Справа № 357/1610/18 Головуючий у І інстанції Ярмола О. Я.
Провадження № 22-ц/780/2512/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 52 03.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді-Березовенко Р.В.,
суддів:Лівінського С.В., Олійника В.І.,
за участю секретаряНемудрої Ю.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» про визнання протиправним наказу про застосування дисциплінарного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він з 02.02.2014 року працює на посаді головного лісничого Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство". 05.02.2018 року позивача ознайомили з наказом №41 від 05.02.2018 року, згідно якого на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, зокрема, за факт невиконання плану відведення рубок головного користування, рубок догляду на 2018 рік. З вказаним наказом позивач не погоджується, про що особисто пояснив на нараді в кабінеті директора 05.02.2018року. Позивач зазначає, що вказана догана є наслідком неприязних стосунків, що склалися між позивачем та керівництвом. А тому просив скасувати наказ ДП "Білоцерківське лісове господарство" за № 41 від 05.02.2018 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» про визнання протиправним наказу про застосування дисциплінарного стягнення відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального, процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що місцевим судом не враховано неприязні стосунки, що склалися між ним та його керівництвом, які, на його думку, і сприяли винесенню наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани без врахування його Службової записки від 05.02.2018 року на ім'я керівника підприємства, яка теж не розглядалася ні керівником, ні комісією, і відразу був виданий наказ № 41 від 05.02.2018 року, з яким він був ознайомлений 05.02.2018 року. Вважає, що будь-яких порушень трудової дисципліни з його боку не було.

Також, не досліджена судом позиція відповідача щодо неприязних відносин позивача та держави, на думку відповідача, що підтверджується копіями наказів про відсторонення ОСОБА_5 від роботи в період 2013-2014 роки, коли він працював на посаді директора ДП «Білоцерківське лісове господарство» та головного лісничого.

Не враховано вимоги Інструкції з проведення службових розслідувань, а саме пункт 11 «.... Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими посадової особи, уповноваженої на виконання функцій держави, чиє правопорушення підлягає розслідуванню...». Службове розслідування по рапорту головного інженера ОСОБА_20. від 31.10.2017 року проводив, згідно наказу №230 від 30.10.2017 року, провідний інженер з лісозаготівель ОСОБА_7 який є підлеглим головним спеціалістам підприємства.

Не досліджено причини написання рапорту від 31.10.2017 року головним інженером ДП «Білоцерківське лісове господарство» та його покази як свідка в судовому засіданні, що всі планові показники по підприємству до кінця 2017 року були виконані в повному обсязі.

Не прийнято до уваги надані додаткові санітарно-оздоровчі заходи, які підписувалися безпосередньо керівником підприємства протягом 2017 року та затверджувалися Начальником Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, що є суттєвими змінами до виробничої програми підприємства.

Не досліджено виконання службових обов'язків працівників ДП «Білоцерківське лісове господарство», а саме, старших майстрів: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які в своїх поясненнях підтверджують виконання всіх планових завдань, що ставились перед ними особисто директором лісгоспу, головним лісничим, начальником відділу лісового господарства, та що може підтвердити відсутність порушення ними трудової дисципліни.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, згідно ст. ст.139,140,142 КЗпП України та п. 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій, затверджених постановою Держкомпраці СРСР за погодженням з ВЦРПС від 20.07.1984 року, при притягненні працівника до даного виду відповідальності адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків, чого комісією службових розсідувань зроблено не було.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження відповідачу було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Вважає доводи позивача ОСОБА_5 щодо незаконності наказу від 05.02.2018 року по Державному підприємству «Білоцерківське лісове господарство» безпідставними, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, керівник ДП Білоцерківське лісове господарство» в межах своєї компетенції, правомірно, з дотриманням процедури притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, з підстав передбачених ст.ст. 147,148 КЗпП України, - виніс наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного лісничого ОСОБА_5, оскільки мало місце неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків, які чітко прописані в Посадовій інструкції головного лісничого. Допитані в судовому засіданні свідки, також, підтвердили факт неналежного виконання позивачем своїх трудових обов'язків, що полягали у відсутності належної організації і контролю при розробленні і виконанні заходів щодо відведення лісосік під рубання лісу, неналежному координуванні і направленні діяльності підрозділів (лісництв), неналежному плануванні, що потягло негативні наслідки у вигляді невиконання плану лісогосподарських і лісозаготівельних робіт підрозділів (лісництв). Крім того, позивачем не надано жодного доказу, чи обгрунтування тверджень про наявність неприязних стосунків між ним та керівництвом ДП «Білоцерківський лісгосп».

Вказує, на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилався на вище зазначені накази, як на доказ неприязних стосунків між позивачем і безпосереднім керівництвом, але це посилання не відповідає дійсності. Оскільки наказ від 16.10.2013 року № 653-к «Про відсторонення від посади директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» ОСОБА_5 підписаний головою Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_13 Зазначений наказ прийнято на виконання Ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/22473/13-к від 15 жовтня 2013 року і безпосереднє керівництво позивача не має відношення до прийняття цього розпорядчого документа. Наказ від 03.02.2014 року № 61-к «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» ОСОБА_5 підписаний головою Державного агентства лісових ресурсів України ОСОБА_13 Зазначений наказ взагалі прийнято на підставі заяви ОСОБА_5 від 03.02.2014 року; листа Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 03.02.2014 № 06-39/202; листа-погодження Голови Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області від 03.02.2014 № 173/06- 20 і також безпосереднє керівництво позивача до прийняття цього розпорядчого документа не має відношення. Щодо наказів від 23.07.2014 року № 138-к і від 18.09.2014 року № 176-к «Про відсторонення від посади головного лісничого ОСОБА_5», за підписом директора ДП «Білоцерківський лісгосп» ОСОБА_14, то вони прийняті на виконання Ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/18369/13-к І-кп/357/238/14 та з урахуванням листів прокуратури Київської області від 16.07.2014 року № 21/2-604 вих-14 і від 17.09.2014 року № 21/2-796 вих-14.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу № 17-К від 04.02.2014 року позивача було переведено на посаду головного лісничого за ст. 32 КзпП України на підставі заяви позивача та наказу державного агентства лісових ресурсів України №61-К від 03.02.2014 р. (а.с.136).

Посада головного лісничого, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 року № 976 „Про затвердження Положення про державну лісову охорону", відноситься до посад державної лісової охорони у складі підприємства.

Метою діяльності держлісохорони є здійснення правових, лісоохоронних та інших заходів, спрямованих на збереження, розширене відтворення, невиснажливе використання лісових ресурсів та об'єктів тваринного світу (п.2 Постанови КМУ від 16.09.2009 р. № 976).

Згідно пункту 4 наказу по ДП „Білоцерківський лісгосп" №213 від 04.11. 2016 року „Про відведення лісових ділянок для заготівлі деревини", контроль за його виконанням покладено на головного лісничого ОСОБА_5 (а.с.37).

Встановленим є те, що 30.10.2017 року наказом по підприємству „Про проведення службового розслідування" за №230 було проведено службове розслідування на підставі рапорту головного інженера ОСОБА_20. про те, що станом на 27.10.2017 року підрозділом з відведення і таксації лісосік, як того вимагає наказ Держлісагенства України від 22.11.2010 року № 403, не виконаний план відведення рубок головного користування, рубок догляду на 2018 рік.

Згідно Постанови КМУ № 950 „Про ствердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", на підприємстві відповідача була затверджена інструкція про порядок проведення службового розслідування, затверджена наказом від 03.01.2017 року № 16 „Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування в Державному підприємстві „Білоцерківське лісове господарство".

Службове розслідування було доручено провести заступнику голови комісії з проведення службових розслідувань ОСОБА_7 та членам цієї комісії: ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, оскільки за відсутності голови комісії, головного інженера ОСОБА_20. (перебував у відпустці), обов'язки голови комісії було покладено на виконувача обов'язків головного інженера, провідного інженера з лісозаготівель ОСОБА_7

Згідно Висновку службового розслідування Комісія встановила, що відділом лісового господарства на 2018 рік сплановано відведення рубок головного користування в об'ємі 28310 м, а фактично, відведено станом на 27.10.2017року - 22640 м3. Згідно методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Держлісагенства, затверджених Наказом Державного комітету лісового господарства України від 22.11.2010 року - № 403 із змінами і доповненнями згідно з наказом Держлісагенства України від 18.07.2011 року № 508, відведення лісосік проводиться для рубок головного користування за один рік до початку року рубки.

Комісією, також, встановлено, що відводи під рубки догляду на 2018 рік, із запланованих 176 га рубок освітлення - відведено 73,7 га, рубок прочищення - із запланованих 238 га, виконано лише 173 га, рубок прорідження із запланованих 133 га, відведено лише 52, 5 га, прохідних рубок із запланованих 448 га, відведено лише 237 га. Наказом по ДП «Білоцерківький лісгосп" від 04.11.2016 року № 213 „Про відведення лісових ділянок для заготівлі деревини" затверджено подекадний план-графік відведення лісових ділянок на 2017-2018 роки. Даний наказ з додатками був своєчасно доведений до лісничих і підрозділів з відведення і таксації лісосік. Наказом встановлено конкретні дати закінчення робіт з підготовки лісосічного фонду рубок формування і оздоровлення лісів - не пізніше 1 вересня 2017 року. Та станом на 01.09.2017 року план не виконаний у зв'язку з недбалим виконанням своїх службових обов'язків членами підрозділу (а.с.39-44).

В результаті службового розслідування було, зокрема, встановлено, що в діях головного лісничого ОСОБА_5 наявний склад дисциплінарного правопорушення, яке полягає в не здійсненні в повній мірі державного контролю за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісів у зоні розташування підприємства, у відсутності організації і контролю при розробленні і виконанні заходів щодо відведення лісосік під головне рубання лісу та рубання, пов'язані з відведенням лісового господарства, проведення оглядових рубань лісу та інших лісогосподарських рубань, у невмілому керуванні працівниками лісогосподарських відділів та служб, поверховому координуванні і направленні діяльності підрозділів (лісництв), що тягне за собою негативні наслідки у вигляді невиконання плану лісогосподарських і лісозаготівельних робіт підрозділів (лісництв), що є нехтуванням своїх посадових обов'язків, затверджених керівником підприємства, погоджених з юридичною службою, головою профспілкового комітету та доведених до працівника під розпис.

Отже, директор ДП «Білоцерківське лісове господарство», відібравши пояснення у працівників, провівши з ними бесіди, та на підставі висновків службового розслідування, видав два накази - Наказ №233 від 31.10.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників підприємства» у вигляді догани з позбавленням премій за жовтень 2017 року старших майстрів лісу ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, зазначивши, що питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного лісничого ОСОБА_5 буде вирішено після його виходу з відпустки (а.с.79-80); та 05.02.2018 року було видано Наказ №41 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного лісничого ОСОБА_5» (а.с.88).

Зі змісту Наказу №41 від 05.02.2018 року слідує, що головний лісничий ОСОБА_5 не притягувався до дисциплінарної відповідальності наказом по ДП «Білоцерківський лісгосп» від 31.10.2017 року №233 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників підприємства» у зв'язку з перебуванням його у відпустках і на лікарняному.

Матеріали справи містять копію посадової інструкції головного лісничого ОСОБА_5 (а.с.53-56).

Головний лісничий ОСОБА_5 згідно посадової інструкції, затвердженої керівником підприємства від 04.02.2014 року, розділ II „Завдання та обов'язки" (п.п.2,17) зобов'язаний: здійснювати державний контроль за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісів у зоні розташування підприємства; організовувати розроблення і контролювати виконання заходів щодо відведення лісосік під головне рубання лісу та рубання, пов'язані з веденням лісового господарства, проведення оглядових рубань лісу та інших лісогосподарських рубань"; керувати працівниками лісогосподарських відділів та служб, координувати і направляти діяльність підрозділів.

За таких обставин, місцевим судом правомірно зроблено висновок про те, що керівник ДП «Білоцерківське лісове господарство» в межах своєї компетенції, з дотриманням процедури притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, з підстав передбачених ст.ст. 147,148 КЗпП України, - виніс наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного лісничого ОСОБА_5, оскільки мало місце неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків, які чітко прописані в Посадовій інструкції головного лісничого.

Матеріалами справи, зібраними доказами підтверджено факт неналежного виконання позивачем своїх трудових обов'язків, що полягали у відсутності належної організації і контролю при розробленні і виконанні заходів щодо відведення лісосік під рубання лісу, неналежному координуванні і направленні діяльності підрозділів (лісництв), неналежному плануванні, що потягло негативні наслідки у вигляді невиконання плану лісогосподарських і лісозаготівельних робіт підрозділів (лісництв).

Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Відмовляючи в задоволенні позову, на підставі ст.ст. 139, 147, 148, 149 КЗпП України, суд першої інстанції виходив з того, що наказ про застосування дисциплінарного стягнення застосовано власником за виявленням проступку на підставі та в межах вимог трудового законодавства України.

Висновки суду першої інстанції викладені в рішенні, відповідають вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

За ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до положень ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення.

Порушення трудової дисципліни це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Отже, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, тобто винне протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків.

Згідно ст. 148 цього Кодексу - дисциплiнарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пiзнiше одного мiсяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звiльнення працiвника вiд роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатнiстю або перебування його у вiдпустцi. Дисциплiнарне стягнення не може бути накладене пiзнiше шести мiсяцiв з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясував усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, і з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, ухвалив законне та обгрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки позиція та доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи.

Що ж стосується доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі то вони колегією суддів розцінюються критично і до уваги не приймаються, так як жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні, а зводяться лише до переоцінки доказів, яка не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: С.В. Лівінський

В.І. Олійник