Постанова

Іменем України

05 березня 2018 року

м. Київ

справа № 344/14862/13-ц

провадження № 61-9602св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Крихівецька сільська рада,

треті особи: ОСОБА_5, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Крихівецька мрія», товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатрембудсервіс»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2016 рокуу складі судді: Бабій О. М. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2016 року у складі суддів: Соколовського В. М., Пнівчука О. В., Василишина Л. В.,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Крихівецької сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 29 березня 2011 року, визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 квітня 2011 року, скасування державної реєстрації права власності.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та засновником об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) «Крихівецька мрія». Рішенням господарського суду Івано-Франківської області, яке набрало законної сили, зобов'язано ТОВ «Карпатрембудсервіс» передати на баланс ОСББ «Крихівецька мрія» житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 у спосіб і в порядку, визначеному законодавством. Керівництво ТОВ «Карпатрембудсервіс» ухиляється від виконання рішення суду. Не повідомивши ОСББ «Крихівецька мрія» та жителів будинку, сільська рада рішенням від 29 березня 2011 року присвоїла поштову адресу гаражу по АДРЕСА_1, гараж № 1 та визнала право власності на гараж за ТОВ «Карпатрембудсервіс», а 14 квітня 2011 року видала свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Приймаючи оскаржуване рішення, сільська рада свідомо ігнорувала неодноразові звернення громадян, юридичних осіб, депутатів із закликами не приймати рішень, а тому прийняте рішення є необґрунтованим.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що позивач не довів порушення його права як власника майна, а тому стаття 393 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин; земельна ділянка, на якій розміщений гараж, належала на момент його введення в експлуатацію ТОВ «Карпатрембудсервіс» на праві постійного користування з цільовим призначенням - для будівництва двох чотирьохквартирних будинків, ТОВ «Карпатрембудсервіс здійснювало будівництво гаража на земельній ділянці у відповідності до цільового призначення, визначеного генеральним планом населеного пункту та державним актом, не було необхідності виготовлення технічної документації на зміну цільового призначення; законодавством не передбачено обов'язку подавати органу місцевого самоврядування оригінали документів. Твердження позивача, що копія державного акту є підробкою, а єдиний належний та допустимий доказ наявності права землекористування, яким є витяг з державного земельного кадастру, не був наданий суду, не підтверджено належними доказами.

30 серпня 2016 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просить рішення Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2016 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суди при вирішенні справи в повному обсязі не дослідили докази, проігнорували обставин, що мають значення для вирішення спору, а саме: для оформлення права власності було подано копію технічного паспорту на гараж та копію державного акту на право постійного користування земельною ділянкою 1986 року, а не оригінали таких документів; технічна документація на зміну цільового призначення земельної ділянки не виготовлялась, сам гараж є самовільно збудованим; копія державного акту є підробкою, а витяг з державного земельного кадастру не був наданий суду; порушення його права як власника було доведено при розгляді справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі № 344/14862/13-ц.

У відзиві на касаційну скаргу від 17 листопада 2016 року представник Крихівецької сільської ради ОСОБА_6 вказує, що касаційна скарга має бути відхилена, оскільки позивачем не вказано, яке конкретно його цивільне право було порушено Крихівецькою сільською радою. Законодавством не передбачено обов'язку подавати органу місцевого самоврядування оригінали документів. Землі житлової забудови можуть використовуватись в тому числі і для гаражного будівництва, тому ТОВ «Карпатрембудсервіс здійснювало будівництво гаража на земельній ділянці у відповідності до цільового призначення, визначеного генеральним планом населеного пункту та державним актом, не було необхідності виготовлення технічної документації на зміну цільового призначення. Рішення Крихівецької сільської ради відповідають чинному законодавству і є законними.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа № 344/14862/13-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1 та є членом ОСББ «Крихівецька мрія». Згідно копії державного акту на право користування землею право користування земельною ділянкою за вказаною адресою належить ТОВ «Карпатрембудсервіс».

16 березня 2011 року в. о. генерального директора ТОВ «Карпатрембудсервіс» подано заяву до виконавчого комітету Крихівецької сільської ради у складі Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області з проханням присвоїти поштову адресу гаражу на АДРЕСА_1 - гараж № 1 і визнати право власності на гараж №1 на АДРЕСА_1 за ТОВ «Карпатрембудсервіс». До заяви було додано копію технічного паспорта на гараж №1 на АДРЕСА_1 за реєстровим номером 23/4994, а також копію Державного акту на право користування землею 1986 року. Виконавчий комітет Крихівецької сільської ради у складі Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області розглянув заяву та прийняв рішення № 36 від 29 березня 2011 року присвоїти поштову адресу гаражу - гараж №1 по АДРЕСА_1.

14 квітня 2011 року ТОВ «Карпатрембудсервіс» було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на гараж № 1 на АДРЕСА_1. Суди встановили, що вказаний гараж збудований не ТОВ «Карпатрембудсервіс», а ОСОБА_7 На час розгляду справи у суді право власності на гараж № 1 по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу та свідоцтва про право власності.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов'язане з позбавленням його суб'єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

У статті 16 ЦК України передбачено право особи на звернення до суду з вимогою про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тлумачення статті 393 ЦК України свідчить, що акт органу місцевого самоврядування, визнається незаконним якщо: право власника порушено; підставою цього порушення є видання акту органом місцевого самоврядування; такий акт не відповідає закону.

Встановивши, що позивач не довів наявність порушення його цивільного права та не довів підстави позову належними та допустимими доказами, суди зробили правильний висновок про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень Верховного Суду. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв'язку із наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Оскільки оскаржені судові рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель