Дата документу 01.06.2018
Справа № 334/3772/18
Провадження № 6/334/149/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.

при секретарі Алєйніковій О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали подання старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, як особи, що має невиконані зобовязання, покладені на неї судовим рішенням,-

встановив:

Старший державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина-боржника Шмалько ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків, вказавши в поданні наступне.

На примусовому виконанні у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 54225265 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №978 від 25.01.2017 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» грошових коштів в розмірі 23004,75 грн.

26.10.2018 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за зазначеним виконавчим документом. Копію постанови було надіслано сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до довідки бази даних АІС «Автомобіль» за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Відповідно до довідки ДФС України за боржником банківські рахунки не зареєстровані, інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум отриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно довідки УПФУ пенсію та інші типи доходів боржник не отримує.

Згідно даних, що містяться у виконавчому написі ОСОБА_1 мешкає за адресою м. Запоріжжя, вул. Ярославська, буд.34.

Відповідно до акту державного виконавця від 02.03.2018 року виходом на дільницю за адресою м. Запоріжжя вул. Ярославська, буд.34, з метою виявлення іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення та встановлення дійсного-фактичного місця проживання (знаходження) боржника, у присутності ОСОБА_2, яка є матірю боржника, було встановлено, що ОСОБА_1 не мешкає за своєю адресою вже більше трьох років. Із сином ОСОБА_2 не спілкується, інше житло боржника невідомо.

Посилаючись на наявність у особи невиконаних зобовязань, покладених на неї виконавчим написом приватного нотаріуса №978 від 25.01.2017 р., державний виконавець просить задовольнити клопотання та тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань.

Державний виконавець Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не з`явився.

Розглянувши подання державного виконавця, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а якщо він має паспорт, то йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов'язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Сукупний аналіз положень Глави 14 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, дає підстави для наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Дніпровському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 54225265 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №978 від 25.01.2017 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» грошових коштів в розмірі 23004,75 грн.

26.10.2018 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за зазначеним виконавчим документом. Копію постанови було надіслано сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до довідки бази даних АІС «Автомобіль» за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Відповідно до довідки ДФС України за боржником банківські рахунки не зареєстровані, інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум отриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно довідки УПФУ пенсію та інші типи доходів боржник не отримує.

Згідно даних, що містяться у виконавчому написі ОСОБА_1 мешкає за адресою м. Запоріжжя, вул. Ярославська, буд.34.

Відповідно до акту державного виконавця від 02.03.2018 року виходом на дільницю за адресою м. Запоріжжя вул. Ярославська, буд.34, з метою виявлення іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення та встановлення дійсного-фактичного місця проживання (знаходження) боржника, у присутності ОСОБА_2, яка є матірю боржника, було встановлено, що ОСОБА_1 не мешкає за своєю адресою вже більше трьох років. Із сином ОСОБА_2 не спілкується, інше житло боржника невідомо.

Оскільки, відповідно до ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення, то головною підставою для вищезгаданої юридичної санкції є невиконання судового рішення щодо стягнення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів, доданих до подання державного виконавця, судове рішення щодо стягнення заборгованості ОСОБА_3 на користь ПАТ «Приватбанк» відсутнє. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення внесеного подання.

Приймаючи до уваги, відсутність судового рішення про стягнення заборгованості, суд дійшов до висновку, що законних підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не вбачається.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

У задоволені подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення (вручення).

Суддя О.М. Гнатюк