Справа №478/221/18 Пров. №2/478/172/2018
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
03 травня 2018 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого судді - Томашевського О.О.,
при секретарі - Фалій В.В.,
позивача - ОСОБА_1,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус ОСОБА_2, де просила суд:
- стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.
Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач, отримавши постанову головного державного виконавця Казанківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 03.01.2018 року дізналася про відкриття виконавчого провадження № 55467398 про стягнення з неї за виконавчим написом Приватного нотаріуса ОСОБА_3 вчиненого на користь ПАТ КБ «ПРИВАБАНК» заборгованості в розмірі 20 041,13 грн.
Проведення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса позивач вважає незаконним, оскільки нормами чинного законодавства встановлено, що виконавчі написи виносяться тільки для безспірного стягнення заборгованості, яка забезпечена заставою або іпотекою, або для безспірного звернення стягнення на заставне або іпотечне майно, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з неї заборгованості, без її доказувань.
В судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Представник відповідача ПАТ КБ «ПРИВАБАНК» в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі.
Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищенаведене, за згодою позивача, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Згідно заяви від 08.08.2017 року б/н відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у звязку з наявністю у позивача заборгованості перед банком в розмірі 18 241,13 грн., в тому числі:
-2761,61 грн. заборгованість за тілом кредиту;
-2962,57 грн. заборгованість з пені та комісії;
-500,00 грн. заборгованість по штрафам (фіксована частина);
-844,82 грн. заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості).
Розмір витрат на вчинення виконавчого напису склали 1800,00 грн.
Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.
Так, згідно вказаного Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Як вбачається з матеріалів справи, для вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса останньому було надано:
- копію заяви (про що свідчить відмітка банку про її відповідність оригіналу) про отримання кредитної картки від 09.02.2007 року, яка містить інформацію щодо особи позичальника, розміру та валюти кредитного ліміту, яку позивач бажала отримати, базова процентна ставка, розмір комісії та кредитного обслуговування, порядок погашення заборгованості, а також факт ознайомлення позичальника з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг, а також банківськими тарифами;
- розрахунок заборгованості по кредиту за період з 09.02.2007 року по 01.10.2016 рік.
Проте, нотаріусу не було надано Умови і Правила надання банківських послуг, Правила надання послуг, а також банківські тарифи за весь період кредитування, які в сукупності складають зміст кредитного договору та в яких викладена необхідна для вчинення виконавчого напису інформація, зокрема щодо зміни базової процентної ставки з 22,80% до 30 % річних, зміни порядку нарахування (формули нарахування) процентів, встановлення та розмір неустойки (штрафу, пені) тощо.
Також не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (замість цього надано розрахунок заборгованості, що не є тотожним поняттю «виписка банку», тобто первинний документ, який фіксує факт виконання господарської операції та служить підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах («Перелік типових документів», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5)).
Таким чином, в розпорядженні нотаріуса не було усіх необхідних для вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості документів, передбачених постановою КМ України від 29 червня 1999 року, №1172, що б вказували на безспірність боргу, а тому останнім порушено встановлену законом процедуру вчинення виконавчого напису.
Також суд відмічає, що стягнення за виконавчим написом провадиться з дати укладання кредитного договору (подання заяви банку), тобто з 09.02.2007 року. В той же час, як вбачається із копії заяви позивача про відкриття карткового рахунку, датою отримання позивачем кредитної карти є 07.03.2007 року.
Крім того, відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на адресу боржника.
Як вбачається з матеріалів справи, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором була направлена на адресу позивача листом з оголошеною цінністю 07.08.2017 року, тобто за 11 днів до вчинення нотаріального напису.
Все наведене вище в своїй сукупності, вказує на той факт, що нотаріусу не було надано належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості позивача.
Також, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не має обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» належить встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 по справі № 6-887цс17.
Тому суд також звертає увагу на те, що у порушення ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за період, що перевищує три роки. Дана обставина виключає безспірність заборгованості, яку законодавець повязує із загальним строком позовної давності, незалежно від того, чи переривався її перебіг чи ні.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, а оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. у звязку іззадоволенням судом вимоги немайнового характеру.
Керуючись ст.ст.4, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано суддею 07.05.2018 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_5