Справа № 694/115/18
провадження №/694/137/18
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"07" лютого 2018 р. м.Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна,

встановила :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування арешту на будинок по вул.Перемоги,23, с.Княжа, Звенигородського р-ну, Черкаської обл. який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №4986429 від 21.05.2007 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 21.05.2007 р. за №4986429 про арешт будинку по вул.Перемоги, 23 с.Княжа Звенигородського району Черкаської області; всі судові витрати у повному обсязі стягнути з винуватців обставин.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім»я (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв»язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Крім того, згідно роз»яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року, відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Проте в порушення вимог вищевказаної постанови ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначає відповідача, за наявності третіх осіб, (на права та обов'язки якого може вплинути рішення по даній справі), їх місцезнаходження або проживання чи перебування, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв»язку. Тому ОСОБА_1 необхідно визначитись із суб»єктивним складом учасників справи.

В абз.1,2 пункту 1 своєї постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03 червня 2016 року роз»яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов»язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Як роз»яснив в пункті 5 своєї постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03 червня 2016 року у разі якщо опис та арешт майна проводиться державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК, а не позов.

Крім того, арешт скасовує той орган, який його накладав, що також передбачено ст.60 Закону України «Про виконавче провадження».

Перед судом ставиться питання про зняття арешту з майна, накладеного Звенигородським районним судом, однак не вказано, на підставі чого був накладений арешт, по якому судовому рішенню (справі), що унеможлює зрозуміти про зняття арешту з майна, який був накладений в порядку виконання судового рішення, ухваленого Звенигородським районним судом чи ставиться позовна вимога щодо закінчення виконавчого провадження, що не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Також в порушення п.п.9,10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить - попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв»язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною 5,8 ст. 175 ЦПК України, зокрема, визначено, що позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вищевказаної норми ОСОБА_1 не додано до позовної заяви доказів накладення арешту на належне їй майно, також не зазначено на підставі чого такий арешт накладено.

Позивачем в позовної заяви не вказано, чи звертався позивач до Відділу Державної виконавчої служби Звенигородського районного управління юстиції Черкаської області з відповідною заявою про зняття арешту з його майна, якщо так, позивачу необхідно було надати інформацію щодо наслідків його звернення, однак вказаної інформації до суду позивач не надав.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України, позивачці необхідно додати до виправленої позовної заяви її копію та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

Крім того, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, ОСОБА_1 не сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. за подання позовної заяви до суду, або в позовній заяві необхідно зазначити підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя залишає заяву без руху, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

Отже, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення наведених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме п"ять днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185,260 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 про зняття арешту з майна - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення наведених вище недоліків - п»ять днів з дня вручення даної ухвали та роз»яснити, що у випадку невиконання ухвали у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя