Справа № 2-77/10
УХВАЛА

"31" січня 2018 р. Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові подання начальника Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 та головного державного виконавця Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про вирішення питання про звернення стягнення на квартиру боржника,

встановив:

Начальник Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 та головний державний виконавець Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 25.01.2018р. звернулися до суду з поданням, в якому просять вирішити питання про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 покликаються на те, що в них на виконанні перебуває виконавче провадження №20639927, боржником по якому є ОСОБА_3 (м. Львів, вул. Ряшівська, 9/14) з примусового виконання виконавчого листа № 2-77, виданого 23.07.2010 р. Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 141462,00 грн.Державним виконавцем Залізничного відділу ДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області відповідно до вимог статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 03.08.2010 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке скеровано сторонам до виконання та до відома, проте в добровільному порядку рішення суду ОСОБА_3 не виконує. Згідно повідомлення РСЦ МВС у Львівській області за боржником ОСОБА_3 транспортні засоби не зареєстровані, також згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_3 нерухомого майна не рахується.Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12.02.2010 р. у справі № 2-77/2010 визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/6 частини квартири АДРЕСА_2.Додатковим рішенням Апеляційного суду Львівської області у справі № 2- 77/2010 від 29.12.2010 р. визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_2. Проте згідно повідомлення ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертне оцінки» за № 13498-8 державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна за гр. ОСОБА_3 за адресою: м. Львів, вул. Ряшівська, 9/14 бюро не здійснювалась, що свідчить про те, що боржником вказане майно належним чином не зареєстровано. На підставі абзацу другого частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» просять подання задоволити.

В судовому засіданні головний державний виконавець Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 подання підтримала, покликаючись на мотиви такого та просила вказане подання задовольнити.

Заслухавши пояснення головного державного виконавця Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, вивчивши матеріали подання, оглянувши матеріали справи №2-77/10р., з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ч.11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 12.02.2010р. у справі № 2-77/2010 визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/6 частини квартири АДРЕСА_2; визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м.Львові в дачному кооперативі «Айдарет», та на 5/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, припинивши право власності ОСОБА_4 на ці частки; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1000 грн. понесених витрат за надання правової допомоги.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24.06.2010р. рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12.02.2010 р. в частині відмови ОСОБА_4 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення 140 462 грн. компенсації вартості частини спадкового майна скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 140 462 грн. компенсації вартості 1/6 частини квартири АДРЕСА_3, 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м. Львові в дачному кооперативі "Айдарет" та 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, припинивши право власності ОСОБА_4 на ці частки. В решті рішення залишити без змін.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29.12.2010 р. доповнено резолютивну частину рішення апеляційного суду Львівської області від 24.06.2010 р. абзацом 3 такого змісту «Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_4, на 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м. Львові в дачному кооперативі "Айдарет", та на 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці.

З матеріалів виконавчого провадження № 20639927 вбачається, що старшим державним виконавцем 04.08.2010 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-77 виданого 23.07.2010р. Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 140462 грн. компенсації вартості 1/6 частини квартири АДРЕСА_5, 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м.Львові в дачному кооперативі «Айдарет» та 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, припинивши право власності ОСОБА_4 на ці частки, стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 1000 грн. понесених витрат за надання правової допомоги та встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення суду, проте в добровільному порядку рішення суду ОСОБА_3 не виконує.

Постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ ОСОБА_5 від 09.08.2010р. на підставі даного виконавчого листа було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3, що також підтверджується витягом про реєстрацію в єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 09.08.2010р.

З відповіді Управління Державтоінспекції № 9/8703ар від 17.08.2010р. вбачається, що згідно бази даних комп»ютерного обліку ОСОБА_6 України у Львівській області за ОСОБА_3 зареєстрованого транспорту не рахується.

Згідно повідомлення ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертне оцінки» № 13498-8 від 27.08.2010р. державна реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна за гр. ОСОБА_3 за адресою: м. Львів, вул. Ряшівська, 9/14 бюро не здійснювалась.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.05.2017р. за боржником ОСОБА_3 нерухомого майна не рахується.

Згідно повідомлення РСЦ МВС у Львівській області від 18.05.2017р. за боржником ОСОБА_3 транспортні засоби не зареєстровано.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописку № 41 від 22.05.2017р. а також відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2.

З відповіді Пенсійного фонду України № НОМЕР_1 від 14.11.2017р. вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Залізничному районі м.Львова та отримує пенсію в розмірі 4596,2 грн.

З відповіді Пенсійного фонду України № НОМЕР_2 від 14.11.2017р. вбачається, що інформації про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи щодо боржника ОСОБА_3 не знайдено.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України № НОМЕР_3 від 14.11.2017р. боржник ОСОБА_3 на обліку в органах ДПС не перебуває.

З відповіді Державної фіскальної служби України № НОМЕР_4 від 14.11.2017р. вбачається, що інформації стосовно боржника ОСОБА_3 щодо сум доходу, нарахованого ( сплаченого ) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них доходу в ДРФО відсутня.

З довідки Залізничної об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 29.11.2017р. №3604/10/1303/1587 вбачається, що боржнику ОСОБА_3 присвоєно РНОКПП НОМЕР_5.

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 29.11.2017р. вбачається, що головним державним виконавцем Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 21.11.2017р. було винесено постанову у межавх ВП № 20639927 про накладення арешту на все рухоме майно боржника ОСОБА_3

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов»язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частиною 3 цієї статті визначено, що у разі звернення стягнення на об»єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з»ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

За змістом ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об»єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об»єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно вищевказаних судових рішень ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2, земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул.Лисинецької у м.Львові в дачному кооперативі «Айдарет», та будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, однак право власності на вказане нерухоме майно він не зареєстрував у встановленому законом порядку.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертири № 37 від 27.03.2008р. дійсна реальна вартість земельної ділянки в дачному кооперативі «Айдарет» з дачним будинком на момент оцінки складає 119068 грн.

Крім того, державним виконавцем до суду не надано доказів, що ним вживалися усі можливі заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

За наведеного, враховуючи, що ОСОБА_3 належить на праві власності, окрім квартири, і земельна ділянка з дачним будинком, то в силу приписів ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» суд не вбачає підстав для звернення стягнення на квартиру № 14 по вул. Ряшівська, 9 у м.Львові.

Керуючись ст.ст.258, 260, 440 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні подання начальника Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 та головного державного виконавця Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про вирішення питання про звернення стягнення на квартиру боржника відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя

Оригінал ухвали