№263/2644/18
№2/263/1203/2018
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 березня 2018 року суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2018 р. до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 04.07.2013 року у розмірі 60421,31 грн. станом на 31.01.2018р., яка складається з 1388,82 грн. заборгованість за кредитом, 51079,09 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 4600 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500грн. штраф (фіксована частина), 2853,40 грн. штраф (процентна складова).

12 березня 2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області направлявся відповідний запит щодо реєстрації місця проживання відповідача.

27 березня 2018 року на адресу суду надійшла відповідь відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідно до якої ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться у межах територіальної підсудності суду.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Суддею встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175 та ст.177 ЦПК України.

Так, на порушення п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позов не містить обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. З позовної заяви вбачається, що відповідач отримав кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості, банк в свою чергу виконав свої зобовязання та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором про надання банківських послуг в межах встановленого кредитного ліміту. На порушення вказаних вимог позивач, викладаючи у позовній заяві обставини стосовно надання кредиту в розмірі, встановленому договором, а також встановлення кредитного ліміту на кредитну картку відповідача, не зазначив, коли саме відповідачу була видана кредитна картка, з яким тарифним планом (чи змінювався встановлений тарифний план), на яку суму, та з яким строком дії останньої, яким договором було встановлено розмір кредиту тощо, при цьому не зазначив і жодних доказів щодо строку дії кредитної картки. Таким чином, з наведених у позовній заяві складових кредитної заборгованості не зрозуміло, з якого періоду виникла заборгованість по кожній вимозі, яким саме чином та за який саме період обчислені кожна зі складових вказаної позивачем загальної суми заборгованості станом на момент подання позовної заяви.

Відтак, позивачу на виконання вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві слід зазначити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, вказавши в який період виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 60421,31 грн. та яким саме чином і за який саме період обчислені кожна зі складових вказаної позивачем загальної суми заборгованості станом на момент подання позовної заяви.

В позовній заяві позивачем зазначено, що відповідач має заборгованість за пенею та комісією в розмірі 4600 грн., при цьому в розрахунку заборгованості така сума обліковується в графі «Сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)».

З огляду на викладене є незрозумілим, чим же саме є ця сума насправді, чи пенею чи комісією, оскільки такі поняття не є тотожними, а відтак позивачу слід конкретизувати, за що саме (пеня чи комісія) відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 4600 грн., а якщо в таку суму включена і пеня і комісія - розмежувати ці суми окремо, вказавши за які саме послуги та який період нараховано комісію, або пеню, в разі порушення строків виконання зобовязання надавши відповідний розрахунок.

Відтак, позивачу в позовній заяві слід викласти всі вищевказані обставини належним чином та зазначити (надати) докази на підтвердження таких.

Окрім того, позивачу слід належним чином засвідчити копії документів, що додані ним до позовної заяви. Так, порядок засвідчення копій документів визначений п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Разом з тим, не усі додані до позову документи, на момент його подання до суду, були засвідчені належним чином, зокрема, розрахунок заборгованості, довідка про умови кредитування тощо.

Так, згідно з ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Однак, всупереч вимог ст. 95 ЦПК України копії документів, додані до позову, не засвідчені належним чином, визначеним законом (відсутні назва посади, ініціали, прізвище особи яка засвідчила документ, дата засвідчення копії документа).

Відтак, позивачу додані до позову письмові докази слід засвідчити належним чином.

Суд звертає увагу позивача на те, що за нормами ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви підписаної представником позивача додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. Частина 3 вказаної статті визначає, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Відповідно до ч. 5 даної статті відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Згідно з ч. 6 ст. 62 ЦПК України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них засвідчені суддею, або копії з них засвідчені у визначеному законом порядку приєднуються до матеріалів справи.

Таким чином, копія довіреності може бути засвідчена суддею з наданого до суду оригіналу або посвідчена посадовою особою, яка її видала та скріплена печаткою юридичної особи, або має бути нотаріально посвідчена, інші копії не передбачені нормами ЦПК України як такі, що можуть бути підтвердженням повноважень представника. Між тим, на етапі звернення до суду представником позивача ОСОБА_3 надано копію довіреності, підписану в.о. голови правління ПАТ КБ «Приват банк» ОСОБА_4, та не засвідчену в установленому законом порядку. Доказів того, що ОСОБА_3 надано право посвідчення довіреності від імені ПАТ КБ «Приватбанк», або інших правовстановлюючих документів (витяг зі статуту, інших установчих документів) до позову не додано.

Відтак, представнику позивача слід надати оригінал довіреності для підтвердження повноважень останнього щодо подання позовної заяви в інтересах юридичної особи, або засвідчену у визначеному законом порядку її копію.

Також, разом з оригіналом довіреності (її належно засвідченою копією) представнику належить подати документи, які підтверджують, що особа, якою довіреність видана та підписана, займає відповідну посаду на час подання позову до суду та має відповідні повноваження на видачу довіреностей, при цьому вказані документи мають бути посвідчені відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд звертає увагу позивача, що засвідчення вірності копій документів їх оригіналам належить нотаріусам, або іншим особам, яким такі повноваження надані законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наявність у позовній заяві зазначених вище недоліків, суддя дійшов висновку про те, що її слід залишити без руху, при цьому позивачу, на виконання ухвали, потрібно усунути вищевказані недоліки позову та надати нову редакцію позовної заяви з належно засвідченими копіями документів, що до неї додані, а також оригіналом (належно засвідченою копією) довіреності на підтвердження повноважень особи, яка звертається до суду в інтересах юридичної особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 83, 95, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху, повідомивши позивача по справі про необхідність усунути вищенаведені в мотивувальній частині ухвали недоліки позову у строк протягом 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Томілін