Справа № 510/2058/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.18 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по вул.. Крайня, 83 в с. Долинське Ренійського району Одеської області та земельних ділянок (кадастрові номера :01:005:0286 та :02:002:0071), після смерті чоловіка ОСОБА_2 Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений законодавством строк звернулась із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці першої черги звернулись із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки. Пізніше, 03.11.2018 р., позивачка звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивачка у підготовче судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_2, помер 27.12.2012 р.; свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_2 .І. та ОСОБА_3, прізвище дружини після укладення шлюбу «Арабаджи»; заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 18.03.2013 р., заведена спадкова справа № 85/13; заява ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_1 від 18.03.2013 р., спадкова справа № 85/13; заява ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_1 від 18.03.2013 р., спадкова справа № 85/13; заява ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_1 від 18.03.2013 р., спадкова справа № 85/13; копія технічного паспорту на житловий будинок по вул.. Крайня, 83 в с. Долинське, Ренійського району Одеської області, самочинних споруд не має, власник ОСОБА_2; копія державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,2046 (кадастровий номер :02:002:0071), цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власник ОСОБА_2, серія ЯИ № 921298; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.03.2018 р. з кадастровим планом земельної ділянки :02:002:0071); копія державного акту на право власності на земельну ділянку площею 2,39 га (кадастровий номер :01:005:0286), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власник ОСОБА_2, серія ЯА № 088564; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.03.2018 р. з кадастровим планом земельної ділянки :01:005:0286); довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 2,39 га на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, оцінка становить 62603,25 грн.; звіт ПП «Експерт Центр «Авант» про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку по вул.. Крайня, 83 в с. Долинське Ренійського району Одеської області та присадибної земельної ділянки площею 0,2046 га, оцінка загальна складає 102102 грн.; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 27.12.2012 року помер ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: житлового будинку з надвірними спорудами по вул.. Крайня, 83 в с. Долинське Ренійського району Одеської області; земельної ділянки площею 0,2046 (кадастровий номер :02:002:0071), цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯИ № 921298 та земельної ділянки площею 2,39 га (кадастровий номер :01:005:0286), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 088564.

За життя ОСОБА_2 заповідального розпорядження не залишив, у звязку з чим спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця ОСОБА_1, яка є позивачкою по справі та діти спадкодавця ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки, про що свідчать заяви, які знаходяться в матеріалах справи.

18.03.2018 р., тобто у встановлений законодавством строк, позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах справи, у звязку з чим заведена спадкова справа № 85/13.

Пізніше, 03.112018 р. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, її було відмовлено, у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Це пояснюється тим, що за життя спадкодавцем не зареєстровано в установленому законом порядку право власності на житловий будинок, а оригінали державних актів про право власності на земельну ділянку втрачено. Ця обставина змусила позивачку звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті чоловіка, шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці першої на спадщину не претендують, відмовились від неї на користь позивачки.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно до п. 20 ППВСУ від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за законом першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах справи. Інші спадкоємці першої черги відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки, про що свідчать заяви, які знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак оформити її не може у звязку з обставинами, які не залежать від неї (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 328, 1217, 1218, 1222, 1225, 1233, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 83 по вул.. Крайня в с. Долинське, Ренійського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2046 га (кадастровий номер :02:002:0071), розташовану по вул.. Крайня, 83 в с. Долинське Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 921298, виданого Долинською сільською радою Ренійського району Одеської області 12.01.2010 р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,3889 га (кадастровий номер :01:005:0286), розташовану на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 088564, виданого Ренійською райдержадміністрацією Одеської області 10.07.2005 р.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін