Справа № 147/1188/17
Провадження № 2/147/132/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 07.03.1999 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 в Олександрівській сільській раді Тростянецького району.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати чоловіка ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з жилого будинку по АДРЕСА_1.

Чоловік вчасно прийняв спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, як спадкоємець першої черги по закону.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, після смерті якого відкрилось спадщина, що складається з жилого будинку по АДРЕСА_1.

До чоловіка після прийняття спадщини від матері перейшли право на володіння, користування, розпорядження житловим будинком, який входить в спадкове майно.

Позивач як спадкоємець першої черги по закону вчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2

Оформити спадщину в нотаріальній конторі вона не має можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на жилий будинок. Станом на 15.04.1991 року двір ОСОБА_3 відносився до суспільної групи - робочий.

Тому ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача адвокат Руденко І.В. в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач представник Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та просять справу розглянути в їх відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого 07.03.2016 року виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.14).

Спадкоємцем першої черги по закону до майна померлої ОСОБА_3 являється її син ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього НОМЕР_3 від 18.10.1948 року, де в графі мати записана ОСОБА_3(а.с.12).

ОСОБА_2 вчасно прийняв спадщину після смерті матері, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.11).

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 складається з житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1.

Належність житлового будинку в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 підтверджується довідкою №1470 від 22.11.2017 року, виданою виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с.6), Розділом ІІІ Приписка(реєстрація) Домової книги для прописки громадян встановлено, що у АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3.(а.с.27-28), виписками з погосподарської книги за 1958-1960 роки(а.с.29,30).

Згідно листа № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз'яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на придбане до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов'язковою для врахування судами України.

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що за життя ОСОБА_3 набула права власності на нерухоме майно згідно діючого на той час законодавства, з якою не пов'язувалась державна реєстрація. Крім того доведено, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері. однак не встиг оформити своїх спадкових прав.

Вказані обставини були визнані сторонами, отож доказуванню в силу ст.61 ЦПК України не підлягають.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.13).

Спадкоємцем після його смерті являється дружина ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_5 від 07.03.1999 року(а.с.10).

Позивачка вчасно прийняла спадщину, проводила поховання свого чоловіка(довідка №1457 від 20.11.2017 року(а.с.4). Крім того факт прийняття спадщини підтверджено домовою книгою Розділ ІІІ приписка(реєстрація) на домогосподарство по АДРЕСА_2, в якому зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за однією адресою(а.с.31,32).

Також відповідно до довідки №1458 від 20.11.2017 року, виданої виконкомом Олександрівської сільської ради Тростянецького району підтверджено, що за життя ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_2 разом з дружиною ОСОБА_1Я.(а.с.5).

Довідкою №1470 від 22.11.2017 року підтверджено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до групи робочих дворів(а.с.6).

Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 17.11.2017 року, житловий будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера "А", загальною площею 50,1кв.м., житловою площею 41,2кв.м., допоміжною площею 8,9кв.м.(а.с.15-21).

З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори Середи Н.М. за №804/02-17 від 23.11.2017 року випливає, що ОСОБА_1 за відсутності правовстановлюючих документів, не має змоги оформити свої спадкові права на житловий будинок через нотаріальну контору(а.с.3).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави визнати за нею право власності на спадкове майно, оскільки позивачем надано беззаперечні докази для визнання права власності за нею та позов визнаний відповідачами, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1221, 1223, 1233, 1235, 1236, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. ст.ст.128,141,211,ч.2ст.247,258,263,265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок та господарські споруди, що розташований в АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Особа, якій повний текст рішення не був вручений в день його проголошення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення їй повного рішення суду.

Суддя