Справа № 452/2358/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"24" січня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

при секретарі Янушевич І.О.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та припинення права спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею вцілому права власності на спадкове майно, а саме на будинковолодіння в АДРЕСА_1. Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_3, котра була власником цього житлового будинку з надвірними спорудами; при житті 13.07.2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно і з чого не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, заповіла своїй дочці ОСОБА_1. У зв'язку з цим позивач звернулася у Самбірську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в оформленні права власності на вищевказане будинковолодіння, так як спадкодавець за життя не виготовила свідоцтва про право власності на житловий будинок. Тому позивач просить у судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником спадкового майна.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала звернення до суду та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві; просила даний позов задовольнити, оскільки інших спадкоємців та спору щодо спадкового майна фактично немає.

Відповідач ОСОБА_2 на виклик в суд не з'явився, подав заяву в якій позов визнав повністю, справу просив слухати у його відсутності, - тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні проти чого не заперечила позивач.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до виданої довідки №3008 від 16.08.2017 року виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району будинковолодіння в АДРЕСА_1 належить до суспільної групи - колгоспний двір; станом на 01.07.1990р. головою колишнього колгоспного двору була ОСОБА_3, разом з нею були зареєстровані її чоловік ОСОБА_4, дочка ОСОБА_1, син ОСОБА_2 та батько ОСОБА_5

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

Відповідач ОСОБА_2 на витребування своєї частки в майні двору не претендує, участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору не брав, про поділ чи виділ частки у майні двору не звертався, тому частку в майні колишнього господарського двору він фактично втратив, а одноосібним власником даного будинковолодіння була ОСОБА_3

Із заповіту від 13.07.2016 року відомо, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповіла своїй дочці ОСОБА_1, - позивачу в цивільній справі.

Із приводу спадкування позивач зверталася до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в оформленні права власності на будинковолодіння оскільки ОСОБА_3 за життя не виготовила свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України ОСОБА_1 являється спадкоємцем по заповіту майна ОСОБА_3

Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з поясненнями позивача, поданими нею суду документальними підтвердженнями, суд прийшов до переконання, що даний позов є підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстровану та проживаючу в с. Верхівці Самбірського району Львівської області, власником вцілому житлового будинку загальною площею 109,3кв.м., житловою - 77,1кв.м. з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя