Справа №488/1876/18 03.07.2018
Провадження №22-ц/784/1100/18
Провадження №22-ц/784/1100/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2018 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

за участі боржника ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 488/1876/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу, яку постановив Корабельний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Лазарєвої Ганни Миколаївни у приміщенні цього суду 18 травня 2018 року у справі за поданням Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а :

У травні 2018 р. Корабельний відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Корабельний ВДВС) звернувся з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Корабельному ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 55311896 з примусового виконання наказу № 915/1030/16, виданого Господарським судом Миколаївської області від 21 листопада 2017 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкнига» Миколаївської обласної ради боргу в сумі 175867 грн. 88 коп. та наказу № 915/1001/17, виданого Господарським судом Миколаївської області від 28 листопада 2017 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкнига» Миколаївської обласної ради боргу в сумі 12588 грн. 80 коп.

Згідно бази даних АІС Автомобіль та НАІС за боржником зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 21011 1294, 1982 р. випуску, номерний знак НОМЕР_1, який 29 листопада 2017 р. державним виконавцем оголошено у розшук. Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_4 та гараж № АДРЕСА_5 29 листопада 2017 р. ОСОБА_1 долучив до матеріалів виконавчого провадження копії договору дарування гаражу та житлового будинку з земельною ділянкою, відповідно до яких вони належать його сину ОСОБА_4 на праві власності. Згідно відповіді ПФУ боржник отримує пенсію в Корабельному районі. Згідно відповіді ДФСУ у боржника відкриті рахунки в банківських установах, проте кошти на рахунках відсутні.

На адресу божника неодноразово направлялися вимоги державного виконавця, щодо перевірки майнового стану, зокрема 23 березня 2018 р. та 13 квітня 2018 р. У вказані дні було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника: АДРЕСА_1, але боржник не надав доступу до житла, про що складені акти.

Посилаючись на викладене, а також на те, що боржником рішення до цього часу не виконано, а здійснити перевірку майнового стану боржника неможливо без примусового проникнення до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, Корабельний ВДВС просив суд дозволити державному виконавцю примусове проникнення до вказаного приміщення.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2018 р. подання Корабельного ВДВС про проникнення до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, для проведення виконавчих дій, пов'язаних з перевіркою майнового стану боржника ОСОБА_1

Ухвала суду мотивована тим, що подання державного виконавця містить докази того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій. Відповідно до чинного законодавства України державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки державним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною та просить її скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не відповідає вимогам закону - не скріплена гербовою печаткою, відсутні підстави для задоволення клопотання про проникнення до житла - квартири АДРЕСА_2, оскільки це житло йому не належить, він там не проживає, в квартирі знаходиться, переважно, майно інших осіб, а він виконує рішення суду шляхом відрахувань з пенсії.

Від старшого державного виконавця Корабельного ВДВС надійшов відзив на апеляційну скаргу, який просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Відзив мотивовано тим, що доводи скарги безпідставні, оскільки рішення суду боржником не виконано, він зареєстрований у АДРЕСА_1, доказів протилежного до матеріалів виконавчого провадження не надано.

Від представника стягувача - КП «Миколаївкнига» також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій представник просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Відзив мотивовано тим, що доводи апеляційної скарги про не проживання боржника у квартирі АДРЕСА_3 та відсутність перешкод у виконанні рішення суду не заслуговують на увагу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення боржника ОСОБА_1, представників Корабельного ВДВС та стягувача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у Корабельному ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 55311896 з примусового виконання наказу № 915/1030/16, виданого Господарським судом Миколаївської області від 21 листопада 2017 р. про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкнига» Миколаївської обласної (далі - КП «Миколаївкнига») ради боргу в сумі 175867 грн. 88 коп. та наказу № 915/1001/17, виданого Господарським судом Миколаївської області від 28 листопада 2017 р. про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь КП «Миколаївкнига» боргу в сумі 12588 грн. 80 коп.

Як встановлено державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження, згідно бази даних АІС Автомобіль та НАІС за боржником зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 21011 1294, 1982 р. випуску, номерний знак НОМЕР_1, який 29 листопада 2017 р. державним виконавцем оголошено у розшук. Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_4 та гараж № АДРЕСА_5 29 листопада 2017 р. ОСОБА_1 долучив до матеріалів виконавчого провадження копії договору дарування гаражу та житлового будинку з земельною ділянкою, відповідно до яких вони належать його сину ОСОБА_4 на праві власності. Згідно відповіді ПФУ боржник отримує пенсію в Корабельному районі. Згідно відповіді ДФСУ у боржника відкриті рахунки в банківських установах, проте кошти на рахунках відсутні.

Таким чином, грошових коштів, за рахунок яких можливо провести виконання судового рішення, або майна (рухомого та нерухомого) державним виконавцем не виявлено.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону).

Виконавець, серед іншого, зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону) та має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (п. 13 ч. 2, та ст. 18 Закону).

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Як вбачаться з наданих державним виконавцем доказів, на час звернення до суду з поданням було встановлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та зареєстрованим місцем здійснення його підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця була квартира АДРЕСА_3.

Через відсутність у боржника майна, в тому числі грошових коштів, на яке можливо звернути стягнення для виконання рішення суду, державним виконавцем 16 березня 2018 р. та 05 квітня 2018 р. боржникові надіслані вимоги про надання доступу, відповідно, 23 березня 2018 р. о 10 : 30 та 13 квітня 2018 р. о 10 : 30, до житла - квартири АДРЕСА_3 для перевірки майнового стану боржника - ОСОБА_1

Однак вимоги державного виконавця виконані не були, доступ до квартири боржником наданий не був, про що складено акти.

З урахуванням викладеного суд дійшов обґрунтованого висновку, що подання державного виконавця підлягає задоволенню.

Аргументи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Посилання в апеляційній скарзі на невідповідність постанови державного виконавця вимогам закону (відсутність гербової печатки) не має правового значення для вирішення даного подання, оскільки законність відкриття провадження у справі не була предметом судового розгляду.

Доводи про те, що квартира АДРЕСА_3 боржнику не належить і він в ній не проживає та не має майна, колегія суддів відхиляє, оскільки на час звернення з подання наявними у виконавчому документів доказами підтверджувалось, що вказана квартира є місцем проживання ОСОБА_1 (він знятий з реєстрації за вказаною адресою лише 04 червня 2018 р.) та місцем реєстрації його як приватного підприємця. Щодо наявності майна - таке може встановити лише державний виконавець після входження до житла.

Щодо посилань на погашення заборгованості частинами за рахунок відрахувань з пенсії та інших платежів, то з наданих боржником квитанцій вбачається, що судові рішення виконані в незначній частині, а тому таке не може виключати подальшого примусового їх виконання.

З урахуванням викладеного та положень ст. 375 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 380, 381 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

________________________________________________

Повний текст постанови складений 04 липня 2018 року