РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9105/16-ц

Провадження № 2/643/216/18

13.06.2018

13 червня 2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким остаточно просить стягнути з останнього на свою користь моральну шкоду в розмірі 40000грн., обґрунтовуючи тим, що 27.05.2014 ОСОБА_3, що мешкає в АДРЕСА_1, розпочала проводити капітальну реконструкцію свого балкону, що розташований на 2-му поверсі за вказаною адресою. Вважає реконструкцію повністю незаконною та такою, що порушує права позивача, як власника квартири № 25 за тією же адресою, оскільки здійснена без дозволів і погоджень відповідних інстанцій, без узгодження з позивачем. Прибудова до балкона розташовувалась безпосередньо під вікнами квартири, через що на даху збиралося сміття, виникали сприятливі умови для несанкціонованого проникнення до квартири, квартира позивача втратила внаслідок незаконної прибудови втратила належний товарний вигляд. Позивач зверталась до відповідних організацій та інстанцій із заявами про припинення незаконної реконструкції. Відносно відповідача КП «Жилкомсервіс» складено адміністративний протокол та вручено припис про призупинення реконструкції, необхідності надання дозвільної документації на виконання робіт. Між тим, відповідач лише у червні 2016 привела балкон в стан, що передбачений технічною документацією. Протягом більше ніж 2 років відповідач своїми неправомірними діями перетворила звичайне розмірене життя на «пекло», постійно принижуючи позивача і погрожуючи розправою тощо. Через порушення прав позивача у останній різко погіршився стан здоровя, остання систематично повинна проходити курси лікування, тобто діями відповідача спричинено значної моральної шкоди, яку оцінює у 40000грн.

Позивач, його представник в судовому засіданні підтримали вищевикладені обставини і вимоги уточненого позову, просять їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, його представник повністю не погодилися із вимогами порву надавши письмові заперечення, зазначивши, що, дійсно, ОСОБА_3, як власник квартири АДРЕСА_2, на початку травня вирішила здійснити реконструкцію балкону належній неї квартири. Попередньо замовила і отримала робочий проект реконструкції балкону, технічний висновок про реконструкцію балкону архітектурної компанії, згідно якого роботи з реконструкції балкону, які відповідач бажала провести, не несуть ніякої небезпеки для мешканців будинку. Відповідач також отримала згоду у сусідів-мешканців квартир поверхом нижче та на одному з ОСОБА_3 поверху. ОСОБА_3 також звернулась і до позивача щодо згоди на проведення будівельних робіт, однак остання відмовилась, відреагувала агресивно, погрожувала виселенням тощо. 27.05.2014 ОСОБА_3 почала здійснювати підготовчі роботи з реконструкції балкону квартири, які складались з демонтажу старої балконної рами, демонтажу залізобетонної перегородки балкону, встановлення металевого каркасу на підлозі власного балкону та ніяким чином взагалі не торкались балкону та квартири позивача. В той же день, в ході здійснення працівником ОСОБА_5 підготовчих робіт з реконструкції балкону, ОСОБА_1, перебуваючи на балкону своєї квартири завдала ОСОБА_5 ударів по голові та облила окропом, внаслідок чого ОСОБА_1 проводилось досудове розслідування. 28.05.2014 позивач вилила воду на балкон відповідача і залила квартиру № 7 на першому поверсі. Аналогічні дії ОСОБА_1 чинила і восени 2015, на що викликалась поліція. 12.06.2014 ОСОБА_3 з оригіналами письмових згод сусідів, інших дозвільних документів звернулась до ОСОБА_1 з метою підтвердження своїх правомірних дій щодо реконструкції балкону, між тим, остання зі своїм чоловіком застосували фізичне насильство та відібрали технічний висновок про можливість реконструкції тощо. Через такі незаконні дії відповідач зверталася до правоохоронних органів. Отже, ніяких протиправних дій відносно ОСОБА_1 відповідач не вчиняла, підготовчі роботи з реконструкції свого балкону, які будь-яким чином не торкалися майна та життя позивача, ОСОБА_3 припинила ще 27.05.2014, тому будь-якої шкоди позивачу не вчинила.

Суд вислухавши сторони, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Такі обставини вбачаються із пояснень вказаних осіб та документів, що перебувають у матеріалах цивільної справи.

Інших документів, які б належним чином підвереджували право користування, право власності сторін по справі, суду не надано.

Позивач 27.05.2014, 16.06.2014, 11.02.2016 зверталась до Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, КП «Жилкомсервіс» щодо зупинення незаконної, непроектної перебудови балкону, що знаходиться АДРЕСА_3 (а.с. 9, 11, 15).

Із відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції Харківської області № 1020-570 від 04.02.2016 вбачається, що представниками Департаменту під час перевірки 03.02.2016 за адресою: АДРЕСА_4 встановлено, що планування квартири відповідає технічному паспорту від 03.09.2004. Ознак проведення робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації або капітального ремонту не виявлено. В той же час, під час перевірки встановлено, що на вищезазначеному обєкті частково демонтоване огородження балкону та змонтоване металеве посилення балконної плити. Звернення ОСОБА_1 направлене до Харківської міської ради для розгляду та вжиття заходів реагування в межах повноважень. Власнику кватири надані розяснення щодо необхідності набуття права власності на виконання будівельних робіт у разу реконструкції квартири (а.с.7).

Із листа голови Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 01.09.2014 на адресу ОСОБА_1 вбачається, що при комісійному обстеженні житлового будинку № 47 по вул. Гв. Широнінців встановлено, що мешканцями квартир № 16 були почати роботи по переобладнанню балкону, а саме, виконаний демонтаж балконної плити та встановлений металевий каркас. Відносно мешканця квартир № 16 ОСОБА_3 дільницею № 35 КП «Жилкомсервіс» складений адміністративний протокол та направлений на розгляд до адміністративної комісії Адміністрації Московського району Харківської міської ради для прийняття заходів, згідно діючого законодавства.

До дільниці № 35 мешканцем квартири № 16 наданий робочий проект ТОВ «Харківреконструкція» згідно якого переобладнання балкону під еркер не впливає на несучу здатність основних будівельних конструкцій житлового будинку. Дозвільні документи про виконання будівельних робіт надано не було. Власнику квартири № 16 вручено повторний припис про призупинення робіт та необхідності надання дозвільної документації на виконання робіт, із розясненням обовязку приведення за свій рахунок у первісний стан приміщення (а.с.8).

Із листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 07.07.2014 на адресу ОСОБА_1 вбачається, що під час перевірки у квартирі № 16 розпочаті роботи з реконструкції балкону зі збільшенням його площі. Інформація щодо наявності права на виконання будівельних робіт за вказаною адресою та про власника квартири у інспекції відсутня, доступ до квартири відсутній, у звязку з чим, Інспекцією направлено листа до Харківського міського голови щодо надання інформації про отримання забудовником вихідних даних для проектування на будівництво з наданням правовстановлюючих документів (а.с.10).

Із відповіді КП «Жилкомсервіс» від 03.06.2014 на адресу начальника інспекції ДАБК у Харківській області вбачається, що надходять скарги від мешканців житлового будинку по вул. Гв. Широнінців, 47 стосовно самочинного розширення балкону валянками квартири № 16, якими самочинно виконані роботи по демонтажу бакенної плити з метою вирівнювати балкон, збільшивши його площу. Власнику квартири вручено припис про зупинення робіт і необхідності надання дозвільної документації, складений адміністративний протокол, який передано до адміністративної комісії Московського району на розгляд (а.с.12).

Аналогічного змісту містяться листи на а.с. 13.14.

Так, відповідно до п. 1.4.6 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або засобів протипожежного захисту, зобовязаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У разі,якщо самовільно перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану житлового будинку в цілому або переобладнання приводить до погіршення технічного стану житлового будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт, власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

Отже, вищевикладене свідчить, що у 2014 мешканцями квартири АДРЕСА_5, а саме, ОСОБА_3, що не спростовує даний факт, були розпочаті роботи по переобладнанню балкону зазначеної квартири, в ході яких демонтовано балкону плиту та встановлений металевий каркас, за що на власника складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 150 КУпАП, що підтверджується також листом адміністрації Московського району Харківської міської ради № 1634/0/161-17 від 24.07.2017.

Далі, судом встановлено, що згідно висновку робочого проекту ТОВ «Харківреконструкція» у 2014 за засмоленням ОСОБА_3 реконструкція квартири № 16 не вплине негативно на несучу здатність основних будівельних конструкцій жилого будинку, при умова виконання робіт згідно креслення даного проекту. Технічні рішення, прийняті у робочих кресленнях, відповідають і вимогам екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших діючих норм і правил та забезпечують безпеку для життя та здоровя людей експлуатацію обєкту при дотриманні передбачених проектом заходів (а.с.50-58).

ТОВ «Харківреконструкція» у червні 2014 складений на замовлення ОСОБА_3 технічний висновок із змісту якого вбачається, що розглядаємо квартира № 16 належить замовнику, яким передбачено реконструкцію квартири, що випливає із переобладнання існуючої лоджії під еркер з загальним розміром у плані 1870х2850мм. Реконструкція квартири № 16 технічно можлива та не вплине негативно на несучу здатність робіт за робочими вертежами, виконаними спеціалізованою проектною організацією. Внаслідок реконструкції, загальна площа квартири збільшиться на 6,06кв.м. та становить 72,96кв.м. Системи інженерного обладнання при реконструкції не зачіпає (а.с.59-61).

Відповідно до положень діючого цивільного законодавства України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконання обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. (ст.ст. 316, 319 ЦК України).

Далі, судом встановлено, що з боку позивача чинились неправомірні дії щодо майна відповідача, мешканців будинку та інших осіб у звязку із переобладнанням балкону у квартирі № 16 вказаного будинку, що підтверджено заявами ОСОБА_3, витягом з кримінального провадження, висновки судово-медичного експерта, листами Московського РВ ХМУ ГУМВС у Харківській області, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2016 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с. 62-89).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт того, що у травні 2014 за замовленням ОСОБА_3 проводив ремонтні роботи на балконі квартири № 16, шляхом демонтажу рами, зварювали швелера тощо, конструкція не несуча, перепланування балкону ніяким чином не торкалося балкону сусідки зверху. Між тим, остання заперечувала щодо проведення будь-яких робіт на балконі ОСОБА_3, вчинила скандал та облила окропом ОСОБА_6 Після таким дій, будь-які роботи припинились із цього часу не проводились, у 2016 балкон відповідача привели у первісний стан. Внаслідок дій ОСОБА_1 відкрили кримінальне провадження.

Свідок ОСОБА_7, який є чоловіком позивача, в судовому засіданні підтримав обставини, на які посилається позивач, зазначивши, що сусідка знизу розвалила конструкції свого балкону та три роки не надає спокійного життя тощо. Через дій відповідача дружину забирала ШМД та він також отримав фізичні та моральні страждання, до конфлікту з сусідкою стан здоровя був нормальним.

Із наданих та проаналізованих документах, пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_3, як власниця, хоча і планувала та частково здійснила реконструкцію балкону квартири АДРЕСА_5, у звязку із запереченнями позивача, припинила у травні 2014, а в подальшому самостійно демонтувала та привела у початковий стан балкон згідно технічного паспорту.

Доказів, що саме до червня 2016 відповідач не приводила у первісний стан балкон своєї квартири, на що посилається позивач, внаслідок чого звернулася за захистом своїх прав з позовом, суду не надано, а зміст акту № 56-А від 03.02.2016 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, спростовує доводи позивача.

Отже, вищевикладене, надані сторонами докази, свідчать про наявність виниклих неприязливих стосунків між сторонами, початок здійснення з боку відповідача перепланування свого балкону без отримання у повному обсязі дозвільної документації, між тим, докази щодо використовування право власності при переобладнані балкону своєї квартири, на шкоду правам, свободам, інтересам позивача, з боку відповідача відсутні.

Доводи позивача, що внаслідок переобладнання у травні 2014 відповідачем балкону у квартирі № 16 порушено її права та інтереси, носять голослівний характер та ніякими належними, допустимим та переконливими доказами не підтверджуються.

Наявність документів про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не є підтвердженням порушення прав чи інтересів позивача.

Далі, відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Абзацом першим п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 з подальшими змінами та доповненнями, визначеного, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Частина друга ст. 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю, стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самою, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивача, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України « про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової0 шкоди від 31.03.1995 № 4).

Позивач посилається на той факт, що протягом більше ніж двох років відповідач своїми неправомірними діями перетворив звичайне розмірне життя на «пекло», постійно принижуючи і погрожуючи розправою, у звязку з чим, у позивача погіршився стан здоровя і остання вимушена систематично проходити курси лікування тощо.

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.

Надання з боку позивача копії виписки з медичної куртки, датованої 31.05.2016 із зазначенням певного діагнозу, не є належним та переконливим доказом у підтвердження вчинення відповідачем позивачу моральної шкоди, оскільки наявність перебування із вказаним захворюванням у медичному закладі не перебуває у прямому звязку із діями відповідача.

До пояснень свідка ОСОБА_7 суд відноситься критично, оскільки останній є особою зацікавленою у розгляді спору, а з боку позивача на підтвердження своїх доводів та пояснень свідка будь-яких доказів суду не надано.

Не містять таких доказів у матеріали справи.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що збоку позивача також не доведено вчинення моральної шкоди з боку відповідача, яка полягає у фізичному болю, стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнала, наявність душевних страждань, яких остання зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самою, членів її сімї чи близьких родичів тощо, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позову у повному обсязі.

Фотознімки, що надані представником позивача не є належними та допустимими доказами, оскільки не містять інформації щодо обєкту доказування, належним чином не оформлені й не спростовують висновків суду.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороно або третьою особою.

Для визначення розмірі витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат у часник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З боку представника відповідача заявлено клопотання про стягнення з позивача на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 5000грн.

Між тим, з боку відповідача, його представника у підтвердження таких вимог надано копії договору про надання правової допомоги від 15.11.2016, протоколу погодження договірної ціни та квитанції до прибуткового касового ордеру від 15.11.2016.

Інших необхідних доказів щодо належного підтвердження наданих послуг, які вимагають правила ст. 137 ЦПК України з боку відповідача не надано, а тому суд відмовляє у задоволенні заявленого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 76-81, 83, 137, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 23, 316, 319, 1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені вимог позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів.

Повний текст складений 23.06.2018.

Суддя