КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 358/564/18

Апеляційне провадження 22-ц/824/2562/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через представника ОСОБА_4, на рішення Богуславського районного суду Київської області від 09 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Тітова М.Б., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

у/н справи 358/564/18 № а/п: № 22-ц/824/2562/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Тітов М.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
у квітні 2018 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив визначити йому, як спадкоємцю за заповітом додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошки Л.А. заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Біївці Богуславського району Київської області.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 роки померла його мати ОСОБА_8, яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно, а саме житловий будинок в с. Біївці, Богуславського району Київської області. За життя ОСОБА_8 склала заповіт від 13 липня 2017 року за реєстровим № 48, яким заповіла все спадкове майно на його ім'я. У квітні 2018 року він отримав листа від приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області, у якому було повідомлено про існування заповіту на його ім'я та те, що він пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Зазначає, що шестимісячний строк для прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, оскільки він не знав про існування заповіту на своє ім'я, а також він був постійно зайнятий за місцем роботи в ДНЗ «Богуславський ЦПТО» у період із вересня по грудень 2017 року та працював одночасно із двома групами учнів, а також до квітня 2018 року безпосередньо приймав участь реконструкції лабораторії № 8 з будови автомобілів.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 09.08.2018позов задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий двохмісячний строк, після набрання рішенням законної сили, для подання ним до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошки ЛюдмилиАнатоліївни заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Біївці, Богуславського району, Київської області. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_3 через представника подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що позивач був достеменно обізнаний про встановлені законодавством строки для прийняття спадщини, оскільки 20.02.2017 помер його батько та він своєчасно тоді подав заяву про прийняття спадщини, а тому знав про встановлені законом строки. Сам позивач у поясненнях зазначив, що він не вчасно подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки прорахувався із датою та звернувся до нотаріуса не в лютому місяці а в кінці березня, але нотаріус була у відпустці. Вважає, що обставини, на які посилається позивач не є поважними, а строк ним пропущено виключно із його халатного відношення до порядку спадкування. Позивач міг своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини, навіть якщо б не знав про наявність заповіту, оскільки він є спадкоємцем першої черги спадкування, а тому незнання про існування заповіту не є поважною причиною для поновлення строку на прийняття спадщини. Крім того, позивач знаючи про те, що ОСОБА_3, яка є онукою померлої і спадкоємцем за правом представлення подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини не вказав неї як відповідача не вжив заходів для мирного врегулювання спору. Суд також не перевірив докази витрат на правову допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість. Вказує на те, що нотаріус не вжила всіх необхідних заходів для того, щоб повідомити його про наявність заповіту та про наявність заповіту він дізнався після спливу строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач та його представник ОСОБА_9 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційний суд Київської області та Апеляційний суд міста Києва здійснювали правосуддя до початку роботи Київського апеляційного суду.

21.06.2018 Київський апеляційний суд зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на виконання Указу Президента «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017, а з 03.10.2018 Київський апеляційний суд розпочав свою роботу.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8.

Позивач є сином померлої. Крім того за життя, а саме 13.07.2017 ОСОБА_8 склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті все своє майно заповіла ОСОБА_2.

19 січня 2018 року до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 звернулася ОСОБА_3, яка є внучкою померлої.

03 квітня 2018 року приватний нотаріус Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошка Л.А. надіслала ОСОБА_2 повідомлення про існування заповіту, який був посвідчений від імені спадкодавця ОСОБА_8 на його ім'я Біївецькою сільською радою 13.07.2017 за № 48 та було роз'яснено, що строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України він пропустив.

18 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошки Л.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно на підставі заповіту після смерті матері ОСОБА_8

Постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошки Л.А. № 02-31/113 від 18.04.2018 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суд вказав, що такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини неможливим.

Встановивши, що позивач дізнався про існування заповіту після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд визнав таку обставину поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Проте суд не звернув уваги на те, що позивач є сином померлої, а відтак незалежно від наявності заповіту на його ім`я, він, у випадку, якщо бажав би прийняти спадщину, мав можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом.

Посилання суду на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17 колегія суддів вважає безпідставним, оскільки у даних справах встановлені різні фактичні обставини.

У випадку якби позивач не був спадкоємцем першої черги він дійсно б не мав підстав звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, аж доки б не дізнався про існування заповіту. Саме така обставина встановлена у справі, яка була предметом розгляду у Верховному Суді України.

Чинне спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті ( ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Разом з тим, у даній справі незалежно від наявності заповіту позивач є спадкоємцем першої черги за законом, і відсутність даних про існування заповіту ніяким чином не впливала на його волевиявлення щодо подачі заяви про прийняття спадщини за законом. Проте, така заява позивачем у шестимісячний строк подана не була. Про наявність об`єктивних причин, які роблять своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини неможливим позивач не вказує.

Позивач посилається на те, що він був зайнятий на роботі, а тому не мав можливості своєчасно звернутися до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини. Проте, законодавець визначив шість місяців від дня відкриття спадщини для подачі заяви про прийняття спадщини і та обставина, що спадкоємець є працюючим не є поважною причиною пропуску такого строку, оскільки цей строк є достатнім. Суд першої інстанції також не визнав таку причину пропуску строку як зайнятість позивача на роботі поважною.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України,суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 09 серпня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 04.12.2018

Головуючий Л.Д. Махлай

Суддя В.А. Кравець

Суддя О.Ф. Мазурик