Провадження № 2/161/874/18
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючої - судді Плахтій І.Б.,
з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про розподіл судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перший відділ Державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про зняття арешту з майна,
Рішенням суду від 14 березня 2018 року у даній справі вимоги позову задоволено, ухвалено зняти накладений постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 27.03.2014 у виконавчому провадженні №42684748 арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 72,5 кв.м., та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, і належать ОСОБА_4.

До закінчення судових дебатів у справі, відповідно до ст. 246 ЦПК України, стороною позивача було заявлено клопотання про вирішення питання розподілу судових витрат після ухвалення судом рішення у справі.

19.03.2018 представником позивача ОСОБА_3 було подано суду договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до нього, де зазначено перелік послуг наданих адвокатом позивачу ОСОБА_2 та розрахунок вартості послуг. Просив, стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 7 500 грн. та сплачений судовий збір.

Учасники судового розгляду справи в судове засідання не з'явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України їхня неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів цивільної справи встановлено, що при звернені з позовом до суду ОСОБА_2 сплатила 640 грн. судового збору, відповідно до квитанції № 0.0.909145527.1 від 05.12.2017.

Отже, з відповідачів у справі ПАТ «Родовід Банк», ОСОБА_4 підлягає до стягнення в користь позивача по 320 грн. судового збору з кожного.

Що стосується вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, то дана вимога до задоволення не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що 25.01.2017 позивач уклала договір про надання правової допомоги (у цивільних справах) з адвокатом ОСОБА_3, відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобовязання надавати парвову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором, застосовує всі способи до покладення сум судових витрат, що підлягають оплаті за послуги адвоката, на винну сторону, а замовник зобовязаний оплатити хзамовлення у порядку та строки обумовлені сторолнами.

Представником позивача ОСОБА_3 подано додаткову угоду до договору про надання правової допомоги ( у цивільних справах) від 14.03.2018, зі змісту якої вбачається перелік послуг, які були надані адвокатом та детальний розрахунок вартості кожної із вчинених дій.

Однак, стороною позивача не надано суду належних доказів, які підтверджують здійснення витрат на правничу допомогу в розмірі 7 500 грн. -- квитанції, касового ордера.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять відомостей про реальний розмір витрат, понесених позивачем на надання послуг правового характеру (професійної правничої допомоги), а тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд

В И р і ш и в :

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 17, ), ОСОБА_4 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2) по 320 (триста двадцять) гривень судового збору з кожного.

В задоволенні клопотання про стягнення в користь позивача з відповідачів витрат на правничу допомогу в розмірі 7 500 грн. відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій