Справа № 212/5702/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Деменко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», третя особа Державне підприємство «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України, про зняття арешту з транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Вердикт Фінанс» про зняття арешту з транспортного засобу, в якому просив зобовязати ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України скасувати арешт на належний йому транспортний засіб марки Daewoo Lanos D4MM550, 2003 року випуску, номер кузова (кузова рами) VIN-SUPTF69YD3W170993, а також виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 26.12.2013 за № 14098150.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.11.2009 за біржовою угодою № 945063 ним був придбаний вищезазначений автомобіль, який в 2017 році позивач вирішив продати, в звязку з чим отримав від реєстратора витяг № 52766995 від 06.07.2017, з якого видно, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься запис від 26.12.2013 за № 14098150 про накладення арешту на автомобіль, який на момент внесення такого запису належав позивачу. Запис про обтяження внесений на підставі договору факторингу 05/12-КВ від 20.04.2012 ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс». Крім того, зазначив, що у нього кредитних зобовязань немає, а боржник за кредитним зобовязанням йому не знайомий. Вважає, що на теперішній час на належне йому майно безпідставно накладено обтяження, чим порушені його майнові права щодо розпорядження цим майном.

15 вересня 2017 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 22 вересня 2017 року.

Ухвалою суду від 22 вересня 2017 року було доручено Оболонському районному суду м. Києва та Шевченківському районному суду м. Києва в порядку ст. 132 ЦПК України, (який діяв на той час), вручити та допитати в якості відповідача та третьої особи ТОВ «Вердикт Фінанс» та ДП «Інформаційний центр» Мінюст України, до виконання доручення провадження у справі зупинено.

24 листопада 2017 року до суду було повернуто від Шевченківського районного суду м. Києва доручення без виконання через повторну неявку представника третьої особи на виклик в судове засідання.

27 грудня 2017 року до суду було повернуто від Оболонського районного суду м. Києва доручення без виконання через повторну неявку представника відповідача на виклик в судове засідання.

Ухвалою суду від 09 січня 2018 року провадження у справі поновлено та призначено судовий розгляд на 07 лютого 2018 року, який було відкладено за клопотанням позивача про надання часу для звернення за правовою допомогою та для подання клопотання про витребування доказів.

27 лютого 2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в позові, зазначив, що ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло право грошової вимоги та застави до Позичальника та Заставодавця за Договорами кредиту та застави спірного автомобіля, і за таких обставин легковий автомобіль марки Daewoo Lanos D4MM550, 2003 року випуску, номер кузова (кузова рами) VIN-SUPTF69YD3W170993, виступає предметом забезпечення (застави) належного виконання кредитного договору № 788ДО327к від 21 вересня 2005 року позичальника ОСОБА_2, борг якого на теперішній час перед кредитором не погашено. Крім того, доповнив, що ТОВ «Вердикт Фінанс» невідомо яким чином заставний автомобіль був відчужений, а так само правомірність укладення 04.11.2009 біржової угоди № 945063, оскільки договір застави транспортного засобу був укладений значно раніше ніж біржова угода. Вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки застава зберігає силу і спірний автомобіль є предметом забезпечення належного виконання кредитного договору.

Ухвалою суду від 07 березня 2018 року задоволено клопотання позивача та витребувано з Територіального сервісного центру 1243 інформацію про усіх власників спірного транспортного засобу, із зазначенням їх зміни, а також про наявність на день зміни власників обтяжень транспортного засобу. Судовий розгляд відкладений для отримання зазначених відомостей.

04 квітня 2018 року судовий розгляд був відкладений за клопотанням представника позивача через неотримання судом витребуваних доказів.

24 травня 2018 року за клопотанням представника відповідача про надання часу для ознайомлення з витребуваними доказами, які надійшли до суду судовий розгляд відкладений до 20 червня 2018 року.

Позивач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, врахувати надані раніше пояснення, відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи до суду не зявився, був повідомлений належним чином про розгляд справи, заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

З огляду на викладене, враховуючи, що від позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник третьої особи на неодноразові виклики до суду не зявився, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що з 20.09.2005 власником автомобіля марки Daewoo Lanos D4MM550, 2003 року випуску, номер кузова (кузова рами) VIN-SUPTF69YD3W170993, реєстраційний номер НОМЕР_1 був ОСОБА_3, який 21 вересня 2005 року клав із АКІБ «УкрСиббанк» Договір застави транспортного засобу з метою забезпечення зобовязань за кредитним договором № 788ДА327К від 21 вересня 2005 року (а.с. 103, 71-75).

З 08 жовтня 2005 власник заставного автомобіля (реєстраційний номер НОМЕР_2) є ОСОБА_4, а починаючи з 05 листопада 2009 року автомобіль перебуває у власності позивача ОСОБА_1, який його придбав за біржовою угодою № 945063 від 04.11.2009, яка не зберігалася в Територіальному сервісному центрі № 1243 в звязку із закінченням архівного терміну зберігання. (реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_3) (а.с. 103).

Під час реєстрації ОСОБА_1 автомобіля будь-які обтяження або обмеження щодо вказаного автомобіля були відсутні, що підтверджується листом Територіального сервісного центру № 1243 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України, з якого вбачається, що обтяження транспортного засобу зареєстровано 26 грудня 2013 року (а.с. 103-104).

Згідно з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 26 грудня

2013 року о 16:20:41 за № 14098150 реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна на підставі договору факторингу 05/12-КВ від 20.04.2012 ТОВ «Кредекс Фінанс», ТОВ «Вердикт Фінанс»; об'єкт обтяження транспортний засіб марки Daewoo Lanos D4MM550, 2003 року випуску, номер обєкта VIN-SUPTF69YD3W170993, номер державної реєстрації АЕ 8060 АК; обтяжувач ТОВ «Вердикт Фінанс»; боржник ОСОБА_3, тип обтяження: усі типи, відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати (а.с. 7).

Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу» та стаття 572 ЦК України).

Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави.

Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обовязки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом

Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про наявність договору, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, тим більше, що позивач придбавав спірний автомобіль вже у іншого власника, відмінного від заставодавця.

Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Таким чином, враховуючи, що на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати збереження сили застави для нового власника майна позивача ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на те, що лише 26 грудня 2013 року накладено обтяження на належний позивачу на праві власності автомобіль, який він набув на законних підставах

04 листопада 2009 року, тобто обтяження були встановлені більше ніж через чотири роки після придбання позивачем транспортного засобу, у звязку з чим позивач позбавлений можливості здійснювати право власності на власний розсуд, суд вважає за необхідне усунути позивачу такі порушення шляхом зняття обтяження.

Доводи відповідача, що в даному випадку застава зберігає силу у разі переходу права власності до іншої особи є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки на момент укладення договору купівлі-продажу запис щодо обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній, позивач набув майно на підставі відплатного договору, а відтак є добросовісним набувачем.

Що стосується позовної вимоги зобовязати саме третю особу скасувати арешт на транспортний засіб, суд вважає в цій частині позовні вимоги необґрунтованими, і такими, що не підлягають задоволення, з огляду на невірно обраний позивачем засіб захисту і тому, підлягають задоволенню лише позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виключення (зняття) обтяжень рухомого майна.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України в звязку із задоволенням немайнового позову, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 388, 391, 572 ЦК України, Законами України «Про заставу», «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 12, 13, 43, 79-81, 141, 211, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», третя особа Державне підприємство «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України, про зняття арешту з транспортного засобу, задовольнити частково.

Зняти обтяження у вигляді застави та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстровий № 14098150 від 26.12.2013) належний ОСОБА_1 на праві приватної власності автомобіль марки Daewoo Lanos D4MM550, 2003 року випуску, номер кузова (кузова рами) VIN-SUPTF69YD3W170993, номер державної реєстрації АЕ 2447 ЕВ (номер державної реєстрації АЕ8060АК).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 02 липня 2018 року.

Суддя: О. В. Колочко