Провадження № 2/317/385/2018
Справа № 317/2/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сакояна Д.І.

при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 Сергійовичапро відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

Позов мотивований тим, що 19.05.2017 р. на вул. Гоголя у м. Запоріжжя з вини водія ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав йому на праві власності. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2017 р. та матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Мітсубіши Оутлендер», реєстраційний номер НОМЕР_2, який належав на праві власності ОСОБА_2. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб відповідно до Звіту товарознавчої експертизи від 11.07.2017 р. № 1431/17 становить 21146,69 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою.У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач платіжним дорученням здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 22446,69 грн. Крім того, за послуги аварійного комісара позивачем перерахована сума 1300,00 грн. Всього затрати позивача складають 22446,69 грн. Позивач звернувся до відповідача з листом № 3/1-05/19821 від 16.08.2017 р., але відповідач не надіслав відповідь на листи та добровільно не відшкодував витрати позивачу.

Позивач просить прийняти рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду у сумі 22446,69 грн. та судові витрати за оплату судового збору 1600,00 грн.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Через канцелярію суду надав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Як видно з постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2017 р., 19.05.2016 р. о 14-40 год., ОСОБА_1С, керуючи автомобілем «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_1, виконуючи маневр руху заднім ходом напроти будівлі № 69 по вул. Гоголя в м. Запоріжжя, не впевнився в безпеці, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Мітсубіші Оутлендер, реєстраційний номер НОМЕР_2, водій ОСОБА_4 Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, травмованих немає.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, яка відбулась 19.05.2017 р. та внаслідок якої потерпілій особі, власнику автомобіля Мітсубіші Оутлендер, реєстраційний номер НОМЕР_2, було завдано матеріальної шкоди.

Судом встановлено, що на дату скоєння ДТП, відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 вст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП.

12 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до позивача із заявою про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу.

Згідно звіту № 1431/17 від 11.07.2017 р. матеріальний збиток власнику автомобіля НОМЕР_3, без урахуванням ПДВ становить 21146,69 грн.

У звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись при цьому наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 7607 від 16.08.2017 р., позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням від 16 серпня 2017 року № 1236397 у розмірі 21146,69 грн.

Наразі матеріали справи не містять доказів повної чи часткової сплати відшкодування ОСОБА_1 на користь позивача зазначеної суми.

Оскільки ОСОБА_1 не сплатив відшкодування, не спростував наданий позивачем розрахунок, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.

Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача документально підтверджені витрати позивача, повязані із залученням аварійного комісара у розмірі 1300,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 88, 141, 142, 89, 265-267 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) до ОСОБА_1 (70433, АДРЕСА_1) про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 21146 грн. 69 коп. (двадцять одна тисяча сто сорок шість грн. 69 коп.), а також витрати, повязані із залученням аварійного комісара у розмірі 1300,00 грн. (одна тисяча триста грн. 00 коп.), а разом 22446 грн. 69 коп. (двадцять дві тисячі чотириста сорок шість грн. 69 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 Сергійовичана користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 800 грн. 00 коп. (вісімсот грн. 00 коп.).

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізькій області повернути 50 % сплаченого Моторним (транспортним) страховим бюро України судового збору на розрахунковий рахунок 0122, МФО 813015, банк отримувача ГУ ДКСУ у Запорізькій області, згідно платіжного доручення від 14.12.2017 року № 1261623, а саме суму у розмірі 800,00 грн. (вісімсот грн. 00 коп.) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, , п/р 871 у АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Д.І. Сакоян