Справа №: 398/5942/14-ц
провадження №: 2/398/5/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" березня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Крімченко С.А.,

при секретарі Куліковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання заповіту недійсним та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,-

Встановив:

ОСОБА_1Ю звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області з вимогою про визнання недійсним заповіту від 7.11.2013 року , складеного від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, посвідчений секретарем виконавчого комітету Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_4, р.н. №168.Свої вимоги мотивує тим, що 18 січня 2014 року в віці 77 років померла його бабуся ОСОБА_3 Після її смерті він звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. В нотаріальній конторі він дізнався, що з заявою про прийняття спадщини звернувся спадкоємець за заповітом, але йому не повідомили, хто є даною особою.Про дану особу він дізнався лише тоді,коли отримав виклик до суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. По даній справі він був зазначений як відповідач. При розгляді даної справи він ознайомився з копією спадкової справи , яка була направлена в суд . В матеріалах спадкової справи він виявив заповіт,складений від імені ОСОБА_3 та посвідчений секретарем Косівської сільської ради ОСОБА_5 заповіт був складений та посвідчений з порушенням форми та порядку посвідчення та відповідно ст.. 1257 ЦК України є нікчемним. Крім того, зазначив ще одну підставу для визнання недійсності заповіту , а саме що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі через наявні у заповідача захворювання.

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області з вимогою про визнання права власності на земельну ділянку №137 , яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КР №026995, яка розташована на території Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області для цільового призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.60 гектарів та земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР №033484, площею 3.64 гектарів, яка розташована на території Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області для цільового використання - ведення товарного сільськогосподарського виробництва . Мотивує вимоги тим, що 18 січня 2014 року померла ОСОБА_3 у віці 77 років.За життя ОСОБА_3 склала заповіт в Косівській сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області, який був зареєстрований у спадковому реєстрі 14.11.2013р., про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. В даному заповіті ОСОБА_3 заповіла все своє майно їй, ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_3 вона подала заяву про прийняття спадщини до Олександрійської районної державної нотаріальної контори, про що 13.03.2014р. в Спадковому реєстрі був зроблений запис про реєстрацію спадкової справи та був наданий їй витяг №36868886 від 13.03.2014 року.Також до Олександрійської районної державної нотаріальної контори подав заяву про прийняття спадщини за законом ОСОБА_1. Після спливу строку для прийняття спадщини нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав існування заповіту, в якому він відсутній, як спадкоємець. Нотаріус Олександрійської районної державної нотаріальної контори 01 серпня 2014 року прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , в якій відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки.Правовстановлюючі документи на земельні ділянки були втрачені спадкодавцем за його життя.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 24.02.2015 року дані позови об»єднані в одне провадження .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 підтримали позов і просять його задоволити. Не визнали позов ОСОБА_7, просять відмовити в його задоволенні. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що Державні акти, про які зазначає ОСОБА_2 в своєму позові, не втрачені спадкодавцем, а знаходяться у нього і він їх може надати.Також зазначив, що його батько являвся сином померлої ОСОБА_3 До 2012 року він проводив кожне літо у бабусі. З 2013 року, коли за бабусею почала доглядати ОСОБА_7, він не мав можливості спілкуватися з бабусею, так як ОСОБА_2М чинила йому в цьому перешкоди . Останній родичі бабусі платили кошти за догляд.

ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 підтримали свій позов і просять його задоволити, заперечують проти задоволення позову ОСОБА_1 В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 являлася її сусідкою, вона здійснювала за нею догляд. Спадкодавиця хворіла, але у неї психічних розладів не було. Ніхто з рідних її не провідував.Так як вона доглядала 2 роки за спадкодавцем до дня смерті останньої і на неї був складений заповіт, то вважає, що має право на спадкове майно.

Представник Косівської сільської ради Олександрійського району в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони та їх представників, покази свідків, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 18 січня 2014 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 179809.

07 листопада 2013 року від імені ОСОБА_3 складено заповіт, посвідчений секретарем Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 168, яким спадкодавець заповіла : усі її права та обов»язки, які належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов»язки, які можуть належати їй у майбутньому, та все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_2. Місцем складання заповіту зазначено село Косівка Олександрійського району Кіровоградської області, в заповіті міститься біля графи «підпис» міститься позначення,схоже на підпис без будь-якого тексту. В заповіті зазначено «Заповіт записаний мною, секретарем зі слів ОСОБА_3. Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_3, власноручно підписаний нею у моїй присутності. Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено» (а.с.7).

Рішенням виконавчого комітету Косівської сільської ради Олександрійського району № 61 від 17.11.2010 року призначено секретаря Косівської сільської ради ОСОБА_4 відповідальною особою за вчинення нотаріальних дій( а.с. 45)

Державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_3 , яка померла 18 січня 2014 року , заведено спадкову справу № 80/2014 року від 13.03.2014 року (а.с109-124). Із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 та із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 (а.с.110-111).

Постановою державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_9 від 01 серпня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, так як нею не надані правовстановлюючі документи на спадкове майно ( а.с. 122)

Листом державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_9 від 22.07.2014 року за № 903/02-31 ОСОБА_1 роз»яснено про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, так як є спадкоємець за заповітом.( а.с. 124)

ОСОБА_2,спадкоємець за заповітом, враховуючи , що нею здійснювався догляд за спадкодавцем ОСОБА_3 протягом 2 років до дня смерті останньої, спадкодавцем складений заповіт на її ім.»я , вважала , що саме вона має право на спадщину після смерті ОСОБА_3

ОСОБА_1 , спадкоємець за законом , вважав що лише він має право на спадщину після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не дійшли згоди щодо спадкового майна.

Свідок ОСОБА_10, яка є бабусею позивача ОСОБА_1 по матері, в судовому засіданні пояснила, що спадкодавець ОСОБА_3проживала одна. Син останньої та батько позивача ОСОБА_1 забирав матір до себе проживати, але через 3 місяці привіз назад в ОСОБА_3 хворіла.Спочатку за останньою доглядала сусідка ОСОБА_11, а потім ОСОБА_3 хотіли оформити в будинок ветеранів. Але сестра спадкодавця домовилася з її сусідкою ОСОБА_2 про те, щоб вона доглядала за ОСОБА_3 За догляд остання отримувала пенсію ОСОБА_3 і крім того, їй додатково висилали кошти сестра спадкодавиці та її син.Останнім часом ОСОБА_3 не могла сама пересуватися, була лежачою, потребувала стороннього догляду. Вважає, що ОСОБА_2 змусила спадкодавця без свідків підписати заповіт на свою користь.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона являлася сусідкою спадкодавця ОСОБА_3 Остання проживала одна і вона її годувала до березня 2011 року. Але їй було важко доглядати за сусідкою.Тому сини ОСОБА_3 хотіли її оформити в будинок ветеранів, так як вона нікому не була потрібна.Але приїхала сестра ОСОБА_3 і домовилася з сусідкою ОСОБА_2 про те, щоб вона доглядала за ОСОБА_3 Сестра платила ОСОБА_2 500 грн. щомісячно, також вона отримувала пенсію спадкодавця і орендну плату за земельні паї. ОСОБА_3 почувала себе погано, могла заблукати в селі. А останнім часом з травня 2013 року взагалі не виходила з будинку , була лежачою.Сусідів до неї ОСОБА_2 не пускала, про смерть ОСОБА_3 нікому з рідних не повідомила .Документи на будинок та земельні ділянки були спочатку у неї, а потім вона віддала їх ОСОБА_1 Сусіди ОСОБА_2 вимагали передати їм дані документи.

Свідок ОСОБА_12, рідний брат ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив, що родичі ОСОБА_3 не захотіли за нею доглядати і тому за нею доглядала його сестра ОСОБА_2Спадкодавець ОСОБА_3хворіла, але не виявляла психічних розладів. Онука ОСОБА_1 він жодного разу у бабусі не бачив. ОСОБА_3 проживала в своєму будинку.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала лікарем-терапевтом в Косівській амбулаторії. ОСОБА_3 приходила до неї на прийом.У останньої була ішемічна хвороба серця , дисциркуляторна енцефалопатія ., що могло викликати порушення пам»яті. Але вона не помічала психічних розладів в поведінці ОСОБА_3 Остання була малограмотна, але нормально все усвідомлювала, на обліку у лікаря-психіатра не перебувала.Згідно журналу викликів, вона приходила додому до ОСОБА_3 13.05.2013 року, 24.10.2013 року. У останньої були набряки нижніх кінцівок, серцева недостатність, їй було важко дихати, вона не пересувалася, а лежала в ліжку.Також вона була у ОСОБА_3 13.01.2014 року, а 18.01.2014 року констатувала її смерть.

Згідно довідки Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області №81 від 21.01.2014 року ОСОБА_2 дійсно здійснювала догляд за жінкою похилого віку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з березня 2012 року до дня її смерті 18 січня 2014 року та поховала ( а.с. 98)

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ст. 1233,1234 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу, згідно якої, якщо фізична особа через хворобу або фізичну ваду не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Статтею ст. 1248 ЦК України передбачено, що якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Також заповіт, як встановлено ст. 1253 ЦК України, може бути посвідчений при свідках на бажання заповідача.

Положення ст. 1251 ЦК України визначає, що в разі відсутності в населеному пункті нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Заповіт, як вид одностороннього правочину повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідними для чинності правочину, серед яких, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст. 202, ч.2 ст. 203 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства(ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Згідно ч.1 та 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Підставою недійсності правочину є також недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до 2.1 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 року нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування.

Пунктом 1.4 розділу 3 вищевказаного Порядку передбачено, що при посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності.

Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.

Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку.

Особа, на користь якої заповідається майно, не має права підписувати його за заповідача.

Заповіт повинен бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало суперечок після відкриття спадщини.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що заповіт ОСОБА_3 складений 7.11.2013 року не в приміщенні Косівської сільської ради Олександрійського району, а з місцем проживання заповідача ОСОБА_3, але про це не зазначено в заповіті.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що на час складання заповіту вона працювала секретарем Косівської сільської ради і мала право вчиняти нотаріальні дії. До неї звернулася ОСОБА_2 і попросила посвідчити заповіт від імені ОСОБА_3, принесла їй 2 паспорта , а саме свій та ОСОБА_3. Вона спочатку запропонувала їй звернутися в нотаріальну контору, але потім, коли ОСОБА_2 принесла довідку від лікаря, що ОСОБА_3 дієздатна, то погодилася посвідчити заповіт. ОСОБА_2 зазначила їй, що заповіт необхідно скласти на все майно ОСОБА_3 Вона набрала текст заповіту на комп»ютері і з готовим текстом прийшла разом з ОСОБА_2 додому до спадкодавця ОСОБА_3 Остання лежала в ліжку. Вона з нею розмовляла і остання розуміла зміст її пояснень. ОСОБА_3 не могла сама прочитати заповіт і тому вона вголос його прочитала і ОСОБА_3 як могла його підписала. ОСОБА_2 на час підписання заповіту була в будинку, мила підлогу. Спадкодавець була доглянута. З 2013 року вона стала слабка і не ходила.За нею доглядала ОСОБА_2

Судом встановлено, що в порушення вимог закону в спірному заповіті зміст заповіту складений не зі слів заповідача, а особи, на користь якої складено заповіт -ОСОБА_2 В заповіті ж надруковано, що заповіт записаний секретарем зі слів ОСОБА_3. Спадкоємець ОСОБА_2 була присутня при посвідченні заповіту . В тексті спірного заповіту зазначено, що заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_3 і власноручно підписаний в її присутності . В судовому засіданні встановлено, що заповідач ОСОБА_3 за станом здоров»я не змогла уголос прочитати заповіт і тому його уголос прочитала секретар сільради . Нормами права передбачено саме особисте прочитання уголос заповіту та підписання заповідачем . Крім того , ОСОБА_3 через хворобу не змогла сама зазначити в заповіті будь-який текст і як зазначила ОСОБА_4 , як змогла підписала заповіт .Підпис в заповіті мало схожий на підпис заповідача та не співпадає з підписом заповідача в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування та інших документів, які містяться в матеріалах справи. Але щодо невідповідності підпису в заповіті заповідачу, сторона позивача доказів не надавала.

Текст оспорюваного правочину не містить відомостей про свідків присутніх під час його підписання та посвідчення.

Дійсність заповіту вимагає неухильного дотримання порядку його посвідчення та форми, і правове значення має не лише особисте підписання тексту заповідачем, а й особисте вчинення ним решти записів на підтвердження того, що він усвідомлював його зміст і волевиявлення було вільним.

В тексті заповіту заповідачем ОСОБА_3 особисто не зазначено жодного слова.

Враховуючи вищевикладене при складанні та посвідченні заповіту ОСОБА_3 порушено вимоги норм ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами місцевого самоврядування щодо форми та порядку посвідчення заповіту , а секретарем сільської ради не вчинено дій передбачених ч. 4 ст. 207 ЦК України щодо підписання заповіту іншою особою у зв'язку з станом здоров»я заповідача, будь-які застереження в заповіті відсутні. Вказане є підставою для визнання правочину недійсним, оскільки заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Крім цього, звертаючись до суду, позивач ОСОБА_1 визначив підставою для визнання заповіту недійсним , крім порушення форми та порядку посвідчення заповіту , також неспроможність заповідача внаслідок хвороби усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складення заповіту.

Підставою для визнання правочину недійсним за ст. 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному , об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не доведено за допомогою належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_3 внаслідок хвороби при складанні і підписанні заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки заповідача не були втрачені заповідачем, як це було зазначено ОСОБА_2, а знаходяться у ОСОБА_1

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним з підстав порушення вимог щодо його форми та посвідчення. А в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити, так як заповіт визнається недійсним та не втрачені правовстановлюючі документи на спадкове майно.

ОСОБА_2 не позбавлена права згідно ч.1 ст. 1232 ЦК України звернутися з позовом до спадкоємця ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат , зроблених нею на утримання, догляд , лікування та поховання спадкодавця.

Керуючись ст.ст. 1247 , 1257 ЦК України, ст..ст.4,5, 265, 268 ЦПК України,-

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_5), Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (Код ; Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, с.Косівка, вул. Центральна, буд. 50) про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Визнати недійсним заповіт від 7 листопада 2013 року , складений від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, посвідчений секретарем виконавчого комітету Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_4, р.н. №168.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_5) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3), Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (Код ; Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, с.Косівка, вул.Центральна, буд. 50) про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

Повний текст рішення буде складено 2 квітня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення , а якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину , даний строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий