Справа № 454/538/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

В Сокальський районний суд Львівської області звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати виконавчий лист №454/538/14-ц від 12.03.2015р. таким, що не підлягає виконанню та стягнути на його користь безпідставно стягнуте майно.

Заява мотивована тим, що згідно рішення Сокальського районного суду від 08.10.2014р. задоволено позов Львівського державного університету внутрішніх справ про стягнення з нього витрат, пов"язаних з його навчанням у звязку з його звільненням за власним бажанням. Вказане рішення ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному та касаційному порядку. Однак згідно ухвали Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовлено у відкритті касаційного провадження. Як стало відомо заявнику відділом ДВС Сокальського РУЮ проводиться стягнення коштів згідно рішення суду.

Як стало відомо із відповіді представника Львівського державного університету внутрішніх справ, що стягнення коштів не буде припинено.

Звернувшись із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в Сокальський районний суд він отримав відмову у відкритті провадження.

Заявник вказує, що відпрацював три роки згідно договору, укладеного між ним та позивачем, а тому відшкодування коштів, витрачених на його навчання відсутні. На підставі наведеного змушений звернутися із заявою та просить суд зупинити стягнення за виконавчим листом та стягнути у його користь безпідставно набуті кошти.

27.04.2017 року ухвалою Сокальського районного суду Львівської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Згідно ухвали апеляційного суду Львівської області від 14.11.2017р. передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2018р. справу передано головуючому судді.

В судове засідання заявник не прибув, надав заяву в якій просить судове засідання проводити у його відсутності, заяву підтримує та просить задоволити у повному обсязі.

Представник Львівського державного університету внутрішніх справ в судове засідання повторно не прибув та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового розгляду заяви. Заяв та заперечень суду не поступало.

Відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Вивчивши матеріали заяви, справу № 454/538/14-ц, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 08.10.2014р. задоволено позов Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 та вирішено стягнути з останнього 14232,84грн. витрат на навчання та 243,60грн. судового збору.

Згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 02.12.2014р. апеляційну скаргу відхилено а рішення першої інстанції залишено без змін.

10.01.2017р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, проте згідно ухвали від 19.01.2017р. відмовлено у відкритті провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Безносяк Н.С. Сокальського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області 09.12.2016р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №454/538/14-п виданого 12.03.2015р. Сокальським районним судом.

Згідно вказаного виконавчого провадження боржником є ОСОБА_1, а стягувачем Львівський державний університет внутрішніх справ.

Обов"язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК. Так, зобов"язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов"язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Згідно з положеннями ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України відповідно до ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України.

Як встановлено в судовому засіданні рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08.10.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 витрат, повязаних з його навчанням набрало законної сили, не скасовано та звернуто стягувачем до виконання тому підлягає обов"язковому виконанню, оскільки обовязки за рішенням суду не виконані.

Крім того, відповідно до п.9 Постанови Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006р., «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», у разі поновлення особи на посаду курсанта, особи офіцерського складу після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування нею витрат стягнення їх сум припиняється на підставі вимог стягувача.

Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов"язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» (лист від 01.07.2015) словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

В даному випадку суд не вбачає з наведених вище обставин правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому заява ОСОБА_1 є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Сокальский районний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали протягом пятнадцяти днів з моменту отримання її копії.

Головуючий: Л. Ю. Фарина