Справа № 460/1165/17
Провадження №2/460/463/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.02.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Карпин І.М.

з участю секретаря судових засідань Мельник Є.Є.

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком, шляхом визнання особи втратившою право на користування будинком,

в с т а н о в и в:

22.03.2017 позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 12.03.2009 між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Ще до шлюбу ним було придбано житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1. Оскільки сімейні відносини між ним та відповідачкою не склалися 06.03.2017 шлюб між ними було розірвано. На протязі останніх 14 місяців, починаючи з 19.01.2016 відповідач перебуває за межами України та за її словами, подала заяву на отримання політичного притулку в США. Однак виїжджаючи за кордон відповідач не знялася з реєстрації з будинку, який належить йому на праві власності. Тому позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, давши аналогічні доводам позовної заяви пояснення, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання повторно не з'явилися, хоч належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача ОСОБА_2, проти чого не заперечив позивач.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №38678885 від 08.06.2015 року, виданого Реєстраційною службою Яворівського районного управління юстиції Львівської області, позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Як вбачається із даних реєстраційного обліку в спірному будинку зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_2, яка є колишньою дружиною позивача.

Згідно акту обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_2 від 27.02.2017 №13, комісія в складі голови Ясниської сільської ради Ковпака М.С., військового обліковця Ясниської сільської ради ОСОБА_5, касира ОСОБА_6, встановила, що ОСОБА_2 з 19.01.2016 не проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов'язані із позбавленням володіння.

Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом, відповідач по справі ОСОБА_2 24.10.2015 була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 як член сім'ї власника, оскільки на той час була його дружиною. На даний час шлюб між сторонами розірвано, відповідач понад два роки знаходиться за межами України, житлом не користується, а відтак втратила право на користування житловим приміщенням.

Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачем на право користування житловим будинком, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідач втративши право на житло, в добровільному порядку звільнити таке шляхом зняття з реєстрації наміру не виявляє, тому суд вважає, що право власності позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратила право на користування житлом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившою право на користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) в користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя І.М.Карпин