Постанова

Іменем України

27 березня 2018 року

м. Київ

справа № 759/19652/17

провадження № 22-ц/796/3096/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Махлай Л.Д., Кравець В.А.,

за участю секретаря Синявського Д.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рисс МаринаОлександрівна

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рисс Марини Олександрівни

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва у складі судді Ул'яновської О.В. від 17 січня 2018 року про відкриття провадження,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (далі - ПН КМНО) Рисс М.О., ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2018 відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою в частині щодо порушення судом правил підсудності відповідач ПН КМНО Рисс М.О. звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права в частині недотримання правил підсудності, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Вказувала, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції не врахував, що позовні вимоги стосуються визнання недійсною довіреності, а тому правила виключної підсудності у даному випадку не можуть бути застосовані.

Крім цього, зазначала, що коли відповідачем у справі є приватний або державний нотаріус, позов повинен подаватися за місцем здійснення ним зареєстрованої нотаріальної діяльності. Приватний нотаріус, який посвідчував оскаржуваний правочин, здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_2, що відноситься до юрисдикції Печерського району м. Києва.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року про відкриття провадження у справі, прийняти постанову про направлення справи для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4, діючи в інтересах позивача, надіслала на адресу суду відзив на апеляційну скаргу.

Зазначала, що позивач звернувся до суду з позовом до двох відповідачів, один з яких проживає за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з чим позов може бути подано до Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим

Позивач, посилаючись на вказані обставини, та користуючись своїм правом, передбаченим ч. 15 ст. 28 ЦПК України, якою визначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача, звернувся до Апеляційного суду м. Києва із заявою про визначення територіальної підсудності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року підсудність справи за позовом ОСОБА_1 до ПН КМНО Рисс М.О., ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину визначено Святошинському районному суду м. Києва.

Вважала, що всі доводи апеляційної скарги ПН КМНО Рисс М.О. зводяться до незгоди з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.12.2017 про визначення територіальної підсудності даної справи, яка не підлягає оскарженню.

Крім цього, вказувала на те, що предметом позову є визнання недійсною довіреності, якою надані права щодо вчинення правочинів та здійснення інших юридичних дій щодо нерухомого майна, а саме земельних ділянок, розташованих в Автономній Республіці Крим в смт Масандра.

Посилаючись на те, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а питання про відкриття провадження у справі вирішено судом у відповідності до вимог закону, просила залишити апеляційну скаргу ПН КМНО Рисс М.О. без задоволення, а ухвалу без змін.

Представник відповідача ПН КМНО Рисс М.О. - Стрижова О.Р. апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених в ній.

Позивач та його представник - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Відповідач - ОСОБА_3, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_3

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом до двох відповідачів - ПН КМНО Рисс М.О. та ОСОБА_3

Положеннями статті 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема, частиною 15 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Наведені обставини та положення закону приводять до висновку, що позивач має право на розгляд спору, який виник між сторонами, як за місцем проживання відповідача ОСОБА_3, так і за місцезнаходженням відповідача ПН КМНО Рисс М.О.

Як вбачається з позовної заяви місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є: АДРЕСА_1. Така ж адреса проживання ОСОБА_3 зазначена і в оскаржуваній позивачем довіреності (а.с. 11).

Позивач, скориставшись своїм правом щодо подання позову за вибором позивача в грудні 2017 року з підстав, передбачених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», звернувся до Апеляційного суду м. Києва із заявою про визначення територіальної підсудності даної справи.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.12.2017 клопотання ОСОБА_1 задоволено та підсудність справи за позовом ОСОБА_1 до ПН КМНО Рисс М.О. ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину визначено Святошинському районному суду м. Києва.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що питання про відкриття провадження у справі судом першої інстанції вирішено правильно з дотриманням норм процесуального права.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ПН КМНО Рисс М.О. - СтрижоваО.Р. визнала, що ухвала Апеляційного суду м. Києва від 20.12.2017 про визначення територіальної підсудності даної справи є обов'язковою для суду першої інстанції.

Фактично доводи апеляційної скарги ПН КМНО Рисс М.О. зводяться до незгоди з ухвалою Апеляційного суду м. Києва про визначення територіальної підсудності справи.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незгоди з ухвалою Апеляційного суду м. Києва про визначення територіальної підсудності даної справи, оскільки ухвала суду апеляційної інстанції про визначення підсудності не є предметом апеляційного оскарження.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі відкрито з дотримання правил підсудності, тобто судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог процесуального закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу РиссМарини Олександрівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 27 березня 2018 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді Л.Д. Махлай

В.А. Кравець