АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3991/16-ц 22-ц/774/1291/К/18А
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 182/3991/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Гладиш К.О.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року, ухваленого суддею Багровою А.Г. у місті Нікополі, повний текст судового рішення складений 19 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання недостовірною інформацію, захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди, визнання дискримінації щодо неї на побутовому рівні, зобов'язання поновити газопостачання. В мотивування позовних вимог зазначила, що 24 квітня 2016 року старший першого під'їзду будинку №6 ОСОБА_2 вручив їй копію виписки з протоколу №3 від 11.04.2016 року загальних зборів членів ОСББ „Корольок" та копію заяви від мешканців першого під'їзду, де вона проживає на ім'я голови правління ОСББ „Корольок" Новицької А.В. про виключення її з членів ОСББ „Корольок".

В заяві викладена недостовірна інформація про неї, яка принижує її та її близьких родичів честь та гідність. В заяві відповідачі зазначили, що вона здійснює неадекватні, неправомірні дії, що суперечать законам та статусу ОСББ; порушує норми добросусідських відносин в будинку в якому проживає, і не виконує зобов'язання членства в ОСББ; порушує спокій сусідів та заважає їм; що вона багато років постійно пише на відповідачів по справі необґрунтовані скарги до суду та правоохоронних органів; погрожує їм тероризмом; втручається в їх особисте життя; заважає першим крокам новоствореного ОСББ проведенню робіт по збереженню будинку.

Посилаючись, що у відношенні відповідачів ніяких протиправних дій ніколи не вчиняла, а її право на звернення до відповідних органів зі скаргами її конституційне право, ніяким чином не втручалась в особисте життя мешканців під'їзду, не заважає роботі ОСББ та нікому ніколи тероризмом не погрожувала.

Після уточнення позовних вимог, просить суд: визнати, що розповсюджена відповідачами по справі інформація про неї , що вона здійснює неадекватні, неправомірні та караїмі дії, що суперечать законам та статусу ОСББ; порушує норми добросусідських відносин в будинку, в якому вона проживає, і не виконує зобов'язання членства в ОСББ; порушує спокій сусідів та заважає їм нормально жити; що вона багато років постійно пише на відповідачів по справі необґрунтовані скарги до суду та правоохоронних органів; погрожує їм тероризмом; втручається в їх особисте життя; заважає першим крокам новоствореного ОСББ та проведенню робіт по збереженню будинку, - не відповідає дійсності і є такою, що порочить її, принижує честь та гідність, є прямим втручанням в її особисте життя; стягнути на її користь моральну шкоду з відповідачів по справі з ОСОБА_2 - 500 грн., ОСОБА_3 - 500 грн., ОСОБА_4 - 100 грн., ОСОБА_5 - 100 грн., ОСОБА_6 - 100 грн., ОСОБА_7 - 100 грн., ОСОБА_8 - 100 грн., ОСОБА_9 - 100 грн., ОСОБА_13 - 100 грн., стягнути понесені судові витрати в розмірі 80 грн., зобов'язати відповідачів поновити газопостачання до її квартири, визнати , що відповідачі по справі, що входять до складу правління ОСББ піддають її дискримінації на побутовому рівні з метою позбавлення її права володіти та розпоряджатися особистою власністю.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідністю рішення суду обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судом не враховано відсутність будь яких доказів правомірності дій відповідачів. Вважає, що судом не прийнято до уваги, що її дії направлені на захист особистих прав від ЧП «БроккерН», що розташований у її будинку. Судом порушено захист її персональних даних, витребувано та залучено до матеріалів справи її особисту переписку, з іншими державними установами, що вона розцінює як втручання у приватне життя. Вважає, що суд безпідставно видалив її із зали судового засідання, що призвело до необ'єктивності розгляду справи. Вважає, що судом неправомірно залучено до участі у справі відповідачем ОСОБА_14, замість ОСОБА_5 Вважає, що судом першої інстанції безпідставно не задоволено її клопотання про відвід головуючому та не прийнято рішення про колегіальний розгляд даної справи. Суд дійшов помилкового висновку, що відповідачі висказували оціночні судження, а не фактичні дані, щодо неї та не довели, що розповсюджена інформація є правдивою. Крім того, судом не досліджувались її вимоги про дискримінацію, як співвласника у спільній власності ОСББ.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне поштове повідомлення в тексті апеляційної скарги висловила позицію про розгляд апеляційної скарги без її участі не скориставшись правом безпосередньої участі і судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.02.2016 року ПАТ „Дніпропетровськгаз" припинило газопостачання до квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 через повідомлення Нікопольського відділу поліції, з метою попередження виникнення аварійної ситуації, у зв'язку з погрозами ОСОБА_1 здійснити газовибух.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.06.2016 року скасоване рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2016 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні (а.с. 233-235 том 4).

Як видно з тексту рішення суду, припинення газопостачання 09.02.2016 року 02.20. год до квартири ОСОБА_1 відбулось через повідомлення Нікопольського відділу поліції з метою попередження виникнення аварійної ситуації у зв'язку з погрозами ОСОБА_1 відкрити у своїй квартирі газ та здійснити підрив(а.с.233-235 том 4).

09.02.2016 року від мешканців під'їзду, в якому проживає позивач, направлено письмове звернення до ПАТ „Дніпропетровськгаз" про припинення газопостачання до квартири ОСОБА_1 через погрози підриву газом будинку (а.с. 187 том 2) .

Квартира ОСОБА_1 10.03.2016 року відключена від газопостачання окремо від квартир, які 09.02.2016 року були відключені разом з квартирою ОСОБА_1 через повідомлення Нікопольського відділу поліції (а.с.75 том 4)

Загальними зборами ОСББ „Корольок" від 11.04.2016 року вирішувалось питання про виключення ОСОБА_1 з членів об'єднання через порушення норм добросусідських відносин та грубе порушення обов'язків члена ОСББ (а.с. 220-221 том 4).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 12.07.2016 року визнано протиправними рішення загальних зборів ОСББ „Корольок", що викладені в протоколі №3 від 11.04.2016 року у зв'язку з порушенням порядку проведення загальних зборів та порядку прийняття та оформлення рішення (а.с.239-242 том 4).

Судом також встановлено, що у зв'язку з розглядом позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ „Дніпропетровськгаз" про поновлення газопостачання, мешканці під'їзду звернулись із заявою до управління газового господарства, Нікопольського відділу поліції, Нікопольського міськрайонного суду, Нікопольського міського голови, депутата Нікопольської міської ради ОСОБА_15 з метою захисту свого права на безпеку життя з проханням встановити осудність ОСОБА_1, притягнути її до відповідальності за погрози терористичного характеру та не підключати газопостачання до квартири ОСОБА_1 (а.с. 188-191 том. 2)

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 2011 року скаржиться у різні установи та правоохоронні органи на мешканців квартир №,№1,17, посилаючись на те, що їх незаконна діяльність та підпільний бізнес, спричиняють в неї розлади здоров'я через особливу гіперчутливість до електромагнітних полів (а.с. 67 - 262 том 1, а.с.1-180 том 2, а.с.192, 197 - 252 том2, а.с. 1-23 том 3, а.с.52-81 том 3, а.с. 128-225 том 3, а.с. 236-243 том 3, а.с.43-53 том 4).

На загальних зборах співвласників членів ОСББ „Корольок" у квітні, вересні, жовтні 2016 року вирішувалось питання неправомірності дій члена ОСББ ОСОБА_1(а.с.118-120 том 4, 220-221 том 4, 224-227 том 4)

Отже враховуючи вище викладене, судом встановлено, що відповідачі брали участь у зборах членів ОСББ „Корольок", вирішували питання виконання обов'язків члена ОСОБА_1, а також звертались із колективними заявами до уповноважених органів для вирішення питання щодо погроз ОСОБА_1 підірвати будинок , внаслідок чого проводилась перевірка правоохоронними органами та ПАТ „Дніпропетровськгаз" припинено газопостачання до квартири ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спір між сторонами виник з приводу поширення відповідачами у відношенні позивача ОСОБА_1 недостовірної, на її думку інформації, що порочить її честь та гідність. А також питання про виключення її з членів ОСББ «Корольок» призводить до дискримінації її, як співвласника ОСББ

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відомості зазначені відповідачами у зверненні містить оціночні судження, щодо дій та особистих якостей позивача, що не підлягає спростуванню. В даному випадку мало місце реалізація відповідачами конституційного права на звернення громадян, з мотивів захисту своїх прав.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх законними, обґрунтованими, вмотивованими, з огляду на наступне.

Відповідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», судам роз'яснено, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

Колегія суддів, погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачі звернулися із заявою щодо відмови у відновленні газопостачання до квартирі позивача, з метою захисту власного життя та безпеки, що перебуває в межах компетенції розгляду ПАТ „Дніпропетровськгаз".

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що реалізація відповідачами конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції на звернення із заявою не є поширенням недостовірної інформації.

Колегія суддів не може взяти до уваги посилання позивача в апеляційній скарзі на розповсюдження судом її персональних даних та особистої переписки, оскільки за клопотанням відповідачів про забезпечення доказів, судом було витребувано офіційні звернення позивача ОСОБА_1, щодо мешканців будинку АДРЕСА_1 до державних органів, органів прокуратури, міліції, органів місцевого самоврядування. На що органами поліції надано лише письмову відповідь, що за період з 2012 року від ОСОБА_1 надійшло більше ніж 700 скарг, копії яких надати немає можливості. Від виконавчого комітету Нікопольської міської ради надійшли копії звернень, заяв та скарг, адресованих в їх адрес від ОСОБА_1 щодо дій мешканців її будинку, які долучені до матеріалів справи, разом із відповідями на 375 арк. ( том 1 а.с.67-242).

Також, за заявою позивача ОСОБА_1, судом було витребувано у ПАТ «Дніпропетровськгазбут» докази звернення мешканців будинку, в якому мешкає позивач від 21 березня 2016 року на ОСОБА_1

Згідно колективних заяв мешканців будинку АДРЕСА_1 до керівника ПАТ «Дніпропетровськ газ збут» від 09 лютого 2016 року про відключення квартири АДРЕСА_1 в якій мешкає позивач від газопостачання, через погрози газового вибуху, які були нею проголошені напередодні вночі ( а.с.187 том 2).

Також в колективній заяві від 21 березня 2016 року від мешканців будинку АДРЕСА_1, адресованому начальнику МУ по експлуатації газового господарства, суду, начальнику відділу поліції, міському голові, депутату міської ради про недопущення підключення квартири позивача АДРЕСА_1 у їх будинку до газового постачання, за для збереження життя мешканців будинку, ( а.с.187-190 том 2).

Колегія суддів не вважає дану переписку особистою інформацією позивача, тому розголошення даної інформації не є порушенням прав позивача. Звернення до державних органів є публічною, а не особистою перепискою, тому задля дотримання основних засад судочинства, змагальності сторін суд, витребовуючи дану інформацію, сприяв о'єктивному та всесторонньому розгляду справи.

Крім того, колегія суддів також вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно оціночного судження відповідачів, яке вони виразили у своєму колективному зверненні до державних органів, зокрема у словосполученні мовою оригіналу: "мы давно стали замечать", "жильцы устали от ее обвинений и требований", "у жильцов появились опасения и потрясения за свое жилье и жизнь". Таким чином, заявники виразили свої погляди до ситуації, яка виникла в їх будинку ( а.с.188-191 том 2).

Колектив заявників звертався до державних органів із вимогою про вирішення питання їх безпеки та охорони, а також зобов'язати близьких та рідних позивача здійснити догляд за рідною людиною, що на думку позивачів перебуває у компетенції та віданні державних органів.

Викладені фактичні дані, що позивач двічі дзвонила до МЧС із погрозами здійснити підрив будинку 09 лютого 2016 року, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Отже, посилання суду першої інстанції на ст. 30 Закону України «Про інформацію», що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень, є правильним та доречним, а доводи апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що дії відповідачів у відношенні неї є дискримінаційними, через заяви про виключення її з членів ОСББ. Доказів про виключення її з членів ОСББ та дискримінаційного ставлення відповідачів, матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги, стосовно відмови головуючого у задоволенні заяви позивача про відвід, а також через її поведінку, видалення із зали судового засідання, такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частинами 3, 4 статті 44 ЦПК України передбачено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Із приписів цієї статті вбачається, що суд зобов'язаний вживати заходів у разі невиконання учасником справи його обов'язків.

Види заходів процесуального примусу визначені частиною 1 статті 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Доводи апеляційної скарги позивача про порушення її процесуальних прав на судовий захист через видалення із зали судового засідання, колегія суддів вважає безпідставними.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об'єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Як видно з матеріалів справи, питання про відвід головуючому у справі - судді Багровій А.Г., вирішувалось суддею Рунчевою О.В., у відповідності до вимог діючого процесуального законодавства. Обґрунтованих підстав, передбачених ст.ст. 36,40 ЦПК України для відводу головуючого у справі позивачем ОСОБА_1 не надано. Вона не довела на підставі доказів та фактів зацікавленості судді у розгляді справи. Колегія суддів приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про відвід судді залишено без задоволення обґрунтовано, у відповідності до вимог законодавства.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: