АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/2705/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Сокуренка Євгена Сергійовича, який діє від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначило, що 25 червня 2009 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якого ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, надало ОСОБА_3 кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом. ОСОБА_3 неналежним чином виконує зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з відповідачки заборгованість, яка станом на 17 серпня 2016 року складає 22459,19 грн. та включає: заборгованість за кредитом в сумі 13489,55 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4518,70 грн.; заборгованість за пенею в сумі 6289,26 грн., пені за несвоєчасність сплати боргу в розмірі 850,00 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована ставка) в сумі 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1045,68 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Вважаєпомилковим висновок суду, що позивачем не доведено наявність згоди про всі істотні умови договору та розміру заборгованості. Зазначає, що 25 червня 2009 року ОСОБА_3 подала банку заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Заява разом з Пам'яткою, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг. 25 червня 2009 року ОСОБА_3 ознайомлена з умовами кредитування, поставила свій підпис у відповідній довідці про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». ОСОБА_3 не спростовувала факт отримання кредитної карти. З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_3 користувалася кредитом та частково погашала заборгованість. Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачкою не було спростовано.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2009 року ОСОБА_3 складена та підписана Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку». Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, ОСОБА_3 підтвердила, що вона погоджується із тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. ОСОБА_3 було надано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів льотного періоду».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ «Приватбанк» не доведено, що долучені до позову Умови і Правила надання банківських послуг у Приватбанку дійсно являються складовою частиною укладеного 25 червня 2009 року між сторонами договору у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Документи не містять відомостей щодо часу їх затвердження, строку дії та підпису позичальника ОСОБА_3 Позивачем не доведено, що ОСОБА_3 була ознайомлена саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Умовами та Правилами надання банківських послуг встановлено розміри винагороди за послуги банку, відповідно до типу картки, який узгоджений в Пам'ятці клієнта чи Заяві. За висновком суду Умови та Правила надання банківських послуг не є належним доказом узгодження сторонами типу картки, підтвердженням видачі картки клієнту та встановлення відповідного кредитного ліміту. Підписана ОСОБА_3 анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може вважатись договором, в розумінні положень ЦК України, оскільки не містить відомостей про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, відомостей про зобов'язання банку надати грошові кошти (кредит), розміри кредиту та умови кредитування, зобов'язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти.

Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 червня 2009 року ОСОБА_3 складена та підписана заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів льотного періоду» Своїм підписом у заяві ОСОБА_3, що ознайомлена і згода з Умовами і правилами надання банківських послу, а також Тарифами банку. Вона надала згоду, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта Умовами і правилами надання банківських послуг, також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг. (а.с.9).

В довідці ПАТ "Приватбанк" про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів льотного періоду» від 25 червня 2009 року вказано тип картки, базову процентну ставку, строк погашення заборгованості та розмір щомісячних платежів, розмір комісії та санкцій. В даній довідці ОСОБА_3 поставила підпис про ознайомлення з фінансовими умовам надання кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду та приблизним розрахунком суми плати за використання кредитних коштів (а. с. 10).

Під час розгляду справи представник ПАТ КБ «ПриватБанк» також надав суду першої інстанції виписку з відкритого на ім'я ОСОБА_3 рахунку, з якого вбачається, що відповідачка отримала та користувалася кредитною карткою для оплати товарів і послуг, вносила кошти в погашення заборгованості (а. с. 140-147).

Посилаючись на непідписання Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_4 не спростувала факт отримання кредиту та використання кредитної картки на підставі поданої заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та відкриття їй рахунку.

Враховуючи вищевикладене, у суду були відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» через недоведеність факту укладення між сторонами кредитного договору.

Відповідно до наданих ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунків заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором від 25 вересня 2009 року станом на 17 серпня 2016 року складає 22459,19 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 13489,55 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4518,70 грн.; заборгованість за пенею в сумі 6289,26 грн., пенею за несвоєчасність сплати боргу в розмірі 850,00 грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована ставка) в сумі 500,00 грн.; штраф (процентна складова) в сумі 1045,68 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме п.п. 2.1.1.12.6.1., 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, а також згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів льотного періоду» передбачено нарахування за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором як пені так і штрафів.

При цьому, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача пені за несвоєчасність сплати боргу в розмірі 850,00 грн., штрафу (фіксована ставка) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1045,68 грн., оскільки вони нараховані ПАТ КБ "ПриватБанк" за порушення зобов'язань, охоплених неустойкою у виді пені в сумі 6289,26 грн.

Заперечуючи проти позову ПАТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_3 не надано доказів на спростування розміру заборгованості та наданих позивачем розрахунків. Відтак, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 13489,55 грн.; по процентам за користування кредитом в сумі 4518,70 грн. та пенею в сумі 6289,26 грн.є доведеними.

Колегія суддів враховує те, що під час розгляду судом першої інстанції ОСОБА_3 подала заяву про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Тобто, у разі заявлення відповідачем про застосування позовної давності, позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами, строк якої настав за три роки, а пені - за рік, до звернення до суду, та заборгованості, яка стягується достроково.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» обраховано заборгованість по тілу кредиту та процентами за період з 26 серпня 2009 року по 17 серпня 2016 року, заборгованість по пені - за період з 01 березня 2016 року по 17 серпня 2016 року.

З позовом до суду про стягнення заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося 19 вересня 2016 року.

Відповідно, з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 25 вересня 2009 року по тілу кредиту за період з 19 вересня 2013 року по 19 вересня 2016 року, що за розрахунком суду становить 3 319,68 грн., заборгованість за процентамиза період з 19 вересня 2013 року по 19 вересня 2016 року, що за розрахунком суду становить 4324,07 грн. та пеня за прострочення зобов'язань в сумі за період з 01 березня 2016 року по 17 серпня 2016 року в сумі 6289,26 грн., а всього: 13 933,01 грн.

В іншій частині вимог ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пропорційно до задоволених вимог підлягає стягненню 854,36 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1281,54 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сокуренка ЄвгенаСергійовича, який діє від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 25 вересня 2009 року в сумі 13 933,01 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту за період з 19 вересня 2013 року по 19 вересня 2016 року - 3 319,68 грн., заборгованість за процентамиза період з 19 вересня 2013 року по 19 вересня 2016 року - 4324,07 грн. та пеня за прострочення зобов'язань за період з 01 березня 2016 року по 17 серпня 2016 року - 6289,26 грн.

В іншій частин позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 854,36 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 1281,54 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Дані про учасників справи:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»: місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570;

ОСОБА_3: дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 року, місце проживання 02105, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 28 березня 2018 року.

Суддя-доповідач ШебуєваВ.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.