Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Провадження № 2/300/151/2018
Справа №300/482/18
26.06.2018 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді: Конепуд В.І., з участю секретаря с/з ОСОБА_1, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.
Свою заяву мотивувала тим, що її батьки ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, на виділеній земельній ділянці побудували житловий будинок №10 (теперішній номер 11) в с. Біласовиця, Воловецького району Закарпатської області. 24.11.1989 року ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. У звязку з відсутністю заповіту спадкоємство за ОСОБА_4 здійснювалось за законом. На час смерті ОСОБА_4 разом з ним в спадковому будинку проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_5, також позивач. 18.01.2002 року ОСОБА_5 померла, не залишивши заповіту. Оскільки позивач проживала в спадковому будинку, а тому відповідно до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року вважаєся такою, що прийняла спадщину. Після смерті матері позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та прийняла спадщину за померлою матірю ОСОБА_5, оскільки відноситься до першої черги спадкування, інших спадкоємців немає. Під час оформлення спадщини з'ясувалося, що будинок не зареєстрований, тому нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори відмовлено позивачу в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок №11 в с.Біласовиця, Воловецького району Закарпатської області.
Позивач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.
Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради - сільський голова ОСОБА_6 в підготовче судове засідання також не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує.
Завідуюча Воловецькою державною нотаріальною конторою в підготовче судове засідання також не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог запереченеь не має.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідач позов визнав повністю, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.
Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від усіх учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи може бути, як встановлено п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України- визнання права.
Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, зазначений Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Таким чином, спірні правовідносини, щодо набуття права власності на житловий будинок №11 в с. Біласовиця Воловецького району Закарпатської області регулюються нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин.
В судовому засіданні встановлено, що будинок №11 в с. Біласовиця Воловецького району побудований ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується також технічним паспортом на житловий будинок (а.с.16-20).
Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ФМ №241579 від 20.03.2018 року (а.с.8) ОСОБА_4 помер 23.11.1989 року, не залишивши по собі письмове розпорядження на випадок своєї смерті.
На час смерті ОСОБА_4 разом з ним в спадковому будинку проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_2, що стверджується довідкою виданою виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради №347 від 16.03.2018 року (а.с. 11)., які відповідно до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року вважаємося такими , що прийняли спадщину.
18.01.2002 року ОСОБА_5 померла, підтвердження чого є свідоцтво про смерть серії І-ФМ №114990 від 20.01.2002 року (а.с.9), не залишивши заповіту.
На час смерті ОСОБА_5 разом з нею в спадковому будинку проживала позивач ОСОБА_2 разом зі своєю сімєю, що стверджується довідкою виданою виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради №345 від 16.03.2018 року (а.с.10), яка відповідно до вимог ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року вважаєся такою, що прийняла спадщину.
Позивач ОСОБА_2 є дочкою померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-УР №103169 від 28.11.1961 року (а.с.6) та відноситься до першої черги спадкування відповідно до вимог ЦК Української РСР в редакції 1963 року.
12.03.1983 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила пізвище на "Росол" ( свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФМ №172515 від 17.03.2018 року)
Відповідно до вимог ст.9 ЦК Української РСР в редакції 1963 року правоздатність громадянина виникає в момент народження і припиняється з смертю.
Після смерті батьків позивач в порядку передбаченому діючим на той час ЦК УРСР (1963 рік), як спадкоємець за законом, а також у відповідності до ст.549 зазначеного Кодексу спадщину прийняла, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, а саме позивач фактично постійно проживає у вказаному спадковому житловому будинку, однак оформити спадщину на себе не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.
ВССУ в своєму узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року відзначив, що судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини)…. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
В п.3.1 даного узагальнення відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.
Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.
Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно, а згідно статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом є обгрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, тому підлягає до задоволення.
Позивач при поданні позову до суду сплатила судовий збір в сумі 923 грн. 68 коп.(квитанція №12 від 11.06.2018 року ).
Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір", у зв'язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 461 грн. 84 коп.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 18, 81, 142, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 9, 529, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст. 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, третя особа Воловецька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно - задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно - житловий будинок №11 в с.Біласовиця, Воловецького району Закарпатської області в порядку спадкування за законом.
Повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 11 червня 2018 року за квитанцією №12 в сумі 923 грн. 68 коп, тобто в розмірі 461 грн. 84 коп.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий:
Суддя: Конепуд В.І.