Справа № 444/2587/17
Провадження № 2/444/199/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зашківської сільської ради, третя особа : Відділ держгеокадастру у Жовківському районі Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про визнання права власності а порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07.05.2009 р. померла її мама ОСОБА_2.

Зазначає, що померлій ОСОБА_2 належала земельна частка (пай) розміром 1,75 умовних кадастрових гектарів на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №518206 від 17.10.2011 р. виданого на підставі розпорядження голови Жовківської районної державної адміністрації від 22.05.2001 р. № 352 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 6438. На вказане майно після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина та позивач, як дочка померлої, є спадкоємцем такого за законом.

Вказує, що державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 670/2009, проте позивач не може оформити спадкових прав у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У зв»язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом та просить такий задоволити.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, однак, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задоволити.

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлені.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 07.05.2009 р. померла мама позивача ОСОБА_2. Померлій ОСОБА_2 належала земельна частка (пай) розміром 1,75 умовних кадастрових гектарів на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 518206 від 17.10.2011 р. виданого на підставі розпорядження голови Жовківської районної державної адміністрації від 22.05.2001 р. № 352 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 6438.

З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження. Зміна прізвища із «Сироїд» на «Касіян» відбулася внаслідок укладення шлюбу та посвідчується свідоцтвом про укладення шлюбу. Інші спадкоємці першої черги відсутні (син ОСОБА_3І, помер 20.09.2012.р„ чоловік ОСОБА_3 помер 08.12.2013 р.).

Окрім цього з матеріалів справи, а саме, копії сертифіката на право на земельну частку (пай) від 17.10.2011 р. PH № 518206, виданого Жовківською районною державною адміністрацією, вбачається, що право на земельну часку (пай) передано ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2011р.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я ОСОБА_2 нового зразка, а тому її позовні вимоги слід задоволити частково в судовому порядку.

Суд також враховує те, що дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

Разом з цим суд не вбачає можливості задовольнити позов в частині визнання права власності на згаданий вище пай, виходячи з наступного.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

В ч. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV, вказується, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Частиною 2 ст. 2 вищезазначеного Закону передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV, до повноважень сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій, зокрема, належить : розгляд заяв власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймання рішень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

У відповідності до вимог ст. 5 даного закону, сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання права на земельну ділянку, разом з цим суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про визнання права власності на згаданий пай, оскільки виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), затвердження відповідних проектів землеустрою /зокрема якщо на пай виготовлено державний акт на право власності та присвоєно кадастровий номер/, та в кінцевому результаті визнання за громадянами права власності належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до часткового задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 07.05.2009 року, право на земельну частку /пай/, площею 1.75 га, що перебуває у колективній власності ТзОВ «Гомін» на території Зашківської сільської ради, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку /пай/ серії РН № 518206 від 17.10.2011 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя : Мікула В. Є.