ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1072/15-ц
Провадження № 4-с/210/14/18
У Х В А Л А

іменем України

"17" квітня 2018 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ступак С.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4, згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ ОСОБА_3

Суддя дослідивши матеріали справи доходив висновку про необхідність зявлення самовідводу, оскільки вищевказана скарга подана ОСОБА_2 - родичем помічника судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_5, яка є діючим працівником апарату суду, підтримує службові взаємовідносини з працівниками суду.

Заява про самовідвід судді підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обовязкові для врахування судами України.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, слід прийти до висновку, що з метою забезпечення особам, що беруть участь у справі, довіри до суду, який розглядає справу, для створення умов, при яких відпадуть сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, у звязку з чим, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3, - задовольнити.

Цивільну справу №210/1072/15-ц, провадження №4-с/210/14/18 передати до канцелярії Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями згідно вимог законодавства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Ступак