печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2018 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Чепізі Є. І.,

вирішуючи у судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на будівництво житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

20.12.2017 у вказаній цивільній справі відкрито провадження /а. с. 91/.

На підставі норми пункту 9 частини 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України від 18.03.2004 № 1618-IV у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (15.12.2017), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19.03.2018 від представника відповідача надійшла заява про зустрічне забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду суми у розмірі 496 098 грн. 35 коп., посилаючись на їх не співмірність та безпідставність, такими, що ввели відповідача у скрутне матеріальне становище, оскільки арешт накладено на банківських рахунок відповідача, призначений для зарахування заробітної плати від діяльності, що є єдиним джерело її доходу, і квартиру, що є єдиним її та малолітньої доньки ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) місцем проживання. У своїй заяві представник відповідача ОСОБА_3 вказала, що у результаті вжитих заходів відповідач має звертатися до третіх осіб з метою отримання грошової допомоги для утримання доньки та себе, виконання грошових зобов'язань по оплаті комунальних послуг, тому можуть виникнути певні збитки /а. с. 198-199/.

У відповідності до положень частини 6 ст. 154 ЦПК України, якщо клопотання про зустрічне забезпечення позову подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 28.11.2017 задоволено заяву представника відповідача про забезпечення позову і накладено арешт із забороною суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту стосовно об'єктів нерухомості, право приватної власності на які зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2; житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 08), земельну ділянку, на якій він знаходиться /а. с. 93-95/.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, 08.12.2017, об'єкти нерухомого майна, на які ухвалою суду від 28.11.2017 було накладено арешт, з метою забезпечення позову, відповідачем було відчужено ОСОБА_6 за договорами купівлі-продажу від 28.11.2017, посвідченими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В. та зареєстровані у реєстрі за № 3536 та № 3537 /а. с. 110-111/.

Таким чином, вбачалося, що мета постановлення ухвали від 28.11.2017 про задоволення заяви про забезпечення позову не була досягнута, підстави вважати, що незастосування заходів по забезпеченню позову можуть утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, у разі його задоволення, продовжують існувати.

Відповідно, ухвалою суду від 14.12.2017 у справі знову вжито заходів забезпечення позову - арешт накладено на квартиру АДРЕСА_2 Київ (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0) із забороною суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім запису про накладення арешту, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єктів нерухомості, право приватної власності на яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 та на грошові кошти у межах суми позовних вимог у розмірі 496098 грн. 35 коп., які знаходяться на розрахункових рахунках відповідача ОСОБА_2 у будь-яких банківських або фінансових установах, що будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову /а. с. 114-116/.

Із змісту заяви та матеріалів позовної заяви вбачається, що під час спільного проживання без реєстрації шлюбу сторонами за договором підряду спільно побудовано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_1. При цьому, як наголошено позивачем, ним особисто за власні кошти здійснено витрати на оплату будівельних матеріалів та виконаних будівельних робіт для будівництва вказаного будинку, однак, за домовленістю сторін, право власності на збудований житловий будинок було зареєстровано лише на відповідача.

Оскільки житловий будинок залишився в особистій приватній власності відповідача, при цьому позивач вказує, що за його особистий рахунок були здійснені витрати на будівництво, позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідача про відшкодування понесених ним витрат. Предметом позову, поданого позивачем, є майнові вимоги до відповідача, що полягають у стягненні з ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів у розмірі 571 448 грн. 35 коп., що є доволі великим розміром.

Також, вбачається з відомостей, наявних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вказане нерухоме майно відповідача (житловий будинок та земельна ділянка) перебуває під обтяженням - іпотекою, а саме: відповідач ОСОБА_2 08.07.2016 передала належний їй житловий будинок в іпотеку громадянину ОСОБА_8 на підставі договору іпотеки № 1502 від 08.07.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г. В., який укладений з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за договором позики, укладеним між нею та ОСОБА_6 від 08.07.2016.

31.01.2018 представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог на суму 75 350 грн., і просив стягнути з відповідача витрати на будівництво житлового будинку у загальному розмірі 571 448 грн. 35 коп., судові витрати - 6 430 грн. 09 коп., яка прийнята судом 12.02.2018 /а. с. 116-118, 143/.

За приписами частини 1 статті вказаної статті Кодексу, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Обов'язок суду застосовувати зустрічне забезпечення, відповідно до частини 3 статті 154 ЦПК України, виникає за умов існування таких обставин:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Мотивуючи заяву про зустрічне забезпечення позову, стороною відповідача не наведено та не надано належних і допустимих доказів, якими підтверджуються висловлені у заяві доводи.

Відтак, станом на час розгляду заяви про зустрічне забезпечення позову, шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду суми у розмірі 496 098 грн. 35 коп., підстави для її задоволення і вжиття такого заходу, не вбачаються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на будівництво житлового будинку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Суддя І. В. Литвинова