоги щодо порядку та умов зміни цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства.

Відповідно до частини дев'ятої статті 149 ЗК України, у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1га для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п'ятою восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Отже, ліси та землі лісового фонду України є об'єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання.

При розгляді справи судом встановлено, що земельні ділянки загальною площею 5,3486 га, які розташовані в селі Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, належать до земель лісового фонду, перебували у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство», жодних дій щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками Кабінетом Міністрів України не вчинялось.

Тому доводи відповідачів про недоведеність прокурором порушення права держави на спірні земельні ділянки є необґрунтованим.

Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред'явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов'язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача.

Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем.

Так, від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (частина перша статті 388 ЦК України).

Крім того, відповідно до статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Також не можуть заслуговувати доводи відповідачів, що земельні ділянки вже забудовані, оскільки даний спір в суді триває з листопада 2011 року. Відповідачами не спростовані висновки Верховного Суду України. Беручи до уваги наведене, висновки Верховного Суду України в тому числі щодо підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання, встановлені судом обставини, позовні вимог підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представники вказували, що прокурором пропущено строк на звернення до суду із заявленими вимогами та подали суду заяву про застосування строків позовної давності до вимог прокурора про витребування земельної ділянки з його незаконного володіння.

Разом з тим, питання пропуску строку позовної давності вже вирішено при первісному розгляді справи, та у рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2014 року вказано, що дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що прокурором не пропущено строк позовної давності щодо заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Предмет даного позову Заступника прокурора Київської області не містить вимог, на які відповідно до вимог ст. 258 ЦК України поширюється спеціальна позовна давність. Відповідно до запиту прокуратури Київської області від 05 травня 2011 року на адресу Голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації, у зв'язку з проведенням перевірки додержання вимог земельного законодавства на території Києво-Святошинського району Київської області вимагається направити завірену належним чином копію розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 26 липня 2007 року № 478 з відповідними візами керівників. З викладеного суду зрозуміло, що про порушення прав держави прокурору стало відомо в 2011 році, і тоді ж, після здійснення перевірки Заступник прокурора Київської області звернувся до суду із вказаним позовом. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, щодо позовних вимог прокурора про визнання недійсними державних актів на право власності відповідачів на земельні ділянки, також не підлягає застосуванню строк позовної давності, оскільки вказані особи залучені у якості відповідачів за заявою прокурора після отримання у 2014 році відомостей про те, що спірні земельні ділянки було відчужено їх першочерговими набувачами.

Згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно вимог ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказуванім не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази дійшов висновку, що першим заступником прокурора Київської області надано суду належні і допустимі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, а відповідачами не спростовані наявні докази щодо обставин незаконного вибуття з володіння земельних ділянок поза волею власника відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, і тому суд задовольняє позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 121 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 257, 261, 267, 316, 317, 321, 328, 373, 386, 387, 388 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 20, 21, 80, 83, 84, 56, 57, 116, 125, 149, 152, 153, 155, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 5, 31, т27, 57 Лісового кодексу України, ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київського обласного управління лісового господарства та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 треті особи: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння - задоволити.

Витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 земельні ділянки:

площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_23;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_28;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_29;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_30;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_31;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_32;

площею 0,1250 га з кадастровим номером НОМЕР_33;

площею 0,1249 га з кадастровим номером НОМЕР_34;

площею 0,1249 га з кадастровим номером НОМЕР_35;

площею 0,0503 га з кадастровим номером НОМЕР_36;

площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_37;

ОСОБА_7 земельні ділянки:

площею 0,2500га з кадастровим номером НОМЕР_2;

площею0,2113 га з кадастровим номером НОМЕР_3;

площею 0,1007 га з кадастровим номером НОМЕР_14;

площею 0,1012 га з кадастровим номером НОМЕР_7;

площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_21;

ОСОБА_6 земельні ділянки:

площею 0,2467 га з кадастровим номером НОМЕР_8;

площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_16;

площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_12;

площею 0,2500 га з кадастровим номером НОМЕР_6;

ОСОБА_45 земельні ділянки:

площею 0,1000 га з кадастровим номером НОМЕР_38;

площею 0,3971 га з кадастровим номером НОМЕР_39;

ОСОБА_11 земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_11;

ОСОБА_9 земельні ділянки:

площею 0,0503 га з кадастровим номером НОМЕР_40;

площею 0,0503 га з кадастровим номером НОМЕР_41;

ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,2266 га з кадастровим номером НОМЕР_27;

ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,2499 га з кадастровим номером НОМЕР_42;

загальною вартістю 13580698,98 грн., які розташовані в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 18 червня 2018 року.

Суддя