Справа № 755/244/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги мотивує тим, що він та відповідач є співвласниками по ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. Позивач у вказаній квартирі не проживає більше трьох років, однак весь цей час сплачує комунальні платежі, так як відповідач сплачувати комунальні послуги відмовляється, хоча фактично проживає в квартирі та користується нею. Так, за пород з 21 січня 2015 року по 17 грудня 2017 року позивачем сплачено 17 430,39 грн. житлово-комунальних послуг, ? частину вартості яких він просить стягнути на його користь з відповідача.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач відзив не подала.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 10 ЖК України, громадяни зобов'язані дбайливо ставитись до будинку, в якому вони проживають, додержуватись правил користування жилими приміщеннями.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

Додержання вимог вказаних Правил при користуванні квартирами приватного житлового фонду та їх утримання зобов'язує ст. 179 ЖК України.

Згідно ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов'язує; власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах (а.с. 7).

Згідно попередження ПАТ «Київенерго», надісланого на адресу: АДРЕСА_1 вбачається, що станом на 03 жовтня 2017 року заборгованість за спожиту електричну енергію на показання приладу становить 10 074,84 грн. (а.с. 10). Крім того, на зазначену адресу ПАТ «Київенерго» направлено претензію на суму 10 074,76 грн. (а.с. 11).

Згідно акту, складеним майстром будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3, в присутності наряду поліції Деснянського району м. Києва, від 30 листопада 2017 року, зі слів сусідів, а саме: кв. № 314 - ОСОБА_4, кв. № 317 - ОСОБА_5 та консьєржа під'їзду встановлено, що ОСОБА_1 в даній квартирі не проживає (а.с. 8).

З наданих суду квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг встановлено, що позивачем ОСОБА_1 в листопада 2016 року оплачені житлово-комунальні послуги в сумі 17 430,39 грн. (а.с. 12-37).

20 грудня 2017 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист-претензію про компенсацію ? частини вартості сплачених ним за період з 21 січня 2015 року по 17 грудня 2017 року житлово-комунальних послуг в розмірі 8 715,20 грн. (а.с. 38).

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати в розмірі 640,00 грн., що були сплачені ним при подачі позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 10 ЖК України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45, ст.ст. 319, 322, 360 ЦК України, ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: 02232, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2) 8 715 (вісім тисяч сімсот п'ятнадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: 02232, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2) 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 березня 2018 року.

Суддя Н.О.Яровенко