Справа №442/2550/18
Провадження №2/442/1249/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лішнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що вона народилася 29 листопада 1992 року, її мати - ОСОБА_3. Її бабусею є ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІІІ-СГ № 263885 від 8 липня 1971 року, запис № 21.

29 жовтня 2015 року, ОСОБА_5, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 401066 від 03 листопада 2015 року видане Виконавчим комітетом Лішнянської сільської ради Дрогобицького району у Львівській області, зареєстрованого за № 18.

Після смерті бабусі, відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 14, що знаходиться за адресою: вул. Польова, с.Лішня, Дрогобицький р-н., Львівська область, який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину р.№ 3142 від 22.09.2003 року видане Дрогобицькою державною нотаріальною конторою.

Відповідно до технічного паспорту Др огобицького МБТІ та ЕО, даний житловий будинок складається з підвалу площею 15,8 кв.м., коридор - 8,9 кв.м., кухня - 15,3 кв.м., житлової кімнати - 17,6 кв.м., житлової кімнати - 16,5 кв.м., кладова - 8,0 кв.м., веранда - 3,1 кв.м. загальна площа житлового будинку складає 85,2 кв. м., з них: житлова - 34,1 кв.м., допоміжна - 51,1 кв.м.

До господарських будівель та споруд, які відносяться до будинку належать: Б - сарай, В - сарай, Г - гараж, Д - вбиральня, К - колодязь, 1 - огорожа, 2 - ворота, 3 -огорожа, 4 - хвіртка, 5 - огорожа, І - замощення.

Враховуючи те, що після смерті ОСОБА_5, позивач здійснює догляд за будинком та веде там домашнє господарство, оскільки постійно проживає в даному господарстві, оплачує комунальні послуги, що свідчить про те, що вона фактично вступила в управління спадковим майном, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину.

А тому для захисту своїх спадкових справ, змушена звертатись до суду.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судове засідання не з»явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2, є спадкоємицею другої черги після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла 29.10.2015 року, спадкоємці першої черги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовились.

Покійній ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право на спадщину р.№ 3142 від 22.09.2003 року виданого Дрогобицькою державною нотаріальною конторою належав житловий будинок № 14 з господарськими будівлями та спорудами., що знаходиться за адресою: вул. Польова, с.Лішня, Дрогобицький р-н., Львівська область.

Приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв»язку з тим, що в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи , яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і і з боку матері. Відповідно до частини 1 статті 1267, частини 1 статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що покійна ОСОБА_5 належним чином не оформила правовстановлюючих документів на вищевказане будинковолодіння, позивачка на підставі закону є її спадкоємицею другої черги, яка прийняла спадщину та після смерті бабусі вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 197, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 29 жовтня 2015 року, а саме на: житловий будинок за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н, с. Лішня, вул. Польова, 14, загальною площею - 85,2 кв. м., з них: житлова - 34,1 кв.м., допоміжна - 51,1 кв.м. та господарські будівлі та споруди: Б - сарай, В - сарай, Г - гараж, Д - вбиральня, К - колодязь, 1 - огорожа, 2 - ворота, 3 -огорожа, 4 - хвіртка, 5 - огорожа, І - замощення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Крамар