Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 2-2582/2010Головуючий у 1-й інстанції Куценко О.О.
Пр. № 22-ц/778/460/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Якимівський професійний аграрний ліцей» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Якимівське БТІ» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на виробничі приміщення

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив:

- визнати договір купівлі-продажу від 20 травня 2010 року, укладений між ним та ОСОБА_3, дійсним;

- визнати за ним право власності на виробничі приміщення, які складаються з: сторожка літер А-1 загальною площею 8.4 кв. м, склад літер Б-1 загальною площею 512.1 кв. м, об'єкт незавершеного будівництва - склад літер В, загальною площею 1042.2 кв. м, вигрібна яма №1, замощення № 2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

- зобов'язати КП «Якимівське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за ним право власності на виробничі приміщення, які складаються з: сторожка літер А-1 загальною площею 8.4 кв. м, склад літер Б-1 загальною площею 512.1 кв. м, об'єкт незавершеного будівництва - склад літер В загальною площею 1042.2 кв. м, вигрібна яма №1, замощення № 2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20 травня 2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем, позивач придбав у ОСОБА_3 у власність: сторожка літер А-1 загальною площею 8.4 кв. м, склад літер Б-1 загальною площею 512.1 кв. м, об'єкт незавершеного будівництва - склад літер В загальною площею 1042.2 кв. м, вигрібна яма №1, замощення № 2 (надалі - майно). Пунктом 2.1.1. та 2.2.1 договору була передбачена передача майна покупцям не пізніше наступного дня після передачі грошей. 20 травня 2010 року між сторонами на виконання умов договору позивач провів розрахунок за придбане майно у повному обсязі. Проте, відповідно до п. 2.1.3 договору було обумовлено, що договір підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, які здійснюються у порядку, визначеному чинним в Україні законодавством, в термін - не пізніше трьох робочих днів з дня його укладання. У зазначений час відповідач у нотаріальній конторі, яка була запропонована ним, не з'явився, про причину неявки не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідає . Договір до теперішнього часу нотаріально не посвідчений та не зареєстрований, що в свою чергу позбавляє позивача можливості вільно використовувати та розпоряджатись своїм майном. Оскільки кошти за договором передано в день його підписання, а майно за договором переходить у власність не пізніше дати передачі грошей то позивач набув право власності на майно, але внаслідок безпідставних і незаконних дій відповідача не має можливості належним чином користуватись та розпоряджатись своїм майном, не може зареєструвати право власності на майно в КП «Якимівське бюро технічної інвентаризації», не може нотаріально посвідчити договір та здійснити його державну реєстрацію. Майно, яке придбав позивач є - нерухоме. Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні регулюється Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2010 року (а.с. 26-27) позовну заяву ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Визнано договір купівлі-продажу від 20 травня 2010 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дійсним.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на виробничі приміщення, які складаються з: сторожка літер А-1 загальною площею 8.4 кв. м, склад літер Б-1 загальною площею 512.1 кв. м, об'єкт незавершеного будівництва - склад літер В загальною площею 1042.2 кв. м, вигрібна яма №1, замощення № 2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Зобов'язано КП «Якимівське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати право власності за ОСОБА_2 на виробничі приміщення, які складаються з: сторожка літер А-1 загальною площею 8.4 кв. м, склад літер Б-1 загальною площею 512.1 кв. м, об'єкт незавершеного будівництва - склад літер В загальною площею 1042.2 кв. м, вигрібна яма №1, замощення № 2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа КП «Якимівське БТІ» із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей», як особа, що не брала участі у справі, у своїй апеляційній скарзі (а.с. 51-54) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 104)

Підстави для застосування вимог ст. 358 ч. 2 ЦПК України (відмови у відкритті провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі через сплив однорічного строку з дня складання повного тексту судового рішення) відсутні, оскільки скаргу подано ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей», який не був залучений до участі у цій справі, а суд ухвалив рішення про його права… та обов'язки.

Ухвалою апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 106).

Особи, які беруть участь у справі, не подали апеляційному суду будь-яких заперечень (відзиву) на вищезазначену апеляційну скаргу.

Проте, відсутність останніх не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом (ст. 360 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

У судове 01 лютого 2018 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 110, 115-116) позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, а також представник третьої особи КП «Якимівське БТІ» не з'явились, про причини своєї неявки та неявки своїх представників апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Встановлено, що апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито ще до 15.12.2017 року (ухвала апеляційного суду від 10 листопада 2017 року а.с. 104).

В силу вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, а також представника третьої особи КП «Якимівське БТІ» і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей» за довіреністю - адвоката (а.с.117-118) ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей» - ОСОБА_4, який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що нерухоме майно, на яке за позивачем визнано право власності за оскаржуємим рішенням суду у цій справі, перебувало на балансі ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей», але доказів цього зараз надати не може, це майно знаходиться саме на земельній ділянці за адресою: запорізька область АДРЕСА_1, землекористувачем якої на час ухвалення рішення у цій справі був і зараз є ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей», що підтверджується відповідним актом відповідної комісії, рішення виконкому селищної ради про присвоєння будь-якому об'єкту нерухомого майна поштової адреси: смт. Якимівка вул. Чкалова, 7 б не приймалось, таким чином, суд своїм рішенням у цій справі вирішив питання про права та обов'язки ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей» без залучення останнього до участі у цій справі, на теперішній за цим фактом порушено кримінальне провадження, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей» підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …

Відповідно до ст. 376 ч. 3 п. 4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв рішення про права… обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, судовими рішеннями є рішення, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст. ст. 220, 328, 392, 657 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, та виходив із того, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, а також ті обставини, що відповідачем позов визнається в повному обсязі і це не суперечить закону і не порушує права свободи і інтереси інших осіб.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

При перевірці законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі апеляційний суд виходить із положень ЦПК України, в редакції, що була чинною до 14.12.2017 року включно, тобто чинних на час постановлення оскаржуємого рішення судом першої інстанції у цій справі (29 жовтня 2010 року).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 10 ч. 4 ЦК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин цієї справи, неправильно встановив фактичні обставини цієї справи та, відповідно, висновки суду першої інстанції у цій справі не відповідають фактичним обставин цієї справи.

Суд першої інстанції у цій справі ухвалив рішення, яким вирішив питання про права… обов'язки ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей», що не був залучений до участі у справі.

Так, апеляційним судом встановлено, що ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей», яке зареєстровано з 2001 року (витяг з Єдиного державного реєстру а.с. 61-63) є землекористувачем земельної ділянки за адресою: Запорізька область Якимівський район смт. Якимівка, вул. Чкалова, буд. 7, у тому числі з 28.12.2012 року на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою (копія а.с. 71).

Нерухоме майно, на яке у цій справі за позивачем ОСОБА_2 за рішенням суду було визнано право власності, а саме: сторожка літер А-1 загальною площею 8.4 кв. м, склад літер Б-1 загальною площею 512.1 кв. м, об'єкт незавершеного будівництва - склад літер В, загальною площею 1042.2 кв. м, вигрібна яма №1, замощення № 2, знаходиться саме на вищезазначеній земельній ділянці ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей» загальною площею 5.1341 га, що підтверджується актом від 06.11.2017 року (а.с. 90) комісії, створеної на підставі розпорядження голови Якимівської селищної ради № 147 від 06.11.2017 року (а.с. 89).

Виконкомом Якимівської селищної ради рішення про присвоєння поштової адреси: смт. Якимівка вул. Чкалова, 7 б будь-якому об'єкту нерухомого майна не приймалось (інформація селищної ради а.с. 88).

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та апеляційному суду особами, які беруть участь у справі, не надані.

Крім того, представник ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей» у судовому засіданні в апеляційному суді наполягав на тому, що майно, на яке за позивачем у цій справі визнано право власності, а саме: сторожка літер А-1 загальною площею 8.4 кв. м, склад літер Б-1 загальною площею 512.1 кв. м, об'єкт незавершеного будівництва - склад літер В, загальною площею 1042.2 кв. м, вигрібна яма №1, замощення № 2, перебували на балансі ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей», але доказів останнього на теперішній час надати у матеріали цієї справи апеляційному суду не може.

Матеріали цієї справи не містять належних, допустимих доказів того, що вищезазначене нерухоме майно (сторожка літер А-1 загальною площею 8.4 кв. м, склад літер Б-1 загальною площею 512.1 кв. м, об'єкт незавершеного будівництва - склад літер В загальною площею 1042.2 кв. м, вигрібна яма №1, замощення № 2) на час укладення сторонами у цій справі договору 20 травня 2010 року належало саме відповідачу у цій справі - ОСОБА_3 та що право власності останнього на це майно було зареєстровано у встановленому законом порядку.

А, відповідно, ОСОБА_3 не міг передати ОСОБА_2 право власності на те, чого він сам на праві власності не мав.

Крім того, встановлено апеляційним судом, що сторонами у цій справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було додержано при укладенні в письмовій формі 20 травня 2010 року (а.с. 6-7) договору купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна одночасно письмової нотаріальної форми та державної реєстрації, як того вимагала чинна на той час ст. 657 ЦК України, що, у свою чергу, не може бути підставою для визнання судом дійсним, оскільки норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не може бути застосована щодо правочину, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення такого правочину пов'язується з державною реєстрацією, тому він не є укладеним і не створює прав та обов'язків для сторін.

А тому суд першої інстанції за рішенням суду у цій справі мав відмовити позивачу ОСОБА_2 у задоволенні первісних позовних вимог останнього у цій справі (про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 20 травня 2010 року, укладеного між ним та ОСОБА_3.).

Неможливість в силу вимог закону визнання судом дійсним вищезазначеного договору купівлі-продажу сторін вищезазначеного нерухомого майна у цій справі (первісних позовних вимог позивача) була, відповідно, підставою для відмови у задоволенні решти позовних вимог позивача у цій справі, які є похідними від цих первісних вимог позивача (про визнання за позивачем права власності на вищезазначене майно та зобов'язання КП «Якимівське бюро технічної інвентаризації» зареєструвати за позивачем право власності на вищезазначене нерухоме майно).

Визнання відповідачем ОСОБА_3 позову ОСОБА_2 у цій справі (заява а.с. 23) при вищевикладених обставинах суперечило закону та порушувало права ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей», а тому в силу вимог ст. 174 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, суд першої інстанції мав постановити ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову у цій справі і продовжити судовий розгляд цієї справи по суті.

За таких обставин, апеляційну скаргу ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей» слід задовольнити, рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2010 року цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: КП «Якимівське БТІ» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на виробничі приміщення у цій справі слід відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у разі відмови у задоволенні позову позивача ОСОБА_2 у цій справі у повному обсязі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача ОСОБА_3 будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

Крім того, у разі задоволення апеляційної скарги ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей», з ОСОБА_2 на користь ДНЗ «Якимівський професійний аграрний ліцей» слід стягнути понесені останнім судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у розмірі 2200,00 грн. (а.с.50).

Керуючись ст. ст. 10 ч. 4, 174, 212-215 ЦК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст.ст. 141, 368, 371 - 372, 379, 381-384, п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного навчального закладу «Якимівський професійний аграрний ліцей» задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 29 жовтня 2010 року цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне підприємство «Якимівське БТІ» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на виробничі приміщення у цій справі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного навчального закладу «Якимівський професійний аграрний ліцей» () судові витрати, пов'язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у розмірі 2200,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення суду апеляційної інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення у цій справі апеляційним судом складено 05 лютого 2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.