Справа № 2018/3496/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря - Кострової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, стягувач ОСОБА_3, -

встановив:

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, звернувся в суд з поданням, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, яке мотивує тим, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №51388005 з виконання виконавчого листа N 2018/3496/2018, виданого 06.06.2016р . Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 60000 грн. заборгованості за розпискою. Станом на даний час рішення боржником не виконано, боржник ухиляється від виконання рішення суду, вчинені виконавцем заходи не надають можливості стягнути присуджені кошти.

У заяві державний виконавець просив розглянути подання за його відсутності, подання підтримує.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Київського районного суду м.Харкова від 08.08.2012р. позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 4 834 гр. 33 коп. та 1 000 гр. на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати в сумі 207 грн. Рішення суду набрало законної сила на його виконання 16.01.2012р. виданий виконавчий лист.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди 4 834 гр. 33 коп. та 1 000 гр. на відшкодування моральної шкоди був предявлений стягувачем до Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Постановою державного виконавця від 10.06.2016р. було відкрито виконавче провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

За приписами частин 1, 2 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні (ч. 3 ст. 441 ЦПК України).

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що діючим законодавством передбачено можливість обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України за наявності судового рішення про стягнення заборгованості, наявності відкритого виконавчого провадження та ухилення боржника від виконання своїх обов'язків.

Отже, діючим законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання судового рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань.

Проте, в поданні не наведено переконливих підстав ухилення ОСОБА_8 від виконання судового рішення та необхідності застосування до неї обмеження у праві на виїзд за межі України.

Тобто, належних доказів, які б свідчили про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, в матеріалах справи відсутні.

Ті обставини, що боржник не отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та не має доходу, не свідчать про його ухилення від виконання рішення суду .

Відповідно до Конституції України обмеження пересування громадянину є одним з найсуворішим заходом впливу на особу, що умисно ухиляється від виконання судового рішення.

З наданих суд матеріалів вбачається, що державний виконавець вчиняв дії щодо виконання рішення суду, зокрема: здійснив запити до Пенсійного фонду, фіскальної служби , реєстру нерухомого майна та транспортних засобів, які повідомили про відсутність доходів боржника, а також транспортних засобів та нерухомого майна. Разом з цим, усіх заходів не здійснив, так за місцем проживання боржника, для опису наявного у нього майна, не виходив, запиту до КП «Харківське міське БТІ» де містяться не перенесені до Державного реєстру дані, щодо реєстрації нерухомого майна не здійснював.

З огляду на вищевикладене підстави для задоволення подання та застосування до боржника найсуворішого заходу впливу для виконання рішення суду відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

У задоволенні подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Бородіна Н.М.