СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/197/18
Провадження № 2/306/199/18
Рядок статзвіту № 45
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Свалява Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого судді: Вінер Е.А.

з секретарем: Фалес Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Неліпинська сільська рада про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Головна, 18 в с.Неліпино, Свалявського району, Закарпатської області. За вищевказаною адресою зареєстрованим значиться відповідач ОСОБА_2, однак більше шести років за даною адресою не мешкає. Факт реєстрації відповідача у належному позивачу будинку порушує його права щодо володіння, користування та розпоряджання майном. В результаті реєстрації відповідача, позивач несе додаткові витрати на утримання будинку, зокрема сплату комунальних послуг та не може оформити субсидію на комунальні послуги. А тому просить суд позов задоволити.

Позивач в судове засідання не зявився. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд слухати справу без його участі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує (а.с.42).

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.40-41, 45-46).

Представник третьої особи Неліпинської сільської ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі представника Неліпинської сільської ради, не заперечує проти позовних вимог(а.с.39).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позовну заяву, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вважає, можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.280-282 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку, що укладається на підставі статті 38 Закону України Про іпотеку від 16 грудня 2017 року серії НМТ 392097, приватне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк, що є іпотекодержателем за іпотечним договором, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені, іпотекодавцем за яким є ОСОБА_2, передав у власність ОСОБА_1 ? частину житлового будинку № 18 по вул. Головній в селі Неліпино Свалявського району, а покупець прийняв частину цього житлового будинку у власність та сплатив за нього певну грошову суму (а.с.29-31).

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку, що укладається на підставі статті 38 Закону України Про іпотеку від 18 грудня 2017 року серії НМХ 684401, приватне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк, що є іпотекодержателем за іпотечним договором, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені, іпотекодавцем за яким є ОСОБА_2, передав у власність ОСОБА_1 ? частину житлового будинку № 18 по вул. Головній в селі Неліпино Свалявського району, а покупець прийняв частину цього житлового будинку у власність та сплатив за нього певну грошову суму (а.с.26-28).

Згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10791993 від 18.12.2017р. та № 107859563 від 16.12.2017р. ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Закарпастька область, Свалявський район, с.Неліпино, вул. Головна, 18, на підставі договорів купівлі-продажу (а.с.10,14).

Згідно акту від 29.01.2018 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але більше шести років за даною адресою не мешкає (а.с.32).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч.1 ст.391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українізняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.71,72,116,156 ЖК України, ст.405 ЦК України).

Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст. 405 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними.

У звязку з чим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Суд доходить висновку, що їх необхідно задовольнити у відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.16,319,321,391,405 ЦК України, ст. ст.12,13,81,258,259,265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, 18 лютого 1984 року народженння, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 Г, іпн:НОМЕР_1 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа без самостійних вимог: Неліпинська сільська рада,адр.: с.Неліпино, вул. Головна, 157, Свалявського району, Закарпатської області, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 шляхом зняття з реєстрації з житлового будинку № 18 по вулиці Головній в селі Неліпино Свалявського району Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 Г, іпн:НОМЕР_1 сплачений судовий збір в розмірі 704 ( сімсот чотири) гривні 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Е.А.Вінер