441/546/18 2/441/417/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2018р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Малахової Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивачки ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, третьої особи Лук»янчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа Лук»янчук ОСОБА_4 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 30.03.2018р. звернулась в суд з позовом до Мшанської сільської Городоцького району Львівської області, просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на вул. Художня, 16 в с.Мшана Городоцького району Львівської області та на земельну ділянку, як на майно «колгоспного двору», мотивуючи тим, що 26 листопада 2017 року померла матір ОСОБА_5»янчук ОСОБА_6, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована на ІНФОРМАЦІЯ_1, після її смерті звернулась до приватного нотаріуса Городоцького нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини за законом на означений житловий будинок, що належав матері, однак постановою від 23 березня 2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок на вул. Художня, 16 в с.Мшана, у звязку із тим, що згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 17 лютого 1988 року статус вказаного житлового будинку визначений як «колгоспний двір». З огляду на те, що Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не передбачає здійснення реєстрації майна колгоспного двору, а також що Свідоцтво про право власності видане на Лук»янчук О.О., вона є останнім членом колгоспного двору, тому змушена звернутись до суду із означеним позовом для захисту своїх прав.

ОСОБА_2 в суді позов підтримала з мотивів наведених у ньому, крім цього подала заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про визнання за нею права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку.

Представник позивачки ОСОБА_3 в суді вимоги підтримала, пояснила, що позивачка є єдиним членом колгоспного двору, вказане будинковолодіння не є об»єктом спадкових прав, єдиним способом захисту прав позивачки є визнання права власності на означений будинок, як майно «колгоспного двору» в судовому порядку.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, у заяві від 26.04.2018р. просив про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує (а.с. 28).

Третя особа Лук»янчук А.М. в суді висловився про задоволення позовних вимог, на вказане майно не претендує.

Ухвалою судового засідання від 26.04.2018р. позовну вимогу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,52 га для обслуговування житлового будинку і ведення підсобного господарства залишено без розгляду.

Заслухавши позивача, представника, третю особу, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні.

П. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначає, що

а) спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору;

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

г) згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно Свідоцтва про право власності виданого Самбірським МБТІ 17.02.1988р., житловий будинок в с.Мшана, вул. Художня, 16 має статус «колгоспного двору», головою двору значилась Лук»янчук ОСОБА_6 (а.с. 14).

Як вбачається з технічного паспорта означений будинок збудований у 1970р., складається із трьох житлових кімнат, комірки, веранди, холу, загальна площа 84,5 м.кв., житлова 54,9 м.кв. (а.с. 10-13).

Із витягів погосподарських книг вбачається, що житловий будинок на вул. Художня, 16 в с.Мшана Городоцького району Львівської області мав статус «колгоспний двір», членами колгоспного двору станом на 1989-1991 роки значились Лук»янчук ОСОБА_6, яка померла 26.11.2017р. та Лук»янчук ОСОБА_8 (Позивачка) (а.с. 16-18).

Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Городоцького нотаріального округу ОСОБА_7 від 23.03.2017р., ОСОБА_2 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що житловий будинок на вул. Художня, 16 в с.Мшана Городоцького району Львівської області відповідно до правовстановлюючого документу має статус «колгоспного двору» (а.с. 9).

Таким чином, житловий будинок №16 на вул. Художня в с. Мшана Городоцького району Львівської області не може бути обєктом спадкових прав, оскільки має статус «колгоспного двору», позивачка є останнім членом колгоспного двору, відтак з огляду на положення вищеозначених норм закону, позивачка вважається фактичним власником цього житлового будинку.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Отже, оскільки житловий будинок на Художня, 16 в с.Мшана Городоцького району Львівської області має статус «колгоспний двір», а позивачка є останнім членом колгоспного двору і не втратила частку в майні цього двору, за нею слід визнати право власності на означене будинковолодіння, з господарськими та надвірними спорудами, як на майно «колгоспного двору».

Керуючись ст.ст. 10, 89, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст. ст. 120, 123 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, 16.04.1957р.н. право власності на житловий будинок № 16 з господарськими та надвірними спорудами, що на вул.Художня в с.Мшана Городоцького району Львівської області, як на майно колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 04.05.2018р.

С у д д я : ОСОБА_9 Онуфер