Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/842/17
Провадження № 2/499/20/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"28" лютого 2018 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В. при секретарі судового засідання Дібровій О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, мотивуючи свої вимоги наступним.

В серпні-вересні 2017 року позивачу стало відомо, що за ним нібито облікується нерухоме майно, а саме житловий будинок по вул. Шервашидзе 5, с. Тарасівка Іванівського району Одеської області.

Після звернення за правовою допомогою з метою перевірки даної обставини, йому було надано копію договору купівлі-продажу вищевказаного будинку, який нібито він уклав з ОСОБА_2 03.07.2007 року, та договір посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3, що стало підставою для реєстрації на його імя речових прав на вищевказаний будинок.

Однак, позивач зазначає, що даний договір він не укладав, з відповідачем ОСОБА_2 він не знайомив, кошти за придбання будинку їй не передавав, більш того раніше ніколи не був в Іванівському районі Одеської області та жодні договори в даній місцевості не укладав.

На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу від 03.07.2007 року недійсним, оскільки він його не укладав.

У судовому засіданні позивач та його представник на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надавала, про причини неявки не повідомила, тому суд визнає її неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та надала пояснення, відповідно до яких описала процедуру укладання спірного договору та зазначила, що підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним відсутні, оскільки при його укладанні були повністю дотриманні вимоги закону.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорту позивача.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.07.2007 року, ОСОБА_1 прибав у ОСОБА_2 будинок по вул. Шервашидзе 5 в с. Тарасівка Іванівського району Одеської області за 10881,00 грн.

Право власності на вищезазначене майно зареєстроване за ОСОБА_4, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Будинок по вул. Шервашидзе під №5 в с. Тарасівка Іванівського району Одеської області, рішенням виконавчого комітету Коноплянської сільської ради Іванівського району від 31 серпня 2017 року за №57 було списано та вилучено із обліку житлового фонду Коноплянської сільської ради та скасовано його реєстрацію, що підтверджується копією рішення та витягу з Державного реєстру речових прав.

Відповідно до довідки з місця роботи позивача, у 2007 році ОСОБА_1 перебував на посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу УВБ з оперативного обслуговування органів і підрозділів внутрішніх справ в Одеській області МВС України.

Згідно ст. ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої ст.16, ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.5, ч.6 ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Так, позивач у судовому засіданні зазначив, що спірний договір від 03.07.2007 року він фізично укладати не міг, що підтверджується письмовими доказами та пояснення свідків, які на день укладання правочину працювали разом з ним.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5, який в 2007 році був керівником ОСОБА_1, що підтверджується довідкою з роботи позивача, копією довідки з місця роботи ОСОБА_5, даний свідок у судовому засіданні був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази.

Так, ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що дійсно 03.07.2007 року ОСОБА_1 протягом всього робочого часу був присутній на робочому місці, оскільки в даний день був включений в групу швидкого реагування, та специфіка його не дозволяє відлучення з місця роботи у робочий час, що також підтверджується копією несекретного робочого зошиту ОСОБА_5

Також в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_6, який в 2007 році працював разом з ОСОБА_1, що підтверджується довідкою з роботи позивача, копією довідки з місця роботи ОСОБА_6, даний свідок у судовому засіданні був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази.

Відповідно до його пояснень, ОСОБА_1 03.07.2007 року з роботи не відлучався, у відпустці не перебував, дану обставину свідок може достовірно підтвердити, оскільки їх колектив був не чисельний, і відсутність когось із співробітників одразу перевірялася та встановлювалося місце його перебування.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що 03.07.2007 року позивач ОСОБА_1 дійсно перебував повний робочий день за місцем своєї служби у м. Одесі, отже не мав змоги перебувати в смт. Іванівці Іванівського району Одеської області та укладати договір купівлі-продажу будинку.

Також суд бере до уваги той факт, що оспорюваний договір фактично не виконувався, оскільки відповідно до рішення Коноплянської сільської ради будинок визнаний таким, що підлягає списанню.

Отже, пояснення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору не знайшли своє підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 78, ч.5 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, позивачем у судовому засіданні доведено факт неможливості укладання ним договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.07.2007 року, який був укладений між позивачем та відповідачем в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області, а тому на підставі ч.3 ст.215 ЦК України догорів купівлі-продажу слід визнати недійсним.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 20, 202, 203, 209, 215, ст. 4, 76, 81, 89, 206, 247, 264, 265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії КЕ 237446, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання договору купівлі-продажу недійсним задовольнити.

Визнати недійсним договір-купівлі продажу від 03 липня 2007 року, який укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, предмет договору: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Тарасівка по вул. Шервашидзе під №5 Іванівського району Одеської області, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі під №1399.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СуддяОСОБА_7