Справа № 265/1623/18
Провадження № 2-о/265/196/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря - Єфрємової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту знаходження на утриманні,

зацікавлена особа: Лівобережне обєднане управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області,

за участю сторін:

заявника ОСОБА_1,

представника зацікавленої особи ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1Г, звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із заявою про встановлення факту постійного проживання зі своїм чоловіком а також встановлення факту знаходження у нього на утриманні. В обґрунтування своєї заяви посилалася на ті обставини, що вона з чоловіком ОСОБА_3 мали статус внутрішньо переміщеної особи, оскільки зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, який входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. 2 травня 2017 року, її чоловік ОСОБА_3 помер. До дня смерті чоловіка вони разом проживали без реєстрації в АДРЕСА_1, разом вели спільне господарство. Оскільки заявник ОСОБА_1 та її чоловік були внутрішньо переміщеними особами, і в місті Маріуполі вони не мали власного житла, то проживали вони як родина за однією адресою, а реєстрація як внутрішньо переміщені особи в них була за різними адресами. Також ОСОБА_1 зазначає що її чоловік за життя отримував пенсію, розмір якої значно перевищував розмір її пенсії, і фактично вона знаходилася у нього на утриманні. Просить суд задовольнити її заяву в повному обсязі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повністю підтримала свої вимоги, пояснила, що останні пів року до смерті, її чоловік дуже хворів , у звязку з чим вона доглядала за ним. Оскільки їх майно залишилося в місті Торезе, то вона змушена була періодично їздити разом з чоловіком в місто Торез. В останні раз, коли вони приїхали в місто Торез, її чоловік помер. Пенсія яку вони отримували в місті Маріуполі, є єдиним видом доходу. Її чоловік за життя отримував пенсію розмір якої значно перевищував розмір її пенсії, у звязку з чим вона фактично знаходилася на його утриманні. Після смерті чоловіка вона звернулася до Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області із заявою про перехід на пенсію її чоловіка, де їй було відмовлено у звязку з відсутністю підтвердження проживання її з чоловіком за однією адресою, та знаходження у нього на утриманні. Просить суд задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2, ознайомившись з доказами наданими суду, не заперечував проти встановлення факту проживання заявника ОСОБА_1 однією родиною з ОСОБА_3 та встановлення факту знаходження ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про укладання шлюбу виданого 25 квітня 1992 року Пепагеевською посилковою радою міста Тореза Донецької області, підтверджено факт укладення шлюбу між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.8)

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 20 червня 2017 року встановлено факт смерті 2 травня 2017 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. ( а.с.9)

Факт смерті 2 травня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, також підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 21 червня 2017 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецький області, актовий запис № 511. ( а.с.10)

ОСОБА_1 перебувала на обліку в єдиній інформаційній базі внутрішньо переміщених осіб в управлінні соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради з 16 грудня 2014 року за адресою фактичного проживання ІНФОРМАЦІЯ_4. Довідку було закрито в архів з ознакою «скасування довідок». 27 листопада 2017 року ОСОБА_1 отримала нову довідку ВПО № НОМЕР_1 за фактичною адресою перебування АДРЕСА_2. ( а.с.7)

ОСОБА_3 перебував на обліку в єдиній інформаційній базі внутрішньо переміщених осіб в управлінні соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради з 16 грудня 2014 року за адресою фактичного проживання ІНФОРМАЦІЯ_5. Довідка була закрита в архів з ознакою «помер». ( а.с.22, 23)

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.3 ст.235 ЦК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є давньою знайомою родини ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Тривалий час проживала поряд зі вказаною родиною в місті Торезі, а після того як розпочалася Антитерористична операція, разом переїхали до міста Маріуполя, де також проживали недалеко один від одного. Підтвердила факт постійного проживання однією родиною заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як в місті Торез, який знаходиться на території на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, так і в місті Маріуполі.

Довідкою № 167 КСН «Таганрозький» виданою 15 березня 2018 року підтверджено факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 по день його смерті, за адресою АДРЕСА_3.

Довідками Лівобережного обєднаного УПФУ міста Маріуполя Донецької області від 28 березня 2018 року підтверджено перебування ОСОБА_3М, на обліку в Лівобережному УПФУ міста Маріуполя Донецької області та отримання ним пенсії в розмірі 4393,90 гривень, який значно перевищує розмір отриманої пенсії ОСОБА_1 який складає 1227,25 гривень.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

З огляду на наведені вище письмові докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник ОСОБА_1 на момент смерті свого чоловіка ОСОБА_3 проживали однією родиною, за однією адресою.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1Г, . підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 293, 315, 319, ч. 2 п. 5 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту знаходження на утриманні, зацікавлена особа: Лівобережне обєднане управління пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 з її чоловіком ОСОБА_3, який помер 2 травня 2017 року, по день його смерті.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення було складено та підписано 2 квітня 2018 року.

Суддя ______________________ Шиян В.В.