Справа № 577/5192/17
Провадження № 2/577/206/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі

головуючого судді: Семенюк І.М.

за участі секретаря Кузнєцовій Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за позовом виконавчого комітету Конотопської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ,-

ВСТАНОВИВ :

Представник виконкому Конотопської міської ради ОСОБА_1 просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати дитину до органу опіки та піклування Конотопської міської ради для подальшого влаштування, а також стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття . Свої вимоги мотивує тим , що відповідач є матір»ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька записані зі слів матері. Відповідач має ще трьох малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 Родина відповідача з листопада 2016 року перебуває контролі служби міської ради у справах дітей у зв»язку з неналежним виконанням матір»ю батьківських обов»язків. Останні три роки діти відповідача ОСОБА_7 і ОСОБА_5 проживають з бабусею по лінії їх батька ОСОБА_8 в АДРЕСА_1. З 05.09.2017 р. найменша дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває в Сумському обласному спеціалізованому будинку дитини. За час перебування дитини в закладі мати жодного разу її не відвідала, станом здоров»я не цікавилася. Відповідач веде неорганізований спосіб життя , не працює , постійно змінює місце проживання. Останнім часом відповідач співмешкає з ОСОБА_9 в с. Підлипне , де відсутні умови для проживання дітей, в будинку збираються сумнівні компанії, які зловживають алкогольними напоями і вчиняють сварки та бійки. В липні 2017 року відповідач залишила свою доньку ОСОБА_3 у матері , де дитина контактувала з хворим на туберкульоз дідусем , на запрошення відповідача на перевірку у дитини реакції манту та на огляд до лікаря фтизіатра ОСОБА_2 з дитиною не з»явилася. Лише 12.07.2017 р. після огляду лікаря дитина з матір»ю направлена на консультацію до обласного лікаря фтизіатра і 16.08.2017 р. дитина госпіталізована до дитячого туберкульозного відділення КЗ « Сумська міська дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» у супроводі тітки ОСОБА_11 За час перебування дитини у закладі , мати жодного разу не провідала дочку, не цікавилася її розвитком, продуктів харчування , речей та ліків не передавала, хоча отримувала соціальну допомогу, яку витрачала на власні потреби. Фахівцем Центру соціальних служб для сім»ї , дітей та молоді було неодноразово відвідано відповідача за місцем мешкання, однак, доступу до житла не було. Зі слів сусідів встановлено, що відповідач разом зі співмешканцем постійно вживають спиртні напої , ведуть асоціальний образ життя. З цього приводу з ними проводилися профілактичні бесіди , попереджалися про наслідки невиконання батьківських обов»язків , проте, ситуація не змінилася. Крім того, 14.07.2017 р. та 24.11.2017 р. ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов»язків, однак, ніякого результату не послідувало. На Комісію з питань захисту прав дитини , де розглядалося питання доцільності позбавлення матері батьківських прав ОСОБА_2 не з»явилася, , однак, наступного дні з»явилася до управління соціального захисту дл переоформлення соціальної допомоги на дітей, що свідчить про матеріальний зиск , який має за рахунок дітей, при цьому самоусунувшись від їх виховання. За таких обставин орган опіки та піклування вважає необхідним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у зв»язку з ухиленням від виконання батьківських обов»язків , так як це буде відповідати інтересам дитини.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що службою у справах дітей було всебічно вивчено життєву ситуацію, в якій опинилася малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Родина ОСОБА_2 перебуває під контролем служби у справах дітей, вони проводили з нею чисельні бесіди, ОСОБА_2 часто перебуває у стані алкогольного сп»яніння, веде неорганізований спосіб життя, притягувалася до адміністративної відповідальності, її дитина тривалий час перебуває в лікувальному закладі, а мати ніяким чином не цікавиться її долею. На даний час з дитиною у лікарні перебуває її біологічний батько . Встановлені обставини належним чином підтверджені і свідчать про ухилення матері від виховання своєї дитини. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує, просить не позбавляти її батьківських прав . Хоча вона не працює і доходу не має, їй допомагають батьки її співмешканця ОСОБА_9 .Вона свого житла не має, однак зареєстрована в АДРЕСА_2 у колишньої свекрухи , де проживають її діти і має намір там проживати з ОСОБА_3.

Суд ,вислухавши сторони , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Позиція, що дитина може бути розлучена з матір'ю у виняткових випадках, також викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року №39948/06 у справі «Савіни проти України».

Відповідно до ч.ч.1.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з принципом 2 Декларації про права дитини, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи і гідності.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В свідоцтві про народження малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір»ю записана ОСОБА_2 ( а.с.7).

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відповідач є матір»ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька записані зі слів матері. Родина відповідача з листопада 2016 року перебуває контролі служби міської ради у справах дітей у зв»язку з неналежним виконанням матір»ю батьківських обов»язків. ОСОБА_2 веде неорганізований спосіб життя , ніде не працює , постійно змінює місце проживання, останній час співмешкає з ОСОБА_9 в с. Підлипне , де не створено умов для дітей, в будинку збираються сумнівні компанії, які зловживають алкогольними напоями і вчиняють сварки та бійки. 16.08.2017 р. ОСОБА_3 госпіталізована до дитячого туберкульозного відділення КЗ « Сумська міська дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» у супроводі тітки ОСОБА_11 За час перебування дитини у закладі , мати жодного разу не провідала дочку, не цікавилася її розвитком, продуктів харчування , речей та ліків не передавала, хоча отримувала соціальну допомогу, яку витрачала на власні потреби. Фахівцем Центру соціальних служб для сім»ї , дітей та молоді було неодноразово відвідано ОСОБА_2 за місцем мешкання, однак, доступу до житла не було. 14.07.2017 р. та 24.11.2017 р. ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов»язків, однак, ніякого результату не послідувало. За таких обставин, орган опіки та піклування Конотопської міської ради , виходячи з інтересів дитини , вважає за доцільне позбавити ОСОБА_11 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як це буде відповідати її інтересам . ( а.с.5,6)

Згідно довідки-характеристики Виконавчого комітету Підлипненської сільської ради м. Конотоп Сумської області від 16.11.2017 року, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_2 , однак за даною адресою не проживає. ОСОБА_2 проживає без реєстрації з ОСОБА_9 за АДРЕСА_3 . В будинку збираються сумнівні компанії, які зловживають спиртними напоями та влаштовують сварки та бійки. ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу на дітей, але витрачає не за призначенням . За час перебуванні дітей у державних закладах , мати жодного разу їх не відвідала ( а.с.11)

З довідки Конотопського міськрайцентру зайнятості від 23.11.2017 р. вбачається, що ОСОБА_2 не зареєстрована в Конотопському міськрайцентрі зайнятості як безробітна і на теперішній час на обліку не знаходиться.( а.с.12)

З повідомлення Конотопського ВП ГУНП в Сумській області від 17.08.2017 р. видно, що ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП і до неї застосоване попередження , а також, 24.11.2017 р. за ч.2 ст. 184 КУпАП штраф 51 грн. ( а.с.13,17)

Зі звернення Підлипненської сільської ради м. Конотоп Сумської області до Служби у справах дітей Конотопської міської ради від 13.07.2017 р. вбачається, що ОСОБА_2 залишила свою доньку ОСОБА_3 у матері, де дитина контактувала з хворим на туберкульоз дідусем. 11 липня 2017 року завідуючим амбулаторією, фельдшером та сільським головою з ОСОБА_2 була проведена бесіда про необхідність проведення термінового огляду дитини лікарем фтизіатром , і після огляду лікарем дитина була направлена до обласного лікаря фтизіатра( а.с.14)

Відповідно до зобов»язання, наданого ОСОБА_2 , остінній роз»яснені наслідки невиконання батьківських обов»язків ( а.с.15)

З повідомлення КЗ « Сумська міська дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» вбачається. Що в лікарні перебуває на лікування дитина ОСОБА_3. За час перебування дитини в закладі мати жодного разу не відвідала доньки, не цікавилася її здоров»ям, не купувала ліків, дитина не має речей для прогулянок на свіжому повітрі , продукти харчування не передавала. ( а.с.16)

У зверненні Конотопського міського центру соціальних служб для сім»ї , дітей та молоді зазначено, що у них на обліку перебуває багатодітна сім»я ОСОБА_2, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Мати ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, разом зі співмешканцем вживає спиртні напої , дітьми не цікавиться, ніде не працює, живе за рахунок державних соціальних допомог на дітей, тому з метою захисту прав дітей просять Службу у справах дітей Конотопської міської ради вжити відповідні заходи. ( а.с.18)

Згідно акту обстеження умов проживання від 11 липня 2017 року , працівниками служби спільно з фахівцями міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді був здійснений виїзд за за адресою АДРЕСА_4 та встановлено , що малолітня дитина ОСОБА_3 перебуває у будинку бабусі ОСОБА_12, яка страждає на захворювання опорно-рухового апарату, півтора місяці не ходить . Її співмешканець ОСОБА_13 хворіє на туберкульоз. В будинку брудно, не прибрано, неприємний запах, місце для відпочинку та проведення дозвілля не обладнане, продукти харчування відсутні. На телефонний виклик ОСОБА_2 приїхала, однак вела себе агресивно. ( а.с.19)

В акті обстеження умов проживання від 10 серпня 2017 року з метою вирішення питання виписки новонародженої дитини , зазначено, що виїздом за АДРЕСА_3 встановлено, що виписка дитини за вказаною адресою є неможливою, оскільки не створено жодних умов для належного проживання дитини ( а.с. 20)

2 листопада 2017 року були обстежені умови проживання інших дітей ОСОБА_2. за адресою АДРЕСА_5 працівниками служби спільно з фахівцями міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді був здійснений виїзд за місцем мешкання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_6 та встановлено, що умови проживання незадовільні , в будинку холодно, брудно, не прибрано, в кімнатах відчувається стійкий запах дитячої сечі, постільна та дитяча білизна брудна, продукти харчування відсутні, місця для відпочинку не обладнані . ( а.с.30,31 ,32,33) .

Свідок ОСОБА_14, спеціаліст міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді повідомила, що сім»я ОСОБА_2 перебуває на обліку у ценрі у зв»язку з тим, що сім»я опинилася у скрутних життєвих обставинах , однак, мати дітей від супроводу відмовилася, співпрацювати не бажає , на дзвінки не відповідає. ОСОБА_15 певний час проживала у бабусі, яка хворіє, а також проживає з хворим на туберкульоз співмешканцем. Мати не знайшла часу для обстеження дитини, тому нею займалася тітка ОСОБА_11, яка відвезла дитину до обласної лікарні, де на даний час перебуває дитина разом з біологічним батьком. Мати дитиною не цікавиться.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що він є біологічним батьком ОСОБА_17, мати дитиною не цікавиться, коли дізнався від сестри відповідачка, що дитину необхідно обстежити, надав кошти, а потім перебував з дочкою у лікарні , щоб доглядати її.

Свідок ОСОБА_11, сестра відповідача, пояснила, що вона відвезла ОСОБА_15 до лікарні в м. Суми, її сестра матеріально не забезпечує дитину, взагалі не цікавиться її станом здоров»я , не займається вихованням дитини. Сестра проживає з ОСОБА_9 , вони разом пиячать. ОСОБА_17 жила з їх матір»ю, а коли їх мати була при смерті, вона забрала дитину до себе . Умов проживання у сестри немає, за старшими дітьми доглядає інша бабуся, ОСОБА_2 допомоги дітям , також, не надає. ОСОБА_17 була обстежена лікарем фтизіатром і направлена до туберкульозного відділення в м. Суми, куди вона її відвезла. Пізніше, з дитиною в лікарні був її батько.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами.

Згідно з приписами пунктів 15, 16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатнього відомостей про те, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини , не створює умов для її нормального розвитку і вказані відомості належним чином доведені.

Таким чином, судом здобуто достатньо доказів, які доводять, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини , тому ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_15, так як це відповідає її інтересам .

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і покладення на відповідача обов»язку сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу, установи чи особи, до якої буде влаштоване дитина щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 7 грудня 2017 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 коп.

Керуючись ст. 3 Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Законом України "Про охоорону дитинства", ст. 4, 150,151, 164, 170 СК України, ст. 4,5, 12, 81, 141, 263 ЦПК України, , суд ,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги виконавчого комітету Конотопської міської ради задовольнити .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку і мешканку АДРЕСА_7, ІПН НОМЕР_1, відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м. Конотопі Сумської області.

Передати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Конотопської міської ради для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки і мешканки АДРЕСА_8, ІПН НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу, установи чи особи, до якої влаштована дитини , починаючи стягнення з 7 грудня 2017 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави судовий збір в розмірі 704 ( сімсот чотири) гривні 80 копійок .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Семенюк І. М.