Справа № 266/2433/18
Провадженя№ 2/266/670/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02.07.2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дяченко Д.О.,

при секретарі Сологуб Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, інфляційного збільшення та відсотків від суми позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних, інфляційного збільшення та відсотків від суми позики, посилаючись на те, що 01.07.2011 року між ним та відповідачем було укладено два договори позики, письмово оформлені двома розписками на суму 200 000,00 грн. та 1 400 000,00 грн., а всього на суму 1 600 000,00 грн., згідно з якими ОСОБА_2 зобов'язалась повернути грошові кошти в строк до 31.12.2011 року. Однак у зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе грошових зобов'язань рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2013 року з неї на його користь була стягнута сума боргу в розмірі 1600000,00 грн. та три проценти річних - 36377, 05 грн. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23.09.2013 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя залишено без змін. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 19.05.2014 року з неї на його користь була стягнута сума інфляції грошових коштів у розмірі 9 600 грн., сума трьох відсотків річних у розмірі 70 669,69 грн., 319 613,85 грн. - проценти від суми позики, які визначені станом на 25.03.2014 року. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16.09.2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя залишено без змін. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 04.03.2015 р. стягнуто з ОСОБА_2 на його користь за двома договорами позики від 01.07.2011 р. грошові кошти у сумі 487336,07 грн. із яких 34850,15 грн. три проценти річних, 324800,00 грн. - інфляційне збільшення, 127715,92 грн. проценти від суми позики. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 08.11.2016 р. стягнуто з ОСОБА_2 на його користь за двома договорами позики від 01.07.2011р. грошові кошти у сумі 1565765,59 грн. із яких 80007,51 грн. - три проценти річних, (за період з 16.12.2014р. по 15.08.2016р.); 875200,00 грн. - інфляційне збільшення (за період з 01.12.2014р. по 01.08.2016р.), 610558,08 грн. проценти від суми позики (за період з 16.12.2014р. по 15.08.2016р.). До теперішнього часу зазначені судові рішення не виконані. Центральним ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області було звернено стягнення на належне ОСОБА_2 майно, а саме: будинок №64 по вул. Таганрозькій в м. Маріуполі, Донецької області, вартістю 1 005 200,00 грн. Звернення стягнення на майно ОСОБА_2 потягло зменшення заборгованості за процентами від суми позики з 1 057 887,85 грн. до 52 687 грн. 85 коп. При цьому сума основної заборгованості - 1 600 000 грн. - залишилась без змін. У звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду і просить суд стягнути з відповідачки на його користь за двома договорами позики від 01.07.2011 р.: 81 930 грн. 73 коп. - три проценти річних, за період з 16.08.2016р. по 30.04.2018р.; 419 200 грн. 00 коп. - інфляційне збільшення, за період з 01.08.2016р. по 31.03.2018р.; 385053,04 грн. проценти від суми позики, за період з 16.08.2016р. по 30.04.2018р., та витрати по сплаті судового збору у сумі 8810,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, що діє на підставі ордеру, в судове засідання не з'явилась, але надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідачка ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, також шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади України http://court.gov.ua/sud0541, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, до суду не зявилась, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.07.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено два договори позики, письмово оформлені двома розписками на суму 200 000,00 грн. та 1 400 000 грн., а всього 1 600 000 грн., згідно яких ОСОБА_2 зобов'язалась повернути грошові кошти в строк до 31.12.2011 року (а.с. 8, 9).

Згідно рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 07.06.2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договорів позики вимоги за основним позовом були задоволені у повному обсязі та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, стягнута сума боргу в сумі 200000 грн.; з неї ж на користь позивача стягнута сума боргу в сумі 1 400000 грн., три проценти річних в сумі 36377, 05 грн., а всього 1 436 377, 05 грн.; з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто судовий збір в сумі 3 219 грн. У задоволенні зустрічного позову було відмовлено у повному обсязі (а.с. 10-12).

Згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 23.09.2013 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2013 року було залишено без змін (а.с. 13-14).

Згідно рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 19.05.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних, розміру інфляції та процентів від суми позики вимоги за позовом були задоволені у повному обсязі та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, стягнута сума інфляції грошових коштів у розмірі 9600,00 грн., сума трьох відсотків річних у розмірі 70669,69 грн., 319613,85 грн. проценти від суми позики та судовий збір в сумі 3654,00 грн., а всього 403537,54 грн. (а.с.15-16).

Згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 16.09.2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 19.05.2014 року було залишено без змін (а.с.17-18).

Відповідно до заочного рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.03.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних, розміру інфляції та процентів від суми позики задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за двома договорами позики від 01.07.2011 року грошові кошти у сумі 487 366,07 грн., із яких: 34 850,15 грн. - три проценти річних, 324 800,00 грн. - інфляційне збільшення, 127 715,92 грн. - проценти від суми позики. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. Рішення набрало законної сили 11.04.2015 р. (а.с. 19-20).

Згідно з заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.11.2016 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних, розміру інфляції та процентів від суми позики задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за двома договорами позики від 01.07.2011 року грошові кошти у сумі 1565765,59 грн. із яких 80007,51 грн. - три проценти річних, (за період з 16.12.2014р. по 15.08.2016р.); 875200,00 грн. - інфляційне збільшення (за період з 01.12.2014р. по 01.08.2016р.), 610558,08 грн. проценти від суми позики (за період з 16.12.2014р. по 15.08.2016р.). Рішення набрало законної сили 17.01.2017 р. (а.с. 21-22).

Згідно з довідкою № 40841171 від 02.05.2018 року, виданої Центральним відділом державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, на виконанні в ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження №40841171 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів в загальній сумі 4103155,25грн. Відбулося звернення стягнення на належне ОСОБА_2 майно, а саме: будинок №64 по вул. Таганрозькій в м. Маріуполі, Донецької області, вартістю 1 005 200,00 грн., яке в рахунок боргу залишено стягувану. Вартість майна на третіх торгах склала 1005200,00грн., що менше ніж сума зобовязань перед стягувачем ( а.с. 24-25).

З представленого суду розрахунку з яким суд погоджується, вбачається, що сума, яка підлягає стягненню становить: 81 930 грн. 73 коп. - три проценти річних, за період з 16.08.2016р. по 30.04.2018р.; 419 200 грн. 00 коп. - інфляційне збільшення, за період з 01.08.2016р. по 31.03.2018р.; 385053,04 грн. проценти від суми позики, за період з 16.08.2016р. по 30.04.2018р. (а.с. 26-37).

Згідно вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З рішень Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07.06.2013 року та 19.05.2014 року вбачається, що ОСОБА_2, отримувала грошові кошти у вищезазначеному розмірі на розвиток підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦПК України передбачено, що договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що відповідач порушує виконання грошового зобов'язання за вказаними договорами займу, позивач вимагає сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, та проценти за користування грошовими коштами, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 8810 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за двома договорами позики від 01.07.2011 року грошові кошти у сумі 886183,77 грн. (вісімсот вісімдесят шість тисяч сто вісімдесят три гривні 77 копійок), із яких: 81 930 грн. 73 коп. - три проценти річних, за період з 16.08.2016р. по 30.04.2018р.; 419 200 грн. 00 коп. - інфляційне збільшення, за період з 01.08.2016р. по 31.03.2018р.; 385053,04 грн. проценти від суми позики, за період з 16.08.2016р. по 30.04.2018р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 8810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя до Апеляційного суду Донецької області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 02.07.2018 року.

Суддя Дяченко Д.О.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, Приморський бульвар, буд. 23а, м. Маріуполь.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, вул. Шевченко, буд. 17-19, м. Маріуполь.