Справа №639/6641/18
Провадження №2-з/639/29/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Баркової Н.В., розглядаючи у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2018 року заявник ОСОБА_1 до подачі позовної заяви, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою за вх. №30591 про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи із забезпечення позову - заборонити відчуження майна (п.2.ч.1 ст.152 ЦПК), що належить ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, номер платника податків НОМЕР_1, вул. Свободи, 30, с. Рожни, Броварський район, Київська обл., 07412): реєстраційний номер 3/10232, тип майна - комплекс, адреса нерухомого майна - Київська обл., Броварський р., смт. Велика Димерка, вулиця Леніна, будинок 109.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує, що відповідно до договору позики грошей, укладеного між ОСОБА_3 (як позичальник) та ОСОБА_1 (як позикодавець), було досягнуто домовленості про надання грошових коштів у позику у сумі 400 000 доларів США, яку позичальник зобовязався повернути у встановлений договором строк, з урахуванням додаткової угоди про продовження строків повернення. По виконанню даного договору, у тому числі з питання про повернення грошових коштів, поручителями виступили: громадянин ОСОБА_4 на підставі укладеного з позивачем договору поручительства від 01.08.2015 року, який прийняв на себе зобовязання із забезпечення виконання договору, у тому числі з повернення грошей; громадянка ОСОБА_2 на підставі укладеного з позивачем договору поруки від 31.08.2015 року, яка прийняла на себе зобовязання із забезпечення виконання договору позики, у тому числі з повернення грошей. Позичальник зобовязався повернути позику в м. Харкові в строк не пізніше 01.08.2017 року.

Як вказує заявник ОСОБА_1 факт виконання ним свого зобовязання доводиться договором позики, додатковою угодою та розпискою до нього. Факт поручительства доводиться договорами поручительства. Однак відповідачі не виконали своїх зобовязань, на цей момент не сплативши ні копійки. На письмові звернення до відповідачів щодо виконання їх зобовязань відповіді ОСОБА_1 не отримав, що на його думку дає можливість зробити обґрунтоване припущення про небажання відповідачами виконувати свої зобовязання.

Згідно з відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно відповідач ОСОБА_2 є власником комплексу, розташованого за адресою: Київська обл., Броварський р., смт. Велика Димерка, вулиця Леніна, будинок 10, реєстраційний номер майна 3710232. Існує велика вірогідність, що відповідач має намір продати вказане майно. На підтвердження цього свідчить оцінка майна, проведена 03.09.2018 року. Згідно оцінки вартість комплексу становить 8 млн. 143 тис. 300 грн. Як зазначає ОСОБА_1, зазначена сума є цілком співмірною з сумою позову.

За таких обставин неприйняття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження може у подальшому суттєво ускладнити або зробити взагалі неможливим виконання рішення суду щодо стягнення суми позову, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів.

Згідно з ч.13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви скасовуються судом також у разі:

1)неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч.3 ст. 152 цього Кодексу;

2)Повернення позовної заяви;

3)Відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Згідно з п. п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (Зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наведене, суть спірних правовідносин, дані, повідомлені заявником, а також надані ним копії документів, що свідчать про наявність рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики суми позики, про яку йдеться в даній заяві, де зазначено намір заявника звернутись з позовом до поручителів, в тому числі до ОСОБА_2 про стягнення цієї ж суми позики при відсутності підтвердження наявності додаткової відповідальності поручителів, а лише посилаючись на їх солідарну відповідальність з боржником, суд вважає, що ОСОБА_5 не доведено факт того, що невжиття таких заходів, про які йдеться в заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, при наявності іншого рішення суду, яке підлягає виконанню.

У звязку з викладеним, суд не знаходить передбачених законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Н.В. Баркова