Справа № 500/747/18
Провадження № 2/500/1534/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Нікітіній Ю.П.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовними вимогами, якими просять суд: встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Зелена, № 29, у період часу з жовтня 2010 року по 25 червня 2011 року; визнати за ОСОБА_1в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 25 червня 2011 року, право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Миру, №27, та за законом на 1/2 частину простих іменних акцій бездокументарної форми, кількістю 3178 штук, номінальною вартістю 1 (одна) гривня 00 копійок кожна та належних на ці акції дивідендів, які не були виплачені, ПРАТ «Агрокомпанія «ОСОБА_6», які належали померлому на підставі виписки про стан рахунку в цінних паперах, складеної публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» із місцем знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, №4; визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 25 червня 2011 року, право власності на 1/2 частину простих іменних акцій бездокументарної форми, кількістю 3178 штук, номінальною вартістю 1 (одна) гривня 00 копійок кожна та належних на ці акції дивідендів, які не були виплачені, ПРАТ «Агрокомпанія «ОСОБА_6», які належали померлому на підставі виписки про стан рахунку в цінних паперах, складеної публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» із місцем знаходження: м. Київ, вул.. Андріївська, №4.

Свої вимоги мотивують тим, що державним нотаріусом ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на майно, що залишилося після померлого 25.06.2011 року ОСОБА_5, у звязку із тим, що спадкоємиці ОСОБА_1 необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця ОСОБА_5 особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і заява нею не була подана, а також, згідно свідоцтва про право власності №69, виданого виконавчим комітетом Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 20.01.2010 року, право власності за яким зареєстроване КП «Ізмаїльське МБТІ» 18.06.2010р. в книзі 4, номер запису 64, реєстраційний номер 30727491, житловий будинок з надвірними спорудами по вул.. Миру (колишня назва Щорса), №27 в с. Сафяни Ізмаїльського району Одеської області належить власникам: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності і не визначена частка, яка належить спадкодавцю, на яку необхідно видати свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою суду від 28.02.2018р. витребувано від Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області копію спадкової справи №64/2016, заведеної 12.03.2016р. після померлого 25.06.2011 року ОСОБА_5.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Позивач ОСОБА_3, сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_4, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_9 (сестра ОСОБА_10С.), ОСОБА_11 (знайома ОСОБА_3С.), які пояснили, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5, проживала разом зі спадкодавцем, своїм батьком, ОСОБА_5 за адресою: с. Стара Некрасівка, вул.Зелена, №29, у період часу з жовтня 2010 року по день смерті ОСОБА_5 25 червня 2011 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно №69 від 20.01.2010р., видане виконавчим комітетом Сафянської сільської ради, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №4/64 від 18.06.2010р., власниками житлового будинку по вул. Щорса, №27 в с. Сафяни Ізмаїльського району Одеської області являються: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8.

Згідно рішення Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області «Про перейменування вулиць та провулків села Сафяни» вулицю Щорса перейменовано у вулицю Миру.

Вказане також підтверджено листом КП «Ізмаїльське МБТІ» №412 від 16.03.2018р. та Витягом КП «Ізмаїльське МБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №26456511 від 18.06.2010р.

Згідно виписки про стан рахунку в цінних паперах, складеної публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» із місцем знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, №4, ОСОБА_5 належать прості іменні акції бездокументарної форми, кількістю 3178 штук, номінальною вартістю 1 (одна) гривня 00 копійок кожна та належні на ці акції дивіденди, які не були виплачені, ПРАТ «Агрокомпанія «ОСОБА_6» ОСОБА_5

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №362380 від 11.12.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер 25 червня 2011 року.

Після смерті ОСОБА_5, згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 1/4 частина житлового будинку по вул. Миру, №27 в с. Сафяни Ізмаїльського району Одеської області; прості іменні акції бездокументарної форми, кількістю 3178 штук, номінальною вартістю 1 (одна) гривня 00 копійок кожна та належні на ці акції дивіденди.

Згідно заповіту від 24.03.2011 року, посвідченого секретарем Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_5 заповів частину житлового будинку №27 з надвірними спорудами по вул.. Щорса в с. Сафяни Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_1.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №43224308 від 12.03.2016р. заповіт чинний.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст.1261 ЦК України, стали: дружина ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №490223 від 03.01.1989р.; дочка ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №092524 від 15.03.2007р. та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №4 від 06.02.2018р.; син ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-ЖД №261736 від 06.03.1972р.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла фактично дружина ОСОБА_3, оскільки на день смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, протягом шести місяців проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №505 від 09.03.2016р.

Позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті батька ОСОБА_5 прийняла фактично, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом із спадкодавцем за однією адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Зелена, № 29, а саме у період часу з жовтня 2010 року по 25 червня 2011 року, що підтверджено поясненнями свідків.

Іншій спадкоємець за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 син ОСОБА_4, спадщину після батька не прийняв, оскільки на момент смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, та протягом шести місяців не був зареєстрованим та не проживав разом із спадкодавцем за однією адресою, заяву про прийняття спадщину у встановлений законом строк до нотаріуса не подавав, та до суду надав заяву, в якій зазначив, що на спадщину не претендує.

Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Інших спадкоємців немає.

Листом державного нотаріуса ОСОБА_6 Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за №117/02-14 від 06.02.2018р. позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на майно, що залишилося після померлого 25.06.2011 року ОСОБА_5, у звязку із тим, що спадкоємиці ОСОБА_1 необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця ОСОБА_5 особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, і заява нею не була подана, а також, згідно свідоцтва про право власності №69, виданого виконавчим комітетом Сафянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 20.01.2010 року, право власності за яким зареєстроване КП «Ізмаїльське МБТІ» 18.06.2010р. в книзі 4, номер запису 64, реєстраційний номер 30727491, житловий будинок з надвірними спорудами по вул.. Миру (колишня назва Щорса), №27 в с. Сафяни Ізмаїльського району Одеської області належить власникам: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності і не визначена частка, яка належить спадкодавцю, на яку необхідно видати свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно п. 12 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (Одеська область, Комінтернівський район, с. Сербка, вул. Центральна, №136, ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_3 (Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Зелена, №29, ідентифікаційний код НОМЕР_2) до ОСОБА_4 (Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Грушевського, №143, ідентифікаційний код НОМЕР_3) про визнання права власності на спадкове майнозадовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Стара Некрасівка, вул. Зелена, № 29, у період часу з жовтня 2010 року по 25 червня 2011 року.

Визнати за ОСОБА_1в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 25 червня 2011 року, право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Сафяни, вул. Миру, №27.

Визнати за ОСОБА_1в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 25 червня 2011 року, право власності на 1/2 частину простих іменних акцій бездокументарної форми, кількістю 3178 штук, номінальною вартістю 1 (одна) гривня 00 копійок кожна та належних на ці акції дивідендів, які не були виплачені, ПРАТ «Агрокомпанія «ОСОБА_6», які належали померлому на підставі виписки про стан рахунку в цінних паперах, складеної публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» із місцем знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, №4.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 25 червня 2011 року, право власності на 1/2 частину простих іменних акцій бездокументарної форми, кількістю 3178 штук, номінальною вартістю 1 (одна) гривня 00 копійок кожна та належних на ці акції дивідендів, які не були виплачені, ПРАТ «Агрокомпанія «ОСОБА_6», які належали померлому на підставі виписки про стан рахунку в цінних паперах, складеної публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» із місцем знаходження: м. Київ, вул. Андріївська, №4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.03.2018р.

Суддя: ОСОБА_12