ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3170/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Пахольченко Д.О.

з розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2010 року, яке набуло чинності, стягнуються з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 березня 2010 року, й до повноліття дитини. Проте відповідачем зазначене рішення суду не виконується, у зв"язку з чим утворилась заборгованість по аліментам станом на 31 жовтня 2016 року у розмірі 92 628 грн. 51 коп. Відповідно, розмір неустойки (пені) від несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з березня 2014 року по жовтень 2016 року становить 16 656 грн. 05 коп., що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з»явилась, належним чином повідомлена про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним повідомленням на офіційному сайті судової влади (суду), звернулась до суду із письмою заявою про розгляд справи за її відстуності з підтриманням позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю, посилаючись на зловживанням позивачкою правом, оскільки існує два рішення суду за її позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так, за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2007 року, яке змінено рішенням Верховного Суду України від 01 червня 2011 року, стягуються з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 250 грн. 00 коп. щомісячно й до повноліття дитини, 150 грн. щомісячно - на її утримання, як матері дитини, до досягнення дитиною трирічного віку, саме яке він і виконує. Окрім того, за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2010 року, яке набуло чинності, стягнуються з нього -ОСОБА_3 аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 березня 2010 року, й до повноліття дитини. Й, при проведенні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів державним виконавцем не враховано виконання ним рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2007 року, яке змінено рішенням Верховного Суду України від 01 червня 2011 року.

Вислухавши пояснення відповідача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, якимзокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК Українисправи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2010 року, яке набуло чинності, стягнуються з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 березня 2010 року, й до повноліття дитини (а.с.4).

Позивач вважає, що відповідачем зазначене рішення суду не виконується, у зв"язку з чим утворилась заборгованість по аліментам станом на 31 жовтня 2016 року у розмірі 92 628 грн. 51 коп. (а.с.5). Відповідно, розмір неустойки пені від несплачених аліментів за кожен день прострочення позивачкою нараховано за період з березня 2014 року по жовтень 2016 року в загальній сумі 16 656 грн. 05 коп. (а.с.2-3).

Окрім того, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2007 року, яке змінено рішенням Верховного Суду України від 01 червня 2011 року, стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 250 грн. 00 коп. щомісячно й до повноліття дитини, 150 грн. 00 коп. щомісячно - на утримання ОСОБА_2, як матері дитини, до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.80 том 2), саме яке платник аліментів виконує, на підтвердження чого надав платіжні квитанції (а.с. 81-91 том 2).

За положеннями ст. 196 СК України в редакції на час дії спірних правовідносин при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України (в редакції на час дії спірних правовідносин) умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

За змістом ст. 196 СК України в редакції на час дії спірних правовідносин пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Зважаючи на наявність двох рішень суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, постановлених за позовами позивачки ОСОБА_2, суд вважає зловживанням її правом при зверненні до суду з аналогічними позовами про стягнення аліментів на утриманні дитини, за наслідками розгляду яких суд постановив два рішення, за якими відповідач рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2007 року, змінене рішенням Верховного Суду України від 01 червня 2011 року, виконує у добровільному порядку, про що має підтверджуючі документи - платіжні квитанції про перерахування грошових коштів (а.с.81-91), й при розрахунку заборгованості виконання іншого рішення суду - Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2010 року, не враховані державним виконавцем (а.с.7 том 1), на яку невірно нарахована пеня, відтак існує невірний розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, й зважаючи на виконання обов»язку платника аліментів щодо виконання одного із рішення суду по сплаті аліментів, суд вважає відсутньою його відповідальність як платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), відтак у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 196, 197 СК України, керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п»ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: Коренюк А.М.