АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/263/18Головуючий по 1 інстанції - ОСОБА_1
Категорія 48,49 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

14 березня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси клопотання ОСОБА_3 про надання строку на примирення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и л а :

02 жовтня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 14 серпня 2004 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте спільне життя у сторін не склалося, зокрема, вони не могли дійти згоди у вирішенні важливих для сімї питань, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що з червня 2016 року вони взагалі перестали спілкуватися. В результаті цього шлюбні відносини між ними припинено, а подальше подружнє життя є неможливим.

ОСОБА_4 просив суд, не надаючи строк для припинення, розірвати укладений між сторонами 14 серпня 2004 року шлюб.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2017 року позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 14 серпня 2004 року Черкаським відділом РАЦС ГТУЮ у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1014 розірвано.

У апеляційній скарзі, поданій 11 грудня 2017 року, ОСОБА_3 просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 грудня 2017 р. та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення позовних вимог, посилаючись при цьому на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема тим, що судом першої інстанції не перевірено та не вмотивовано належними допустимими доказами ту обставину, що шлюб сторін суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд не вжив заходів щодо примирення подружжя та розглянув справу без участі відповідача, чим позбавив її можливості надавати пояснення та клопотання про надання строку для примирення. Вважає, що шлюб не розпався, сторони можуть зберегти сімю та при цьому забезпечити проживання їхніх дітей з обома батьками.

У суді апеляційної інстанції відповідачем по справі ОСОБА_3 було заявлено клопотання про надання сторонам строку на примирення у шість місяців. Клопотання мотивовано тим, що шлюб між ними необхідно та можливо зберегти, почуття між ними існують і на даний час, а розлад між подружжям має тимчасовий характер. Окрім того, у сторін є двоє спільних малолітніх дітей, які потребують повноцінної сімї, спільного проживання і піклування обох батьків у сімейному колі.

ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_7 категорично заперечували проти задоволення клопотання про надання строку на примирення, оскільки сторони спільно не проживають з червня 2016 року та не підтримують стосунків притаманних сім'ї, подальше подружнє життя позивач вважає не можливим.

Колегія суддів дослідивши вказане клопотання, заслухавши сторони та їх представників, приходить до висновку про його часткове задоволення з слідуючих підстав.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком. У п. 10 Постанови вказано, що судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2004 року та від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судова колегія, беручи до уваги ту обставину що ОСОБА_3 з поважних причин не була присутня в судовому засіданні у суді першої інстанції, вважає за можливим частково задовольнити її клопотання та надати строк для примирення з метою збереження сім'ї сторін по справі, а також враховуючи інтереси малолітніх дітей. Проте, визначаючи строк примирення колегія суддів враховує час протягом якого сторони не підтримують стосунків притаманних сім'ї, те що сторони проживають окремо та те, що позивач категорично заперечує проти надання такого терміну і не виказує наміру на збереження відносин, та визначає його в один місяць з зупиненням провадження по справі.

Керуючись ч. 7 ст. 240 ЦПК України, ст. 111 СК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

Надати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 строк для примирення в один місяць з дня проголошення ухвали суду.

Зупинити апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Призначити розгляд справи на 18 квітня 2018 року о 09 год. 30хв.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в частині зупинення провадження може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: О.В. Карпенко

ОСОБА_8