Справа № 466/8228/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/6060/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бойко С.М., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Луців-Шумської Н.Л. від 06 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішеннямШевченківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2016 року позов задоволено частково.Змінено розмір аліментів, що стягаються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Львова, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 28.11.2013р., зміненого рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.12.2015р.Зобов'язано стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Львова, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., на кожну дитину щомісячно в розмірі по 830грн., який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення кожною дитиною повноліття.У зв'язку із зміною розміру аліментів припинення з дня набрання рішенням суду законної сили стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліментів на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 28.11.2013р., зміненого рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.12.2015р. в розмірі по 600грн. щомісячно.Зобов'язано виконавчий лист, виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 28.11.2013р., зміненого рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.12.2015р. у справі №466/6578/13-ц, повернути та приєднати до справи №466/6578/13-ц Шевченківського районного суду м.Львова.Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_3

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вважає рішення незаконним, необґрунтованим, постановленим з грубим порушенням норм ЦПК України, СК України та Конституції України. Зазначає, що не отримував копії позовної заяви з додатками та не був завчасно повідомлений про засідання у якому було прийняте заочне рішення. Вказує на те, що сума аліментів є значно більшою ніж весь його дохід. Також, зазначає, що судом не взято до уваги довідку про стан його здоров'я, що потребує значних коштів. Також, звертає увагу на те, що на даний момент перебуває на обліку в центрі зайнятості.

В судове засідання відповідач не з'явився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за його відсутності, зважаючи на те, що вказана особа повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, що аналогічні доводам відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 180, 182, 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3, ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року та задовольняючи позов частково, виходив з того, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2004 р. по 10 червня 2014 р. 10.06.2014 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова між нею та відповідачем був розірваний шлюб. Від шлюбу з відповідачем у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. 28 листопада 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на двох малолітніх дітей у розмірі 800 грн. щомісячно на кожного із дітей до досягнення дітьми повноліття. Апеляційним судом Львівської області від 07 грудня 2015 p., рішення Шевченківського районного суду м. Львова змінено, яким розмір стягуваних аліментів зменшено до 600 грн. щомісячно на кожного із дітей. Вищим спеціалізованим судом України від 04 квітня 2016 р. рішення Апеляційного суду Львівської області залишено без змін. Вказане рішення відповідачем не виконується та внаслідок цього за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів станом на 01.09.2016 року у сумі 50316,44 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця Новомосковського міськрайонного ВДВС. У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться справа за позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Також, органом досудового розслідування відкрито кримінальне провадження за ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати аліментів. Судом встановлено, що діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знаходяться на «Д» спостереженні в лікаря з діагнозом: дискінезія жовчовивідних шляхів і потребують відповідного лікування, особливого догляду та оздоровлення. У зв'язку з цим позивачка несе додаткові витрати на дітей, викликані їх хворобою. Крім цього, позивачкою здійснюються постійні витрати на придбання одягу, взуття та обладнання для навчання дітей, а також оплати гуртків. В судовому засіданні встановлено, що позивачка не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан дітей, оскільки з 14 грудня 2015 р. працює на 0,5 ставки з посадовим окладом 1 465 грн. 75 коп., а прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.05.2016 р. по 30.11.2016 р. становить 1531 грн., з 01.12.2016 р. - 1 637 грн., що згідно ст. 141 СК України щодо рівності обов'язку батьків по утриманню дитини, а також розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, незабезпечить прожитковий мінімум, визначений законодавством. Підсумовуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума аліментів в розмірі 600 грн. на місяць на одну дитину є недостатньою для повноцінного утримання дитини та забезпечення її усім необхідним, а тому розмір аліментів слід збільшити та стягувати на кожну дитину щомісячно аліменти в розмірі по 830грн., який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення кожною дитиною повноліття. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просила суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які повинен сплачувати ОСОБА_3 на утримання двох неповнолітніх дітей з 600 грн. щомісячно на кожну із дітей до 1200 грн. щомісячно на кожну з дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликалася на те, що з відповідачем ОСОБА_3 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2004 р. по 10 червня 2014 р. 10.06.2014 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова між нею та відповідачем був розірваний шлюб. Від шлюбу із відповідачем у них народилось двоє дітей: син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з нею та перебувають на повному утриманні позивачки. 28 листопада 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на двох малолітніх дітей у розмірі 800 грн. щомісячно на кожного із дітей до досягнення дітьми повноліття. Апеляційним судом Львівської області від 07 грудня 2015 p., рішення Шевченківського районного суду м. Львова змінено, яким розмір стягуваних аліментів зменшено до 600 грн. щомісячно на кожного із дітей. Вищим спеціалізованим судом України від 04 квітня 2016 р. рішення Апеляційного суду Львівської області залишено без змін. Внаслідок злісного невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів станом на 01.09.2016 року у сумі 50 316,44 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком державного виконавця Новомосковського міськрайонного ВДВС. У провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Починаючи з листопада 2012 р. відповідач фактично усунувся від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей. Відповідач не сплачує аліменти, а також додатково забезпечувати в добровільному порядку відмовляється. ОСОБА_3 на теперішній час не має постійного місця роботи, стабільного заробітку, так само, як і постійного місця проживання. Діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знаходяться на «Д» спостереженні в лікаря з діагнозом: дискінезія жовчовивідних шляхів і потребують відповідного лікування, особливого догляду та оздоровлення. У зв'язку з цим вона несе додаткові витрати на дітей, викликані їх хворобою. Крім того, позивачкою здійснюються постійні витрати на придбання одягу, взуття та обладнання для навчання дітей, а також оплати гуртків, не говорячи про те, що вони потребують нормального, збалансованого, здорового харчування, тощо. Так, наприклад, щоденно на обіди дітям необхідно по 25 грн. У місяць на 2-х дітей на обіди витрачається 1 100 грн. При розгляді справи просить також врахувати, що позивачка не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан дітей, оскільки з 14 грудня 2015 р. працює на 0,5 ставки з посадовим окладом 1 465 грн. 75 коп., а прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.05.2016 р. по 30.11.2016 р. становить 1 531 грн., з 01.12.2016 р. - 1 637 грн., що згідно ст. 141 СК України щодо рівності обов'язку батьків по утриманню дитини, а також розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, не забезпечить прожитковий мінімум, визначений законодавством. Тому, враховуючи ці обставини, вона змушена звертатись до суду про збільшення розміру аліментів. Відповідач утриманців не має та проживає сам.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК ( 1618-15 ) дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається із матеріалів даної справи та сторонами не оспорювалось та не спростовано, - рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2013 року у справі №466/6578/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей зобов'язано стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Львова, ІНК НОМЕР_2, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 800 (вісімсот) грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 28 серпня 2013 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07 грудня 2015 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2013 року в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - змінено та зобов'язано стягувати такі у розмірі по 600.00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Станом на час розгляду цієї справи про стягнення аліментів при вирішенні питання про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітніх дітей було враховано те, що позивач проживала разом з дітьми, які перебували на її повному утриманні; те, що відповідач, який станом на час розгляду справи судом першої інстанції працював та отримував заробітну плату у розмірі 1500 грн. на місяць, станом на час перегляду рішення суду першої інстанції офіційно не працював; а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який на той час становив 1210 грн. на місяць

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах поданих сторонами доказів відповідно до вимог ст. 192 СК України, - колегія суддів вважає, що судом першої інстанції підставно було задоволено позов частково.

Як вбачається із матеріалів справи з часу ухвалення судом рішення у спорі між сторонами про стягнення аліментів та його перегляду судом апеляційної інстанції мали місце зміни у матеріальному становищі сторін, а також змінився стан здоров'я відповідача, що відповідно вказує на часткову підставність позовних вимог.

Так, як вбачається із матеріалів справи позивач з 14.12.2015 року працює на 0,5 ставки методиста коледжу з окладом 1465 грн. 75 коп. (Довідка ТК НУ «Львівсьска політехніка» №118 від 20.09.2016 року). Тобто матеріальний стан позивача слід вказати погіршився, окрім цього, як ствердила позивач вона на даний час навчається в аспірантурі НУ «Львівсьска політехніка».

Що стосується відповідача, то такий, як вбачається із матеріалів справи, - на даний час не працює, хоч працював, як вбачається із поданою ним довідки у ТзОВ «НВБ» до лютого 2014 року із заробітною платою у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Однак, як вбачається із довідок-розрахунків заборгованості зі сплати аліментів відповідачем, доводів його заяви про перегляд заочного рішення, а також доводів апеляційної скарги, - позивач періодично працює та отримує певний дохід (так у заяві від 23.05.2017 року він вказує про те, що працює в м.Дніпро; те що він отримує періодичні доходи стверджується довідками-розрахунками ВДВС, за якими ним здійснено оплати заборгованості за аліментами у розмірах від 199 грн. до 1200 грн. у період з грудня 2013 року по серпень 2017 року, однак такі оплати здійснюються вкрай нерегулярно та не у необхідних до сплати розмірах; в апеляційній скарзі від 3.08.2013 року відповідач стверджує про те, що перебуває у центрі зайнятості.

Крім цього, як вбачається із довідки КЗ «Новомосковська ЦМЛ» від 9.03.2017 року, - відповідач перебуває з травня 2014 року по час її видачі на амбулаторному обстеженні і лікуванні у протитуберкульозному кабінеті КЗ «Новомосковська ЦМЛ» ДОР» (а.с. 52).

Зважаючи на вказане, а саме те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів матеріальний стан позивача погіршився; те, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився і матеріальний стан відповідача, який втратив постійне місце праці, однак отримує певні періодичні мінливі заробітки, яких слід вважати достатньо для його утримання та періодичної сплати аліментів, оскільки протилежного ним не наведено та не підтверджено відповідними доказами; стан здоров'я відповідача з часу перегляду рішення суду від 28.11.2013 року апеляційним судом не змінився та такий перебуває на обліку у згаданому комунальному закладі, що свідчить, що стан здоров'я його не покращився; враховуючи також зміну розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який станом на час розгляду справи судом про стягнення аліментів у 2015 році складав 1280 грн. - на час же розгляду даної справи судом першої інстанції складав 1689 гривень на місяць на даний час же складає - 1860 гривень на кожну дитину, що знову ж свідчить про погіршення матеріального стану позивача, оскільки вона зобов'язана нести більші витрати на утримання двох дітей які з нею проживають, - на думку колегії суддів судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача з 600 грн. на кожну дитину до 830 грн. на дитину, що становить на даний час розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину, що є гарантованим на даний час державою мінімумом при стягненні аліментів на дитину (ст.ст. 182, 184 СК України в редакціях на даний час).

Доводи відповідача про його конституційне право на достатній життєвий рівень та порушення такого судом першої інстанції слід вважати необґрунтованими, оскільки таке його право позивач, зважаючи на те, що є батьком повинен кореспондувати із своїми обов'язками щодо їх утримання принаймні на рівні встановленого державою гарантованого прожиткового мінімуму на дитину.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: С.М. Бойко

М.М. Шандра