Справа № 390/192/18
Провадження № 2/390/275/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"26" червня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Пасічника Д.І.,

при секретарі Рац М.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про скасування державного акту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про скасування державного акту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини на земельну ділянку, але нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки є розбіжності щодо власників зазначеної земельної ділянки, право власності даної земельної ділянки зареєстроване за ОСОБА_2 сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, а тому звертається до суду для вирішення даного питання.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву відпвідно до якої позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі, справу розглядати без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району та області в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 січня 1999 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1- ОЛ № 038897 виданий ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 3.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2006 року, визнано спадщину у виді земельних ділянок розташованих на території ОСОБА_2 сільської ради відумерлою після смерті ОСОБА_3 відповідно до дердавного акта на право приватної власності на землю серії КР200587 зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 587-П.

Згідно витягу за номером НВ-018 від 31.01.2018р. з Державного земельного кадастру про вищезазначену земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0539, встановлено, що земельна ділянка зареєстрована 13.11.2008р. Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру», власником земельної ділянки є ОСОБА_2 сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області.

Відповідно до відповіді за вих. № 103/01-16 від 19.02.2018 року приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та спадкової справи № 5/2018 до майна померлого 08 січня 1999 року ОСОБА_3 встановлено, що приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 померлого 08 січня 1999 року, у зв'язку з заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про прийняття спадщини. Інші особи із заявами про прийняття або про відмову від прийняття не звертались.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP (далі ЦК УРСР). Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України від 04 червня 2014 року у справі №6-46цс14 та від 06 лютого 2013 року у справі №6-103цс12, відповідно до статей 152,155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

За таких обставин, рішенням суду від 05 квітня 2006 року, визнано спадщину на спірну земельну ділянку відумерлою після смерті ОСОБА_3, та передано власність ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що свідчить про те, що сільська рада є власником спірної земельної ділянки, оскільки вищевказане рішення суду про визнання спадщини відмерлою не скасовувалося, а тому є чинним, а в свою чергу суд першої інстанції не може скасувати рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а справи судом розглядаються у межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про скасування державного акту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, слід відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР, ст.ст. 152,155 ЗК України, ст.ст. 15, 16, 328, 380, 382, 392, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 200, 235, 258, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про скасування державного акту та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду першої інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя «підпис»

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_5