АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/222/18 Справа № 191/4197/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гречко Ю. В. Доповідач - Куценко Т.Р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Дніпро 27 лютого 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про припинення права власності на нерухоме майно, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Василівської сільської ради Синельниківського районуДніпропетровської області, третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення сесії Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та зобов'язання відновити становище, яке існувало до порушення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 у серпні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в якому просить припинити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, на якій розташоване спірне нерухоме майно, що належить на праві власності по 1/3 частини кожній зі сторін по справі. Даний житловий будинок та господарські будівлі були добровільно розібрані та знесені власниками, після чого позивачем, на належній йому земельній ділянці, побудовано нове приміщення по типу літньої кухні та вуличний туалет. Для отримання правовстановлюючих документів на новозбудоване позивачем приміщення, йому необхідно списати попереднє приміщення жилого будинку, шляхом припинення права власності на нього всіх співвласників, як таке, що фактично знищене.

ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3, Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в якій просив суд визнати недійсними державні акти на право власності на землю та зобов'язання відновити становище, яке існувало до порушення, яку обґрунтовує тим, що йому відповідно до свідоцтва про право власності належить 1/3 частина будинку АДРЕСА_1, який було знесено без його згоди. Також посилається на незаконну приватизацію земельної ділянки, оскільки дане рішення сільської ради було прийнято з порушенням прав співвласників будинку, яким дана земельна ділянка відведена для обслуговування будинку та прибудинкової території.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі. Припинено право власності ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1. В задоволені зустрічних позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат /а.с.223-226/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені заявлених ОСОБА_3 позовних вимог та задовольнити його зустрічні позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не були враховані обставини та норми закони на які він посилалася у своїй позовній заяві /а.с.234-236/.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції в яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 29 вересня 2003 року Василівською сільською радою Синельниківського району, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2. Свідоцтво було видане на заміну втраченого. Даний акт було втрачено та на заміну якого позивачу 20 травня 2014 року видано свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Дані обставини підтверджуються копією газети «Синельниківські вісті», згідно якої 02 вересня 2010 року позивачем було опубліковане повідомлення про загублення державного акту щодо спірної земельної ділянки.

Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 травня 2014 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1859 га для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3.

Згідно рішення Василівської сільської ради 2003 року про виділення земельної ділянки та надання права на приватизацію вирішено надати земельну ділянку для обслуговування будівництва в с.Василівка-на-Дніпрі вул.Петровського,50, ОСОБА_3 в розмірі 0,25 га та 0,19 га для ведення особистого підсобного господарства з подальшою приватизацією.

З протоколу 5 сесії 5 скликання Василівської сільської ради від 28 березня 2003 року вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було вирішене питання про продаж приміщення колишньої школи за вказаною адресою з тих підстав, що даний об'єкт частково розграбований, розвалюється, створює загрозу для дітей, які там бувають, з 1998 року не використовується. Даним рішенням зазначений об'єкт був переведений із нежилого в жилий і дозволено його реконструкцію.

Факт продажу даного об'єкту та переведення його у жиле приміщення з правом реконструкції також підтверджується копією рішення Василівської сільської ради від 28 березня 2003 року.

Згідно відповіді КП «СМБТІ» від 09 лютого 2011 року № 202 згідно архівних довідок житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: 1/3 частка за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 20 червня 2003 року Василівською сільською радою; 1/3 частка за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 20 червня 2003 року Василівською сільською радою; 1/3 частка за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 20 червня 2003 року Василівською сільською радою. Вказані свідоцтва видані на підставі рішення виконкому від 22 квітня 2003 року №№ 23/1, 23/2, 23/3 відповідно.

З відповіді КП «СМБТІ» також вбачається, що при обстеженні 09 лютого 2011 року згідно заяви ОСОБА_3 було встановлено, що житловий будинок за вищезазначеною адресою зруйнований.

Відповідно довідки Василівської сільської ради Синельниківського району № 29 від 28 січня 2011 року на земельній ділянці в селі Василівка-на-Дніпрі вулиця Петровського, 50 (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку серія НОМЕР_1 від 29 вересня 2003 року) жилий будинок відсутній з причини добровільного розбору та знесення даного приміщення за власної ініціативи.

Відповідно акту № 3 від 28 січня 2011 року Василівської сільської ради згідно якою комісія у складі сільського голови Пасько Н.В, секретаря с/ради Білої В.А., депутата сільської ради Ведмідь Л.П., землевпорядника сільської ради Пантюшкіної О.І. в присутності землевласника ОСОБА_3 склали акт на предмет обстеження наявності жилого будинку на земельній ділянці в АДРЕСА_1. На момент обстеження виявлено, що на даній земельній ділянці відсутня житлова споруда, так як вона добровільно розібрана, про що свідчать купи старої цегли, які акуратно складені на території земельної ділянки. На даній ділянці побудоване підсобне приміщення типу літня кухня з нової цегли червоного кольору, будівництво 2006 року, вуличний туалет. Комісія зобов'язала ОСОБА_3 списати попереднє приміщення жилого будинку згідно діючого законодавства та виготовити документацію на новозбудоване приміщення.

Згідно рішення четвертої сесії сьомого скликання Василівської сільської ради від 01 березня 2011 року № 43-4У11 в зв'язку з інвентаризацією житла по сільській раді за 2010 рік та відсутністю заяв від співвласників жилого будинку в АДРЕСА_1: ОСОБА_2, співвласник 1/3 частини будинку; ОСОБА_4, співвласник 1/3 частини будинку, рекомендовано співвласнику 1/3 частини жилого будинку ОСОБА_3 скасувати правовстановлюючи документи на жилий будинок, що відсутній у судовому порядку.

За вимогами ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Дане поняття включає в себе, крім іншого, обов'язок власника цікавитись станом свого майна та не використовувати право власності на шкоду інтересам людині і суспільству.

Як вже зазначалось вище приміщення колишньої школи було продано позивачу та відповідачам з тих підстав, що даний об'єкт частково розграбований, розвалюється, створює загрозу для дітей, які там бувають та з 1998 року не використовується. Новим власникам надано дозвіл на реконструкцію даного приміщення.

Отже, вказане нежитлове приміщення придбавалося ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з метою реконструкції в житлове приміщення, оскільки приміщення знаходилося в занедбалому та становило загрозу в його використанні в первісному стані.

В матеріалах справи відсутні докази на здійснення будь-яких дій з боку відповідачів, направлених на реконструкцію спірного приміщення та усунення загрози його використання.

Так, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 346 ЦК України, підставою припинення права власності є знищення майна.

Згідно ч.2 ст.349 ЦК України, у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді даної справи встановлено фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють спірні правовідносини, перевірено доводи та надані сторонами докази.

Посилання апелянта у скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення даного спору.

Суд першої інстанції прийшов правильного та обґрунтованого висновку про припинення права власності на нерухоме майно всіх співвласників, оскільки на час розгляду справи спірне майно фактичне не існувало, оскільки було розібрано та його відновлення неможливе, так як приміщення знаходилось у занедбаному стані та становила загрозу в його використанні.

Щодо застосування судом позовної давності до вимог про визнання недійсним рішення Василівської сільської ради про передачу позивачу земельної ділянки, а також визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, колегія суддів також погоджується з даним висновком. Суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_2 повинен був знати про наявність оскаржуваних правовстановлюючих документів.

Відповідні рішення про передачу земельної ділянки ОСОБА_3 містяться в матеріалах інвентаризаційної справи, як і рішення та правовстановлюючі документи з приводу нерухомого майна, розташованого на вказаній земельній ділянці та належній сторонам у справі, у зв'язку з чим кожний співвласник майна мав можливість отримати інформацію з приводу спірної земельної ділянки.

Також, в матеріалах справи мається копія газети «Синельниківські вісті, згідно якої 02 вересня 2010 року ОСОБА_3 було опубліковане повідомлення про загублення державного акту щодо спірної земельної ділянки.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це просить позивач, не встановлено.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Судові витрати понесені у зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

Ж.І. Максюта