АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 681/1360/17
Провадження № 22-ц/792/503/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1П.(суддя доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю апелянтки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 681/1360/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 10 січня 2018 року (суддя Горгулько Н.А.) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування збитків.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянтки та її представника, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_4 зазначала, що 26.07.2011 року вона продала належний їй житловий будинок та усі кошти від продажу передала відповідачці, з яких 10 000 доларів США були надані для придбання автомобіля та будівництва гаража, а решта 6000 доларів США - на зберігання. Позивачка вказує, що в жовтні 2012 року у неї виник спір з відповідачкою, остання вигнала її з будинку і на вимоги про повернення коштів в сумі 6000 доларів США, що були передані на зберігання, повідомила, що грошей у неї немає. Позивач зазначає, що вона є особою похилого віку, потребує додаткових витрат на лікування, змушена проживати в орендованій квартирі, а відповідач, порушує її майнове право, передавши іншій особі без згоди позивачки її гроші та не бажає їх повернути, у звязку з чим просила суд стягнути з ОСОБА_6 на свою користь 156160 грн. на відшкодування заподіяних збитків та судові витрати.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 10 січня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 оскаржила його в апеляційному порядку та вказує, що це рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи і ухвалення незаконного рішення. На думку апелянтки, суд першої інстанції неповно зясував обставини справи та безпідставно не взяв до уваги те, що на виконання вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України вона надала суду копію відповіді Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 28.09.2017 року №1769/119-17, яка підтверджує факт існування між нею та ОСОБА_6 договору зберігання грошей в сумі 6000 доларів США та факт отримання ОСОБА_6 16 тис. доларів США на зберігання. Про факт існування між сторонами спору з приводу повернення коштів також свідчить копія ухвали Полонського районного суду у справі за позовом позивачки до відповідачки про стягнення збитків, що була залишена судом без розгляду. На думку апелянтки, хоч вона і не передавала доньці гроші саме за письмовим договором, проте недодержання письмової форми правочину, що встановлена законом, не має наслідком його недійсності з огляду на надані позивачкою докази.

Також апелянт зазначає, що судом не було вирішено її вимогу про витребування матеріалів кримінального провадження, відкритого за її заявою, у звязку з чим просила суд оскаржуване рішення скасувати та ухвали нове про задоволення її позову.

ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених і просять скасувати рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_6 до суду не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, подавши до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначала, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з підстав недоведеності позивачем позовних вимог.

Відповідно до пунктів 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції виходив з того, що згідно договору купівлі-продажу від 26.07.2011 року ОСОБА_4 продала гр. ОСОБА_7 житловий будинок з господарською спорудою № 1, що знаходиться по вул. П. Маркіша в м. Полонне. Цей продаж вчинено за домовленістю сторін в сумі 132000 грн. (а.с.3).

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_4 після продажу вказаного будинковолодіння було побудовано гараж та придбано автомобіль, який вподальшому був відчужений. І вказані обставини визнаються позивачкою ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачкою не надано доказів на підтвердження укладення між сторонами договору зберігання коштів, факту передачі коштів на зберігання відповідачу та їх суму.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Статтею ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

В свою чергу, однією з підстав виникнення зобов'язань із зберігання майна є договір зберігання, який належить до категорії договорів про надання послуг.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

ЦК України не вимагає укладати письмові договори зберігання у вигляді єдиного письмового документу, що підписується сторонами. В силу абзацу 3 ч. 1 ст. 937 ЦК України письмова форма договору зберігання вважається дотриманою тоді, коли прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Проте це положення не узгоджується зі ст. 207 ЦК України, оскільки перераховані вище документи підписуються в односторонньому порядку зберігачем. Тому положення ст. 937 ЦК України потрібно розуміти як доповнення до ст. 207 ЦК України, а не як виключення із загального правила.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України помилково не взято до уваги, що факт укладення між сторонами договору зберігання коштів в сумі 6000 доларів США підтверджується копією відповіді Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 28.09.2017 року є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції з врахуванням положень ст. 89 ЦПК України дано вірно оцінку вказаній відповіді, як письмовому доказу в сукупності із іншими доказами, що надавалися учасниками справи. Так, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що зазначена вище копія відповіді беззаперечно не підтверджує передання ОСОБА_4 відповідачці коштів в сумі 6000 доларів США на зберігання, у звязку з чим вказаний висновок обґрунтовано не взято судом до уваги. І колегія суддів вважає, що ці доводи апелянтки зводяться до незгоди із оцінкою доказів судом першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не розглянуто клопотання позивачки про витребування з Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області матеріали кримінального провадження №0000207 від 12.03.2013 року є безпідставними, адже як вбачається із матеріалів справи, а саме протоколу судового засідання від 10.01.2018 року (а.с. 31 - 32) позивачка та її представник зазначали, що будь-які клопотання до початку розгляду справи по суті відсутні.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не було враховано, що недодержання письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності з огляду на надані позивачкою докази, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Встановлено, що в суді першої інстанції представник відповідачки заперечував факт укладення між ОСОБА_6 та позивачкою договору зберігання коштів та факт їх передачі, а ОСОБА_4 та її представником доказів на укладення договору та передачі коштів в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України суду надано не було.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 10 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 березня 2018 року.

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Справа №22ц/792/503/18

Доповідач Корніюк А.П. Категорія: 19