Справа № 285/3475/17
провадження у справі № 2/0285/332/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуючої судді Михайловської А.В.,

при секретарі Ковальовій З.С.,

сторони у справі : позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягувати з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є працездатним, має постійне місце роботи в ОСОБА_5 на посаді рятівника, від чого отримує добрий дохід та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини свого доходу щомісячно, оскільки дитина потребує достатнього матеріального утримання. Тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином .

Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить задовольнити, взявши до уваги те, що дитина підростає, навчається, у зв"язку з чим зростають і витрати на його утримання. Зазначає, що відповідач надає матеріальну допомогу синові, однак в недостатньому розмірі та нерегулярно.

Від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі. З матеріалів, що надійшли до суду в порядку виконання доручення про допит та вручення судових документів слідує, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки надає добровільно матеріальне утримання на сина за усною домовленістю з позивачем в розмірі біля 14 тисяч російських рублів щомісячно.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Як слідує з копії свідоцтва про народження /а.с. 3-4/, батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сторони у справі.

Після розірвання шлюбу між сторонами /а.с.9-10/ неповнолітній ОСОБА_4 залишився проживати з матір"ю та входить до складу її сім"ї/а.с.13/.

На даний час неповнолітній ОСОБА_4 прийнятий до 7 класу ліцею-інтернату № 23 "Кадетський корпус " Шевченківського району м. Київ /а.с.14/, де навчається та потребує матеріального утримання від батьків.

З наявних у справі копій видаткових накладних вбачається, що позивачка утримує свого сина, зокрема, сплачує витрати, пов"язані з його навчанням у ліцеї /а.с.16,17/.

Разом з тим, як слідує з пояснень відповідача, викладених у протоколі судового засіданні від 27.12.2018 року та наданих ним копій поштових квитанцій, останній надає матеріальне утримання на дитину, проти чого не заперечує позивач.

Однак, позивач посилається на те, що надана відповідачем матеріальна допомога є нерегулярною, розмір якої постійно змінюється, що позбавляє сина права на достатнє утримання.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, судом встановлено, що відповідач є здоровий та працездатний, інших утриманців не має, офіційно працює рятівником ФГКУ "Ямалспас", від чого отримує фіксований заробіток та не достатньо приймає участі в утриманні свого неповнолітнього сина, на спростування чого останнім не було надано достатніх та належних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, відповідач однією із підстав невизнання позову вказує те, що між ним та позивачем була усна домовленість про добровільне перерахування грошових коштів на утримання дитини. Однак, дана підстава суперечить вимогам ч. 1 ст. 189 СК України, за якими договір про сплату аліментів на дитину, укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного щомісячно, що буде відповідати як інтересам самої дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання.

Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355,430, Перехідними положеннями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити .

Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин ОСОБА_5, уродженець Російської Федерації м. Надим Тюменської області, місце проживання та реєстрації - ЯНАО, АДРЕСА_1, індекс 629730, ідентифікаційний номер в Російській Федерації - 04, паспорт серія і номер 74 04 533301 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка ОСОБА_5, місце проживання та реєстрації- вул. Надслучанська, 3/1, м.Новоград-Волинський, Житомирська область, 11706, посвідка на постійне проживання № ІН010793) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 25.09.2017 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин ОСОБА_5, уродженець Російської Федерації м. Надим Тюменської області, місце проживання та реєстрації - ЯНАО, АДРЕСА_1, індекс 629730, ідентифікаційний номер в Російській Федерації - 04, паспорт серія і номер 74 04 533301 ) на користь держави судовий збір у сумі 640 ( шістсот сорок ) грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції . Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складення повного судового рішення 27.04.2018 року.

Головуюча : А.В.Михайловська