АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/396/18 Справа № 196/1314/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про зазист прав споживачів, в якому просила: зобов'язати ОСОБА_3 безоплатно усунути недоліки товару у 30-денний строк шляхом передання ОСОБА_2 корпусу м'ясорубки Харків аналогічної конструкції із підтверджуючими якість документами; стягнути з відповідача на кори сть позивача 16000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 3490 грн. витрати на правову допомогу адвоката та судові витрати по справі.

У позовній заяві ОСОБА_2 послалася на те, що 07 вересня 2016 року вона придбала у магазині «Явір», розташованого по вул. Комсомольська, 103в, в смт. Царичанка, Царичанського району Дніпропетровської області, м'ясорубку «Харків» вартістю 111 грн., а 28 листопада 2016 року при установці на робочу поверхню при затягуванні «крепіжного механізму» сталося «розрушення корпусу» цієї м'ясорубки знизу на дві частини. Після чого вона звернулася 28 листопада 2016 року до магазину «Явір» із проханням повернути їй сплачені кошти, пред'явивши чек на покупку та м'ясорубку, але продавці, які не представились та зібрались навколо неї, в категоричній формі відмовились вчиняти будь-які дії направлені на ремонт, заміну м'ясорубки чи повернення грошових коштів, звинувачуючи її у невмінні користуватись м'ясорубкою. Лише після неодноразових її прохань, їй була надана книга скарг, де вона зробила відповідний запис.

Також позивач зазначила, що незаконними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась: у душевних стражданнях, яких зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї з боку працівників відповідача; у приниженні честі, гідності та ділової репутації; у неповерненні їй її майна - грошових коштів, сплачених за куплений товар неналежної якості, а продавці магазину не сприяли відновленню її порушених прав, та звинувачували її у невмінні користуватись м'ясорубкою, тобто невмінням робити елементарні речі. Книгу скарг надали лише після її неодноразових прохань. Таким же чином віднеслися і на візит до магазину її представника, а тому моральну щкоду вона оцінює в розмірі 16000 грн.

Враховуючи що, вказана мясорубка була на гарантії, а відповідач ухилилася від її заміни чи виплаті коштів, у звязку з чим її права були порушені.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та ухвалено зобов'язати ОСОБА_3 безоплатно усунути недоліки товару у 30-денний строк шляхом передання ОСОБА_2 корпусу м'ясорубки Харків аналогічної конструкції із підтверджуючими якість документами; стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 111,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 07 вересня 2016 року придбала в магазині відповідача за 111,00 грн. м'ясорубку (а.с.5), гарантійний строк обслуговування якої складає 12 місяців з дня продажу (а.с.6).

28 листопада 2016 року при спробі позивача використати придбану річ за призначенням механізм кріплення м'ясорубки розламався (а.с.9).

28 та 29 листопада 2016 року позивач особисто та через свого представника звертався до продавця товару за захистом своїх прав як споживача. Однак вимоги щодо заміни товару та відшкодування його вартості не були задоволені.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму, а статтею 657 цього Кодексу та ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

А згідно із ст.ст. 1, 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Крім того, відповідно ст. 708 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

При пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частішою першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред'явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що після виявлення позивачем недоліків вказаної мясорубки, вона звернулася до відповідача з вимогами про усунення цих недоліків, але останні вказані вище недоліки не усунули та взагалі відмовилися від вчинення цих дій, що в потягло до неможливості вирішення цієї ситуації у встановлений законом спосіб.

За таких обставин обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позов, правильно прийшов до висновку про зобов'язання відповідача ОСОБА_3 безоплатно усунути недоліки товару у 30-денний строк шляхом передання позивачу корпусу м'ясорубки Харків аналогічної конструкції із підтверджуючими якість документами.

Крім того, колегія суддів вважає також правильним рішення суду в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно розяснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин.

Так, судом встановлено та зазначалося вище, що відповідачем порушені права позивача як споживача, а тому позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках позивача, у звязку з чим суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, виходячи із засад пропорційності, розумності, виваженості та справедливості, правильно прийшов до висновку, що достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 111 грн., що буде співмірним розміром перенесених позивачем незручностей та хвилювань.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позов частково.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі, який просила позивач та у витратах на правову допомогу, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки заявлена сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 16000 грн. не відповідає встановленим загальним засадам цивільного законодавства (ст. 6 ЦК України), як справедливість, добросовісність, розумність та пропорційність, а тому підстави для стягнення такого розміру відшкодування немає.

Крім того, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 3490,00 грн., колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що вказані витрати документально не підтверджені, а надані суду квитанція поповнення банківської картки за номером на 2000,00 грн. від 06.12.2016 року (а.с.1), розрахунок оплати праці адвоката від 18.04.2017 року (а.с.37) і квитанція №1 від 20.04.2017 року (а.с.38) не є належними доказами, так як документальним підтвердженням у такому випадку виступають дані, внесені до Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, форму та порядок ведення якої затверджено Наказом Міністерства доходів і зборів від 16.09.2013 року №481, і стосується, в тому числі, діяльності приватних адвокатів. Також судом взято до уваги й те, що адвокат ОСОБА_4 в судовому процесі мав статус представника позивача, а не особи, яка надає правову допомогу у розумінні статті 84 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення рішення суду).

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_5