Справа № 318/2988/16-ц
Номер провадження №2/318/16/2018
"26" лютого 2018 р. м. Камянка-Дніпровська
Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Комишній Н.І.
при секретарі Борисенко П.Б.
за участю адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка- Дніпровська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, розподіл майна та розірвання шлюбу , -
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, надала на адресу суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, справу слухати без її участі за участю її представника.
У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Заявила клопотання про заочний порядок розгляду справи, оскільки належним чином повідомлений Відповідач на виклики до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив.
Відповідач по справі до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Як підтверджується матеріалами цивільної справи, позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у суді шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відзив на позов суду не надав.
Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України (розділ XIII) справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються за правилами, що діють після набрання ним чинності
Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо повязані між собою позовні вимоги предявлені одночасно щодо декількох обєктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням обєкта, вартість якого є найвищою.
Відповідно до ч. 1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути обєднано декілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
З аналізу вказаних норм процесуального права,суд приходить до висновку, що справа підсудна Кам`янсько- Дніпровському районному суду Запорізької області.
Відповідно до свідоцтва про шлюб, шлюб укладений 07.12.2013 року, про що органом державної реєстрації актів цивільного стану Виконавчим комітетом Новодніпровської сільської ради Кам`янсько- Дніпровського району Запорізької області складено відповідний актовий запис № 05.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки № НОМЕР_3 ОСОБА_3 належить на праві приватної власності ? частка квартири в АДРЕСА_1.
У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ч. 4 ст. 368 ЦК України майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї є їхньою спільною сумісною власністю.
За правилами ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
З урахуванням приписів ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Згідно зі ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України .
Стаття 74 СК України проголошує, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають шлюбі між собою, поширюється положення глави 8 СК України.
З урахуванням рекомендацій, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Виходячи зі змісту ч. 6 ст. 294 ЦПК України, у разі наявності спору про право справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у позовному провадженні.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на яку вказував відповідач, суд застосовує, так як рішення повинно у будь-якому разі бути справедливим, що не спростовуватиме викладених далі висновків.
З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків.
При цьому факт отримання позивачем доходів за час проживання сторін однією сім'єю без шлюбу з 01.01.2000 по 07.12.2013 вказує на її участь у формуванні сімейного бюджету з відповідачем.
Як визначено у договорах, відповідно до яких було придбано вказане нерухоме майно, загальна сума його купівлі склала 20 000,00 грн. Ринкова вартість вказаних обєктів нерухомості підтверджується звітом про експертно грошову оцінку земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства та звітом про незалежну оцінку житлового будинку з надвірними будівлями.
Як підтверджено документально, орієнтовна вартість автомобілю DAIHATSU YRV, 2002 року випуску, АР9074СР, кузов JDAM201G000512913, складає 45 540 грн. Оскільки Відповідач до суду не зявляється, зазначений автомобіль Позивачу для проведення визначення його експертної товарознавчої вартості не надає, суд приймає до уваги довідку про орієнтовну вартість вказаного автомобілю, вартість в якій визначена з урахуванням «Бюлетню авто товарознавця» довідкового повідомлення № 214 від 13.09.2016 року.
У порядку ч. 4 ст. 71 СК України, за ініціативою позивача, а отже, за її згодою, суд вважає за можливе в порядку поділу спільного сумісного майна сторін, нажитого ними за час проживання однією сім'єю без шлюбу у період з 01.01.2000 по 07.12.2013, враховуючи відносини, які склалися між сторонами, приймаючи до уваги той факт, що відповідач на праві власності має квартиру, а отже його житлові права при цьому порушені не будуть, керуючись презумпцією рівності часток, неподільністю обєкту рухомого майна автомобілю, який фактично знаходиться у повному володінні Відповідача суд вважає за розумне розділити спільне набуте майно, виділивши та визначивши право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок та земельну ділянку біля нього розміром 0,60 га цільове призначення земельної ділянки: для особистого підсобного господарства, які знаходяться за адресою: Запорізька область, Кам`янсько- Дніпровський район, с. Подове, вул. Жовтнева СУЧАСНА НАЗВА) , буд. 19, загальною вартістю 20 000 грн., а за ОСОБА_3 визнати право власності на автомобіль DAIHATSU YRV, 2002 року випуску, АР9074СР, кузов JDAM201G000512913, вартістю 45 540 грн.
З огляду на відносини, що склалися між подружжям, приймаючи до уваги докази - ОСОБА_4 з ЄРДР, суд вважає доведеним факт протиправної поведінки Відповідача, яка виявилася у застосуванні фізичного насилля. За таких обставин суд погоджується з твердженням Позивача про неможливість спільного проживання та збереження шлюбу, в основу якого, відповідно до вимог ст. ст. 51, 56 СК України має бути покладено право дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності, на свободу та особисту недоторканність.
З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, відповідно до ст. 141 ЦПК України та наданого разом з позовною заявою оригіналу квитанції слід стягнути на користь позивача з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102, 42 грн.
Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги викладені у Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя» керуючись ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 16, 321, 328, 355, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 3, 60, 69-71, 74 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 23, 27, 81, 82, 89, 141, 263-265, 273, 280-283, 293, 294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, розподіл майна та розірвання шлюбу - задовольнити повністю.
Встановити факт проживання ОСОБА_2, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР НОМЕР_2, однією сім'єю без шлюбу з 01.01.2000 по 07.12.2013.
Розділити спільне набуте майно та виділити:
ОСОБА_3 автомобіль DAIHATSU YRV, 2002 року випуску, АР9074СР, кузов JDAM201G000512913.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль DAIHATSU YRV, 2002 року випуску, АР9074СР, кузов JDAM201G000512913.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, громадянкою України, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР: НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, громадянином України, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР: НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_3 громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 НОМЕР НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР: НОМЕР_1, судові витрати у розмірі 1102, 42 грн..
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Камянсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_6