Провадження №2/369/1169/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО",Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ СЕРВІС" про визнання правочину недійсним та застосування реституції, -

в с т а н о в и в:

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп. 9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно ч.1 та п.п.1, 10 ст.2 ЦПК України /в редакції 2017 року/, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а одними із основних засад (принципів) цивільного судочинства є: верховенство права та розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч.9 ст. 10 ЦПК України /в редакції 2017 року/, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

П.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України визначено, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається, в тому числі, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

П.п.2, 4 ч.3 ст. 274 ЦПК України /в редакції 2017 року/ передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує, в тому числі, значення справи для сторін, а також категорію та складність справи.

Враховуючи положення ст.ст. 19, 274, 193 ЦПК України, суд вважає, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження.

За таких обставин, на думку суду, необхідно перейти зі стадії розгляду справи по суті, яку передбачав ЦПК України /в редакції 2004 року/, в стадію підготовчого провадження, що передбачена нині діючим ЦПК України, для забезпечення повного і всебічного зясування обставин справи та завершення розгляду справи в розумний строк.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 187, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Продовжити судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі.

Призначити підготовче засідання на 12 год. 20 хв. 20 квітня 2018 року.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала, окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає.

Суддя А.Я. Волчко