У х в а л а

27 червня 2018 року

м. Київ

справа №278/1693/17

провадження № 61 - 37631ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 1 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - Житомирська місцева прокуратура, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 1 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 25 квітня 2018 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,на користь ОСОБА_1 229709,10 грн моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

24 травня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) Державна казначейська служба України направила касаційну скаргу.

У касаційній скарзі Державна казначейська служба Українипосилається на звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Згідно пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Зі змісту пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору на підставі вказаного пункту звільняються лише позивачі, а на відповідачів вказана норма закону не поширюється.

Крім того, як на підставу звільнення від сплати судового збору відповідач також посилається на статтю 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду».

Відповідно до статті 14 вказаного Закону заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Згідно частини п'ятої статті 4 вказаного Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових

зусиль для організації свого життя.

Оскільки оскаржені судові рішення у вказаній справі ухвалені за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, підстави для звільнення Державної казначейської служби України від сплати судового збору або його відстрочення за подання касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Таким чином, заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

При пред'явленні позову було заявлено одну вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2017 року визначено в розмірі 1600 грн.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу немайнового характеру, тобто 1280 грн.

ЛистомГоловного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 18 червня 2018 року №05-12/1731-6167 повідомлено про змінені реквізити для зарахування судового збору, які вводяться в дію з 2 липня 2018 року.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення їх недоліків.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 1 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 25 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько