Справа № 603/294/18
Провадження №2/603/181/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі : Швець Н.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті ОСОБА_3. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.02.2005 року померла баба позивача ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять земельні ділянки площею: 0,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №678191; площею 0,97 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №669735 та земельна дылянка площею 0,38 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №669735. Після смерті спадкодавця ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 в шестимісячний строк фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час її смерті. Позивач являється спадкоємцем за законом пятої черги, оскільки э онукою спадкодавця ОСОБА_3, проте, при зверненні до нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки, а саме, державні акти на право приватної власності на землю.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в підготовче судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

ОСОБА_3 померла 17.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №032468, виданим 20.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №03.

Як вбачається з довідки №309, виданої 23.10.2017 року Лядською сільською радою Монастириського району, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лядської сільської ради, на підставі державного акту серії Р! №669735, виданого 17.11.2002 року на підставі рішення №15 від 28.04.2002 року першої сесії четвертого скликання Лядської сільської ради.

Тако, згідно довідки №240, виданої 19.10.2017 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району, ОСОБА_3 яка померла 17.02.2005 року, належала земельна ділянка площею 0,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №678191 від 19.11.2002 року.

Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцю ОСОБА_3 підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №201/0/201-18 від 23.03.2018 року, виданою відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1 є онукою спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ИД №364557 від 11.06.1983 року, згідно якого батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Матірю ОСОБА_5 є спадкодавець ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЯР №777240 від 19.11.1957 року.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, оскільки проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджуєтсья довідкою №117 виданою 19.03.2018 року Лядською сільською радою.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, як вбачається із відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №281/01-16 від 08.05.2018 року, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а саме, державних актів на право приватної власності на землю, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що на день розгляду справи державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 №678191 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 №669735 - втрачені, про що позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя» (ред. від 23.03.2018 року)).

Інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає. Спадкоємець за законом першої черги- Недільський С.М. відмовився від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, про що подав до суду заяви, засвідчену секретарем виконкому Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Зазначену заяву суд не бере до уваги, оскільки, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, зокрема, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак, вищевказана заява свідчать про те, що спадкоємцеві відомо про заявлені вимоги ОСОБА_1, проти яких вік не заперечує.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Таким чином, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1235 ЦК України, 81 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 (с.Комарівка, Монастириський район, Тернопільська область) до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області (с.Комарівка, Монастириський район, Тернопільська область) про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті ОСОБА_8, яка померла 17.02.2005 року, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,27 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №678191;

- земельну ділянку площею 0,97 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №669735;

- земельну ділянку площею 0,38 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №669735.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_9