Справа №584/134/18
Провадження №2/584/183/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2018 року Путивльський районний суд Сумської област

в складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

секретар Ковальова К.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Путивльського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.07.2009 померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала ОСОБА_1, позивачу у справі.

Як спадкоємець померлої за заповітом вона звернулась до приватного нотаріусадля оформлення спадщини, але їй було відмовлено у зв'язку зі спливом шестимісячного строку.

Посилаючись на те, що пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин через необізнаність про наявність заповіту, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як спадкоємцю за заповітом після смерті ОСОБА_3 тривалістю в два місяці, а судові витрати покласти на неї.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву в якій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності (а.с.15).

Представник відповідача надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за його відсутності (а.с.21).

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити чи зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставина бо добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення у підготовчому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Підтверджено матеріалами справи те, що 02.07.2009 померла ОСОБА_3 (а.с.7).

Із копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Путивльського району Сумської області 19.06.1998, зареєстрованого в реєстрі за №25, вбачається, що все своє майно ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1 (а.с.8).

Як видно з витягу зі спадкового реєстру від 25.01.2018 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а.с.11).

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради Путивльського району Сумської області №27 від 22.01.2018 ОСОБА_3А, яка померла 02.07.2009, була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 одна (а.с.6).

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу.

З такою заявою ОСОБА_2 сільська рада, якій було відомо про смерть ОСОБА_3 02.07.2009, до суду не зверталась.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 сільська рада позов визнала, а також виходячи з засад справедливості, виваженості та розумності, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, інші особи, в тому числі територіальна громада на спадкове майно не претендують, а тому визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.1272 ЦК України, ст.142, ч.4 ст.206, ст.ст.259, 263-268 ЦПК України,

вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Путивльського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом задовольнити повністю.

2.Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), додатковий строк для подання заяви про прийняття спадини за заповітом, посвідченим ОСОБА_2 сільською радою Путивльського району Сумської області 19 червня 1998 року за №25, після смерті ОСОБА_3, яка померла 02 липня 2009 року в м.Київ - в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 28.03.2018.

Суддя