Справа № 127/6424/18
Провадження № 2/127/1154/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 липня 2018 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Антонюка В.В.

при секретарі: Гончаруку І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) 22.03.2018 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач) про стягнення додаткових витрат на дитину.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з листопада 2013 року позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Під час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу у сторін по справі 23.03.2015 народився син ОСОБА_3, про що 02.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ВМУЮ у Вінницькій області зроблено відповідний актовий запис № 1236. Згодом фактичні шлюбні відносини було припинено та спільна дитина сторін по справі перебуває на повному утриманні позивача. Спільна дитина сторін по справі потребує постійного догляду у звязку з хворобою. Лікування вимагає чималих матеріальних затрат та не дає позивачу можливості офіційно працевлаштуватись на роботу. Так, ОСОБА_3 у період з 20.04.2016 р. по 28.04.2016 р. проходив лікування у інфекційно боксовому відділенні для дітей раннього віку Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні в результаті чого встановлено діагноз: позагоспітальна полісегментарна двобічна пневмонія неускладнена середнього ступеню важкості гострий перебіг ДН І ст. Вірусна інфекція не уточненої етіології (гострий ринофарингіт). Аномалія прикріплення хорди. Згідно з копіями платіжних документів витрати на придбання ліків та медичні послуги у звязку із хворобою становлять 4547 грн. Згідно доводів позивача, відповідач відмовляється брати участь у несенні додаткових витрат на дитину, також останній не сплачує аліменти, а тому станом на 01.01.2018 р. має заборгованість в розмірі 4400 грн., що і обумовило звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього повної вартості додаткових витрат на дитину, які уже понесені позивачем під час лікування дитини в розмірі 4547, 39 грн.

В судове засідання позивач не зявилась, її представник ОСОБА_4 25.04.2018 р. на розгляд суду внесла клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та представника. Будь яких заперечень з приводу заочного розгляду справи не висловили.

Відповідач в судове засідання вкотре не зявився, незважаючи на те, що повідомлявся судом завчасно та належним чином про день, час та місце розгляду справи, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою проживання, а також шляхом розміщення на офіційному вебпорталі «Судова влада» відповідного повідомлення про виклик до суду.

Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ч.4 ст. 223 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність позивача і відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку відносинам, що складись між сторонами, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності та взаємозвязку приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, копію якого долучено до матеріалів справи (а. с. 7)

Як вбачається з довідки ТОВ «ЖЕО» від 23.01.2018 № 367 позивач разом з сином зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

З довідки Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні від 30.01.2018 № 01/76, що надана на запит представника позивача вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, у період з 20.04.2016 по 28.04.2016 проходив лікування в інфекційно боксовому відділенні для дітей раннього віку вказаної установи. За результатами обстеження встановлено діагноз позагоспітальна полісегментарна двобічна пневмонія неускладнена середнього ступеню важкості гострий перебіг ДН І ст. Вірусна інфекція не уточненої етіології (гострий ринофарингіт). Аномалія прикріплення хорди.

Згідно цієї ж довідки ОСОБА_3 проведено лабораторно інструментальні дослідження: загальний аналіз крові, цукор крові, загальний аналіз сечі. Рентгенографія ОГК проведено в ТОВ «Медичний центр Статус» 20.04.2016 року (амбулаторно). За результатами досліджень надано висновок: двостороння полісегментарна пневмонія.

Дитині проведено наступне лікування: цефотаксім 500 мг. 2 рази на добу в/в, в/м з 20.04 по 26.04.2016 року; лопракс сироп 4,5 мл 1 раз на день з 27.04 по 28.04.2016 року; флюдітек сироп 2,5 мл 2 рази на добу з 20.04 по 21.04.2016 року; бронхомакс сироп 3 мл 3 рази на добу з 22.04 по 27.04.2016 року; йогурт 1 капсула 2 рази на добу з 20.04 по 28.04.2016 року; хьюмер в ніс 1 спрей 3 рази на добу з 20.04 по 28.04.2016 року; лаферобіон свічки 150 тис. 1 свічка 2 рази на добу з 21.04 по 26.04.2016 року; інгаляції з фізрозчином через небулайзер 21.04.2016 року. (а.с. 10)

Наведений медичний діагноз та проведення у наведений період лікування дитини підтверджується і первинними медичними документами, що містяться в матеріалах справи (а.с. 9, 11 14).

Як слідує з товарного, касового та фіскальних чеків, що долучено до матеріалів справи, за період лікування дитини в ВОДКЛ а також після цього (реабілітаційний період) безпосередньо на лікування а також супроводжуючі товари позивачем затрачено 4547 грн. 39 коп. (а.с. 19 24).

Всі вказані витрати були обумовлені медичним обстеженням, лікуванням, посиленим харчуванням дитини у вказаний період, а тому суд приймає вказані документи до уваги як такі, що свідчать про розмір додаткових витрат, понесених позивачем на лікування дитини.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.141 СК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимоги про стягнення аліментів не були подані, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пленум Верховного суду України у п. 18 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. У цьому звязку суд зважає на те, що діагностовані у ОСОБА_3 хвороби, відносяться до тих виключних обставин, витрати на усунення (лікування) яких неможливо було передбачити при призначенні аліментів, а тому вказані обставини є такими, що обумовлюють несення батьками додаткових витрат на лікування та реабілітацію. Суд зважає на те, що позивач та відповідач мають рівні обовязки щодо несення додаткових витрат на лікування їх спільної дитини, та відповідно кожен з них в рівній мірі повинен витрачати кошти на проведення відповідних лікувально профілактичних заходів. Враховуючи наведене, вимога позивача щодо покладання усіх додаткових витрат на відповідача є необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на вимогах Закону, а як наслідок такі додаткові витрати мають бути покладені як на позивача так і на відповідача в рівному розмірі. Суд погоджується з відповідними розрахунками позивача щодо розміру понесених витрат, розмір таких витрат перевірено судом (шляхом проведення власних розрахунків) відповідно до касових та платіжних документів, що наявні в матеріалах справи. Необхідність понесення вказаних витрат частково доводиться переліком препаратів, що застосовано під час лікування, про що наведено в довідці спеціалізованої установи ВОДКЛ від 30.01.2018 року № 01/176. Відповідач в судове засідання не зявився, а тому докази, що долучені до матеріалів справи позивачем перед судом не спростовані. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов є частково обґрунтованим, а як наслідок з відповідача підлягає до стягнення половина суми додаткових витрат на лікування ОСОБА_3 в розмірі 2273,70 грн. Враховуючи те, що позивач на стадії подання позову була звільнена від сплати судового збору, а також те, що позов судом задоволено на 50 %, з відповідача на користь держави, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. Інших витрат позивачем не понесено, про що нею зазначено у позовній заяві. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 78 81, 223, 280, 281, 258, 259, 263 265 ЦПК України, ст.ст. 141, 185, Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 в рахунок компенсації додаткових витрати на лікування дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2273, 70 грн. (дві тисячі двісті сімдесят три гривні 70 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН НОМЕР_2.

Суддя: