Справа № 462/4737/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

позивача ОСОБА_1.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач з ними не проживає та не надає фінансової допомоги на утримання дитини. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 у сумі 2500,00 грн. щомісяця.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково та пояснили, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1200,00 грн., оскільки його середньомісячний дохід становить близько 3500,00 грн. та на його утриманні перебуває батько, який є інвалідом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що під час фактичних шлюбних відносин у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-СГ №285867 та свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ №154458.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Підстави визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі зазначені у ст. 184 СК України, яка передбачає таку можливість у тому випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Оскільки, у судовому засіданні, було встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною сторін та проживає з позивачем, враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини, позивача та платника аліментів, який є особою працездатного віку та спроможний платити аліменти на утримання доньки для забезпечення їй рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак на його утриманні перебуває батько, що стверджується посвідченням №431145, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у сумі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд не бере до уваги покликання відповідача ОСОБА_2 та його представника на те, що його середньомісячний дохід становить близько 3500,00 грн., оскільки відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, однак відповідачем та його представнику не надано жодних належних та допустимих доказів щодо розміру його середньомісячного доходу.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення.

Судові витрати у справі підлягають стягненню у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000,00 /дві тисячі/ гривень 00 копійок від його заробітної плати (всіх доходів) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову, з 10 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави 640 /шістсот сорок/ гривень 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2018 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш