ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді-Ковалевської Л.М., з участю секретаря Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку цивільного провадження за скаргою ОСОБА_1, зацікавлені особи- Галич ОСОБА_2, державний виконавець Баришівського РВ ДВС ГТУЮ на постанову про закінчення ВП 54143541 від 18.12.2018 року,-

в с т а н о в и в:

До суду зі скаргою на постанову про закінчення ВП 54143541 від 18.12.2018 року, винесену головним державним виконавцем Баришівського РВ ДВС ГТУЮ звернулась стягувач у виконавчому провадженні № 54143541 посилаючись на те, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 9 червня 2017 року за її позовом стягнуто з ОСОБА_3 Миколайовича аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 11.05.2017 року і до досягнення повноліття. Суд допустив до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Постановою головного державного виконавця Баришівського райвідділу ДВС Головного управління юстиції в Київській області ОСОБА_5, 15 червня 2017 року було відкрито виконавче провадження. В даній постанові чітко вказано « стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн.00коп. з 11.05.2017 і до досягнення повноліття».

Проте,з незрозумілих причин, державний виконавець, 18.12.2017 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 , ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки встановив, що аліменти сплачені в межах суми платежу за один місяць згідно виконавчого листа.

На думку скаржниці, дії державного виконавця в частині винесення такої постанови є неправомірними, а тому постанова підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржниця підтримала вимоги скарги та просила задовольнити.

Боржник та державний виконавець, які є заінтересованими особами належним чином були повідомлені про розгляд скарги, до суду не зявились, державний виконавець направив до суду заперечення на скаргу та у звязку з зайнятістю просив розглянути скаргу без його участі.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали цивільної справи № 2/381/842/17, вважає, що скарга підлягає до задоволення враховуючи наступне.

Судом встановлено,що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 9 червня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 Миколайовича на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 11.05.2017 року і до досягнення повноліття. В частині стягнення аліментів суд допустив рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць (справа № 2/381/842/17, 381/1676/17 ).

Постановою головного державного виконавця Баришівського райвідділу ДВС Головного управління юстиції в Київській області ОСОБА_5 15 червня 2017 року було відкрито ВП №254143541 за виконавчим листом № 2/381/842/17, виданим 09.06.2017 року на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області.В даній постанові чітко вказано « стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень з 11.05.2017 і до досягнення повноліття».

Не отримавши аліментів на дитину за січень місяць 2018 року, ОСОБА_1 зателефонувала до головного державного виконавця Качур Т.М. і отримала відповідь, що виконавче провадження закінчено з підстав сплати боржником аліментів в межах суми платежу за один місяць, згідно в/листа.

Оскільки, пакет документів разом з постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 отримала 16 лютого 2018 року, що підтверджено документально, то суд дійшов висновку про те,що строк для оскарження нею не пропущений та відповідає вимогам ст.449 ЦПК України.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.9 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено закінчення виконавчого провадження після фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Судом, в ході розгляду скарги, оглянуто матеріали цивільної справи про стягнення аліментів з ОСОБА_7 (справа № 2/381/842/17) та встановлено, що рішення Фастівського міськрайонного суду від 09.06.2017 року набрало чинності 20 червня 2017 року.

У виконавчому листі, як стверджує у своїх запереченнях державний виконавець, відсутня відмітка про набрання рішенням законної сили, а тому на підставі п.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець повернув виконавчий лист після стягнення суми в межах місячного платежу та виніс постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.39 та ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте, суд не погоджується з зазначеною позицією державного виконавця з огляду на наступне.

Статтею 39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено закінчення виконавчого провадження після фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Відповідно до резолютивної частини рішення суду, яке набрало чинності 20.06.2017 року, вирішено: «Стягнути з ОСОБА_3 Миколайовича аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 11.05.2017 року і до досягнення повноліття».

Проте, відповідно до чинного сімейного законодавства та згідно ст.367 ЦПК України, суд допустив до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Отже, оскільки рішення набрало чинності та підлягає виконанню в повному обсязі (в тому числі і в частині стягнення аліментів до повноліття сина- Галич ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2), то були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження № 54143541, оскільки не відбулося в повному обсязі виконання рішення суду, а тому слід визнати дії державного виконавця в цій частині неправомірними.

Відповідно ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає скаргу обґрунтованої, а вимоги скаржника доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.447-453 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В :

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Баришівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області ОСОБА_5 у в/п № 54143541.

Постанову про закінчення ВП № 54143541 від 18.12.2017 року скасувати.

Поновити порушене право заявника ОСОБА_1 шляхом відновлення виконавчого провадження за в/листом № 2/381/842/17 на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду, Київської 'області від 9 червня 2017 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 11.05.2017 року і до досягнення повноліття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М.Ковалевська