АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/1452/17

Провадження № 22-ц/790/2173/18

30 березня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

розглянув в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року(суддя Овдієнко В.В.) по справі № 621/1452/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми.

В обґрунтування позову зазначає, що 31 січня 2006 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами банку" які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між сторонами договір про надання банківських послуг.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 31 травня 2017 року наявна заборгованість у сумі 14625 грн. 46 коп., з яких 1368 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 12084 грн. 63 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. штраф (фіксована частина); 672 грн. 64 коп. - штраф (процентна складова).

Просить стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н у сумі 14625 грн. 46 коп. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала. Просила застосувати позовну давність, оскільки з дня внесення нею останнього платежу за кредитним договором на час звернення із позовом минуло більше трьох років.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що перебіг строку позовної давності почався з дня здійснення відповідачкою останнього платежу, який був здійснений в межах строку дії картки, а саме 16 травня 2014 року, після чого ОСОБА_1 припинила виконання зобов'язань за кредитним договором.

З 17 травня 2014 року почався перебіг позовної давності, який не зупинявся та не переривався. Станом на день пред'явлення позову - 13 липня 2017 року сплив трирічний строк позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування скарги зазначає, що строк дії картки НОМЕР_2, яка була видана відповідачу, закінчився 07/15. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту зі спливом останнього дня місяця дії картки, тобто з 01 серпня 2015 року. Банком надіслано поштою позовну заяву до суду 30 червня 2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Також, відповідно до п. 1.1.7.31. Умов сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної даності стосовно стягнення заборгованості за кредитом та неустойки до 50 років, що не заборонено статтею 259 ЦК України.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарга вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 31 січня 2006 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Шляхом підписання відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/, складає між нею та Банком Договір.

На виконання умов договору 31 січня 2006 року ОСОБА_1 отримано відповідну картку та надано кредитні кошти у користування.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов договору станом на 30 вересня 2016 року наявна заборгованість у сумі 14625 грн. 46 коп., з яких 1368 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 12084 грн. 63 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. штраф (фіксована частина); 672 грн. 64 коп. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивачем пропущено позовну давність, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Під час розгляду справи судом першої інстанції представник відповідачка заявила про застосування позовної давності (а. с. 39).

Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14.

Пунктом 2.1.1.2.12 визначено, що Клієнт зобов'язаний до закінчення останнього місяця терміну дії Картки звернутись до обслуговуючого відділення банку для отримання платіжної картки з новим терміном дії.

Невиконання цього обов'язку не звільняє клієнта від виконання договірних зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору 31 січня 2006 року відкрито рахунок та надано картку №4707366.

За п. 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг по закінченню терміну дії відповідна Карта продовжується Банком на новій термін (шляхом надання Клієнту картки з новім терміном дії), за зверненням Клієнта в Банк, згідно з діючими тарифами. Перевипуск на новий строк здійснюється при дотриманні Клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором.

Отже, отримання нової картки на обслуговування кредиту передбачено умовами договору та така картка видана відповідачці 20 серпня 2013 року, строк її дії - до останнього дня липня 2015 року.

Обставини щодо строку дії картки відповідачкою не спростовані.

Банк звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом 30 червня 2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Посилання відповідачки, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснено 16 травня 2014 року за даних обставин правового значення не має та не впливає на визначення початку перебігу позовної давності, оскільки позовна давність щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не після несплати чергового платежу.

За таких обставин вважати, що відсутні підстави для стягнення коштів -не можна.

Безпідставне посилання Банку і щодо визначеного сторонами строку позовної давності у 50 років.

Визначений в Умовах та Правилах надання банківських послуг збільшений строк позовної давності не може бути застосований до виниклих між сторонами правовідносин, оскільки відсутня письмова згода позичальника на збільшення позовної давності, відповідно до положення частини першої статті 259 ЦК України.

Між тим, щодо суми стягнення суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15.

Отже, підстав для стягнення штрафу з відповідача не вбачається, оскільки це є подвійним стягненням.

За таких обставин, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1368 грн. 19 коп. та 12084 грн. 63 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 11 березня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»(, юридична адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, МФО 305299, рахунок №3111) заборгованість за кредитним договором №б/н від 31 січня 2006 року у сумі 13452 грн. 82 коп.( тринадцять тисяч чотириста п'ятдесят дві гривні вісімдесят дві копійки), яка складається з: 1368 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 12084 грн. 63 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 3679 грн. 29 коп.( три тисячі шістсот сімдесят дев'ять гривень двадцять дев'ять копійок).

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 березня 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко