РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2320/17

16 лютого 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2008 року. Від шлюбу мають двох дітей: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейні стосунки між позивачкою та відповідачем не склалися. Позивачка разом з дітьми проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 та самостійно піклується про їхніх спільних з відповідачем дітей, доглядає і виховує та матеріально по мірі своїх можливостей утримує. Зазначає, що чоловік матеріально забезпечений, так як отримує пенсію як інвалід ІІ групи, має стабільний грошовий дохід, а тому має реальну можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, інших дітей, на утриманні у відповідача не має.

Враховуючи викладене та керуючись стаття 55, 150, 180-183 СК України просить суд задоволити її позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та вказала, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 300 грн., а на доньку у розмірі 200 грн., оскільки іншого доходу окрім пенсії по інвалідності він не має, то сплачувати аліменти у більшому розмірі він не має можливості.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з дотриманням балансу прав та обовязків сторін у справі та враховуючи інтереси дітей вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 лютого 2008 року, сторони уклали шлюб у Виконавчому комітеті Гузіївської сільської ради Івано-Франківської області, про що вчинено актовий запис №2, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ №050506 від 15 лютого 2008 року (а.с. 3).

Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, 24 березня 2014 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження серії 1-НМ № 153591 та серія І-ГЮ № 208831 (а.с. 4-5).

Встановлено, що позивачка ОСОБА_4, разом з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою № 502/02-29 від 26.11.2017 року виданою виконкомом Гутянської сільської ради Костопільського району Рівненської області (а.с. 6).

Судом встановлено, що домовленість між батьками неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, щодо способу виконання відповідачем обовязку по утриманню дітей відсутня.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки домовленість між сторонами про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дітей.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Судом встановлено, що відповідач є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1944 грн. 18 коп.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня по 30 червня становить 1492 гривні, з 1 липня по 30 листопада 1559 гривень, з 01 по 31 грудня 1626 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня по 30 червня становить 1860 гривні, з 1 липня по 30 листопада 1944 гривень, з 01 по 31 грудня 2027 гривень.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною 2 статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Враховуючи вищевикладене та вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо дитини, за таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) батька дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову до суду.

Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці.

На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову до суду.

Окрім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи ту обставину, що відповідач є інвалідом ІІ групи і відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд вважає за вірне понесені судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп. компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 до ОСОБА_5, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) батька дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову до суду, а саме з 07 листопада 2017 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Понесені судові витрати по справі в сумі 704 (сімсот чотири гривні) гривень 80 копійок компенсувати за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Повний текст рішення складено 19 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_8