Номер провадження 4-с/643/35/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018

15 лютого 2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Чорного А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, якою просить скасувати постанову про закриття виконавчого провадження від 28.11.2017, винесену державним виконавцем Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області Чорним А.В.

Обґрунтовуючи доводи скарги, зазначає, що в судовому засіданні 19.12.2017 дізнався про наявність постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження про стягнення за рішенням суду з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсації за ? частину спільного сумісного майна у розмірі 11978,27грн. З таким рішенням державного виконавця ОСОБА_1. не погоджений, оскільки підстав для закриття виконавчого провадження, на його,думку не існує, оскільки судове рішення боржником не виконане.

В судовому засіданні скаржник у повному обсязі підтримав вищевикладені обставини і вимоги скарги, просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківської області Чорний А.В. в судовому засіданні з вимогами скарги не погодився повністю, надавши письмові заперечення. Просить скаргу залишити без задоволення.

Суд вивчивши доводи скаржника, заперечення державного виконавця, дослідивши копію матеріалів виконавчого провадження, матеріали скарги, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, встановлено, що на виконанні у Московському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 51828870 з примусового виконання виконавчого листа № 643/13555/15-ц від 22.07.2016, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсації за 1/2 частину спільного сумісного майна у розмірі 11978,27грн.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

27.11.2017 на депозитний рахунок відділу Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від боржника надійшли грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадження № 51828870.

Відповідно до правил п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

28.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі вищенаведених статей Закону, оскільки заборгованість за виконавчим документом, постановами про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження сплачено у повному обсязі та у відповідності до ст.. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» направлено сторонам виконавчого провадження.

На адресу стягувача 28.11.2017 направлено вимогу про надання реквізитів для перерахування суми заборгованості за виконавчим документом.

05.12.2017 державним виконавцем надано розпорядження № 51828870 про перерахування грошових коштів у розмірі 11978,27грн. на реквізиті надані стягувачем, що відповідає даним зазначеним у виконавчому листі № 643/13555/15-ц від 22.07.2016.

07.12.2017 платіжним дорученням № 2643 від 07.12.2017 на рахунок стягувача перераховано суму боргу за вищевказаним виконавчим листом у розмірі 11978,27грн.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» за письмовою заявою стягувача - фізичної особи стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

Отже, аналізуючи вищевикладене суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість дій державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки останній діяв в межах своїх повноважень у відповідності до положень ЗУ «Про виконавче провадження».

Надання з боку ОСОБА_1 виписку ПАТ КБ «ПриватБанк» як у підтвердження доводів скарги, не спростовує висновків суд.

Посилання заявника в судовому засіданні на той факт, що з нього неправомірно стягуються кошти, що не визначені будь-яким рішенням суду, спростовуються приписами ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а також на неправомірні дії державного виконавця щодо несвоєчасного направлення документів стосовно примусового виконання рішення суду тощо, жодними доказами не підтверджено та, взагалі, не є предметом доводів та вимог розглядаємої скарги.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вищевикладене свідчить, що у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 258-261, 263-265, 447-451 ЦПК України, ст. 18, 39, 40, 47 ЗУ «Про виконавче провадження», -

у х в а л и в:

В задоволені вимог скарги ОСОБА_1 заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2018.

Суддя