Провадження №2/389/1024/17
У Х В А Л А
06 лютого 2018 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Берднікової Г.В.
при секретарі - Чукановій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знамянка Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
Представник відповідача, подавши відзив на позовну заяву, вказав, що вина водіїв у ДТП є обопільною. Позивач, значно перевищивши швидкість в межах населеного пункту, про що свідчить розмір зупиночного шляху, не вжив належних заходів для екстреного гальмування. Відтак, на думку представника відповідача, саме дії позивача перебувають в прямому причинному звязку з ДТП.
У звязку з цим представник відповідача просив суд призначити у справі судову автотехнічну експертизу з метою встановлення відповідності дій водіїв ПДР України, а також того, дії котрого з водіїв знаходяться у прямому причинному звязку з ДТП та необхідністю визначення ступеню вини кожного з водіїв у ДТП.
Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що постановою суду встановлено винуватість відповідача ДТП, а тому призначення автотехнічної експертизи є недоцільним.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким відповідно внесені зміни і до ЦПК України.
Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Провадження у даній справі відкрито до набрання чинності вищевказаним Законом. Підготовче провадження у справі не здійснювалось, розгляд цієї справи по суті не розпочато за правилами, які були встановлені ЦПК України та діяли на час звернення позивача до суду із даним позовом.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України (в нині діючій редакції) суд вирішує питання про призначення експертизи в підготовчому судовому засіданні.
Водночас, в редакції ЦПК на час звернення до суду із даним позовом відповідні обмеження за стадією розгляду справи не застосовувались.
Згідно зі ст. 22 Конституції України звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається.
Таким чином на думку суду представник відповідача не позбавлений можливості заявити на даному етапі вказане клопотання, а суд має вирішити таке клопотання відповідно до ч. 1 ст. 222 ЦПК України.
Отже, заслухавши заявлене клопотання представника відповідача, думку представника позивача, суд встановив наступне.
Судом зясовано, що постановою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.10.2017 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Постановою суду встановлено, що останній 17.07.2017 року об 11.20 год., в с. Пантазіївка, керуючи мотоблоком «Кентавр» МБ-1081Д без державного номерного знаку, та повертаючи з другорядної дороги на вул. Перемоги, не впевнився перед початком руху в безпечності маневру, та допустив зіткнення з автомобілем «Део Нексія», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався по вул. Перемоги, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР.
Стосовно водія автомобіля «Део Нексія» ОСОБА_1 питання про притягнення його до відповідальності не вирішувалось.
Суд має відзначити, що доводити відсутність своєї вини відповідно до вимог ч.2 ст.1166 ЦК має заподіювач шкоди, а не позивач наявність вини відповідача, хоча й не позбавлений цього права.
Дійсно, положення ч.6 ст.82 ЦПК фактично позбавляють особу, вину якої встановлено постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. Проте вказана процесуальна норма не дає підстав за будь-яких обставин вважати невинною в ДТП особу, відносно якої не порушувалося кримінальне провадження та не складався протокол про адміністративне правопорушення. У цьому випадку вину такої особи може бути підтверджено чи спростовано іншими належними й допустимими доказами, передбаченими ЦПК, зокрема висновком судової автотехнічної експертизи, письмовими доказами тощо. Отже, у випадку встановлення вини особи в ДТП постановою про притягнення до адміністративної відповідальності ця особа не позбавлена права доводити протиправність дій інших учасників ДТП та причинний звязок цієї протиправності із завданою шкодою.
При цьому, ступінь вини заподіювачів шкоди в процентному відношенні з урахуванням всіх обставин, повязаних із завданням шкоди, зокрема форми вини щодо порушення ПДР, визначає суд.
Таким чином суд не вбачає доцільним виносити на вирішення судовому експерту питання щодо визначення ступеню вини кожного з водіїв в ДТП, оскільки це є прерогативою суду, а також питання щодо регламентації дій водія ОСОБА_2 в ДТП, оскільки питання наявності порушень з його сторони ПДР України та вини в ДТП встановлено постановою суду від 18.10.2017.
Водночас, суд вважає, що є підстави для застосування спеціальних знань при вирішенні питання щодо регламентації дій водія ОСОБА_1 в ДТП, оскільки питання про наявність в його діях невідповідностей в дорожній обстановці, можливості у останнього уникнення зіткнення, не зясовано. Разом з цим, доводи представника відповідача з огляду на вихідні дані, що містяться в схемі ДТП, заслуговують на увагу та підлягають перевірці, оскільки положеннями статті 1193 ЦК передбачено можливість зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого, підставою для чого може бути груба необережність потерпілого, яка полягає, наприклад, у нехтуванні правилами безпеки руху тощо.
Крім того, спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного).
Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України
від 26.12.2012 № 1950/5), основними завданнями автотехнічної експертизи є установлення механізму ДТП та її елементів: швидкості руху (за наявності слідів гальмування та за пошкодженнями), гальмового та зупинного шляхів, траєкторії руху, відстані, пройденої ТЗ за певні проміжки часу, та інших просторово-динамічних характеристик пригоди; установлення відповідності дій водія ТЗ у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія технічної можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв'язку між діями водія та ДТП.
Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Заслухавши клопотання представника відповідача, думку представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що для зясування обставин відповідності дій водія ОСОБА_1 Правилам дорожнього руху України, які мають значення для правильного вирішення справи, необхідні спеціальні знання в галузі автотехніки, а тому у справі необхідно призначити судову автотехнічну експертизу.
Враховуючи те, що для проведення судової автотехнічної експертизи слід направити експерту в тому числі і матеріали цивільної справи, крім того, проведення експертизи потребує значного часу, що унеможливлює наразі продовження розгляду цивільної справи, провадження у цивільній справі на час проведення експертизи слід зупинити.
Керуючись ст.ст. 82, 103, 197, 222, 252-253, 258-261 ЦПК України, суд,-
Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди судову автотехнічну експертизу.
На вирішення експерту поставити наступні питання:
Як повинен був діяти водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1 згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху у дорожній обстановці при ДТП, що сталася 17.07.2017 в с. Пантазіївка Знам'янського району Кіровоградської області за його участю та участю мотоблока «Кентавр» МБ-1081Д під керуванням ОСОБА_2 ?
Чи відповідали дії водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1 технічним вимогам Правил дорожнього руху?
Чи були з технічної точки зору дії водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1 у причинному зв'язку з виникненням ДТП, що мала місце 17 липня 2017 року, та чи мав він можливість уникнути ДТП?
Проведення експертизи доручити експертам Кропивницького відділення Київського НДІСЕ, попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.
Витрати за проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_2.
Роз'яснити сторонам, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
На час проведення судової експертизи провадження в справі зупинити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя Г.В. Берднікова