1Справа № 335/2278/18 2-з/335/71/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Воробйова А.В., секретаря судового засідання Гончаренко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

03.03.2018 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, ОСОБА_2, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронних торгів від 23 листопада 2017 р. № 298996, визнання недійсним свідоцтва про право власності.

04.04.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що відповідачем ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області неправомірно, з чисельними порушеннями направлено комплект документів для проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що належало позивачу. Незаконні торги з реалізації нерухомого майна були проведені відповідачем ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України. Оскільки ОСОБА_2 на торгах, які оскаржуються позивачем, придбав спірну квартиру, тому на сьогоднішній день існує реальна загроза втрати зазначеного майна в результаті його подальшого продажу відповідачем, а тому позивач вважає за необхідне забезпечити свій позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру до вирішення судом справи.

Ухвалою суду від 06.04.2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнено частково. З метою забезпечення позову заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії щодо розпорядження квартирою № 79 в будинку № 149 по проспекту Соборний (Леніна) у м. Запоріжжі до ухвалення судом рішення у даній справі.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 07.06.2018 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2018 року скасовано.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно.

З виділених матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_3 на підставі протоколу про проведення торгів та акту державного виконавця про проведені електронні торги від 12.12.2017р. в порядку, передбаченому чинним законодавством, було отримано Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2.

15.03.2018 року між ОСОБА_2 як продавцем та ОСОБА_4 як покупцем було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 12150180 від 21.04.2018 року вбачається, що на час розгляду заяви квартира АДРЕСА_4 (Леніна) у м. Запоріжжі ОСОБА_2 на праві власності не належить.

Відтак, обєкт іпотеки, реалізація якого з електронних торгів оскаржується позивачем, був відчужений відповідачем 15.03.2018 року іншій особі. Його власник не є стороною по справі.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується, ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каїч та інші проти Хорватії» у рішенні від 17 липня 2008 року Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обовязковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на користь позивача, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод. Причому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Вказані правові позиції, висловленні у рішеннях ЄСПЛ, стосуються і обрання заходів забезпечення позову, які також мають бути ефективними та спрямованими на встановлення такого способу забезпечення, який надасть реальну можливість виконати ухвалене у справі позитивне рішення.

Враховуючи, що на час розгляду заяви про забезпечення позову спірна квартира не належить відповідачу, тому за цих підстав в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру слід відмовити

Керуючись ст.ст. 149-154,260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя А.В. Воробйов