ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

м.Суми

Справа №592/9888/17

Провадження № 22-ц/788/581/18

Апеляційний суд Сумської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Біляєвої О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Кононенко О.Ю., Криворотенка В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми в складі судді Хитрова Б.В. від 12 лютого 2018 року, ухвалене у м. Суми, дата складення повного судового рішення - 12 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 предявив позов до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог він посилався на те, що 29 серпня 2016 року о 17 годині 15 хвилин в м. Суми по вул. Курська, 147А, сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем Hammer H3, реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідач не впевнився у безпеці руху заднім ходом і здійснив зіткнення з автомобілем HYNDAI Ассеnt 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_1

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, власником якого є позивач, отримав механічні пошкодження.

Факт порушення ОСОБА_2 вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України встановлений постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 грудня 2016 року у справі № 592/8203/16-п, згідно з якою відповідач був звільнений від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП, у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з висновком експерта про оцінку майна № 026/2017 від 23 вересня 2017 року, вартість матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, складає 12999 грн 50 коп.

Крім того, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з пошкодженням майна.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 12999 грн 50 коп. майнової шкоди, 5000 грн у відшкодування моральної шкоди, а також понесені ним витрати на проведення експертного дослідження 1200 грн; витрати на правову допомогу 2500 грн.

12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 подав заперечення проти позову, які мотивовані тим, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки його цивільно-правова відповідальність перед третіми особами була застрахована. Щодо моральної шкоди, то позивачем не доведений факт наявності такої шкоди, а характер дорожньо-транспортної пригоди і відповідні наслідки свідчать на користь такої думки (ас. 61).

У грудні 2017 року відповідач подав додаткові заперечення, посилаючись, зокрема, на те, що його вина не доведена; потерпілий одержав страхове відшкодування в розмірі, який повністю відшкодував завдану шкоду (ас. 90-93).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 12999 грн 50 коп.; у відшкодування моральної шкоди - 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 640 грн; витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн; витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1200 грн.

Рішення мотивовано тим, що вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, унаслідок якої належний ОСОБА_1 автомобіль отримав механічні пошкодження, встановлена. Неправомірними діями ОСОБА_2 позивачеві завдана майнова і моральна шкода.

Додатковим рішенням цього ж суду від 12 лютого 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір 640 грн.

Рішення мотивовано тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2017 року не стягнуто у дохід держави недоплачений позивачем за подання позову судовий збір у розмірі 640 грн.

У березні 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на додаткове рішення, в якій просить скасувати судове рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції на порушення вимог статей 177, 186 ЦПК України не залишив позовну заяву без руху з підстав сплати судового збору у меншому розмірі, ніж установлено законом, а тому дійшов помилкового висновку про покладення судових витрат на відповідача.

ОСОБА_1 у відзиві просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін з тих підстав, що суд при ухваленні додаткового рішення правильно керувався ст.ст. 141, 270 ЦПК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Розміри ставок судового збору визначені у статті 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Установлено, що позовна заява ОСОБА_1 містить дві позовні вимоги: майнову (про стягнення матеріальних збитків) та немайнову (про відшкодування моральної шкоди), отже, при зверненні до суду з позовною заявою в даній справі слід було сплатити судовий збір в загальному розмірі 1280 грн.

З огляду на матеріали справи за подання позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір за вимогами майнового характеру у розмірі 640 грн., тобто судовий збір за подання позову був сплачений у меншому розмірі, ніж установлений законом, а саме: недоплачено 640 грн судового збору за вимогою немайнового характеру.

Проте Ковпаківський районний суд м. Суми під час ухвалення 20 грудня 2017 року рішення не урахував ці обставини і наведені норми права; вирішив лише питання присудження позивачеві понесених ним судових витрат, у тому числі сплаченого судового збору 640 грн. Питання щодо розподілу недоплаченого судового збору в розмірі 640 грн не було вирішено.

Зазначені обставини стали підставою для ухвалення додаткового рішення, що передбачено пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України.

Разом з тим, не можна повністю визнати правильним висновок суду першої інстанції щодо присудження сплати судового збору у розмірі 640 грн лише з відповідача, оскільки установлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди задоволено частково, а тому відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позивачем до стягнення була заявлена сума компенсації у відшкодування моральної шкоди 5000 грн, судовим рішенням задоволено вимоги у сумі 3000 грн, що дорівнює 60%; за немайновими вимогами у дохід держави слід стягнути 384 грн судового збору з відповідача, 256 грн - з позивача.

За таких обставин суд апеляційної інстанції визнає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими.

Щодо порушення судом першої інстанції при вирішенні питання про прийняття позовної заяви і відкриття провадження у справі вимог статті 185 ЦПК України, то це не є підставою для скасування додаткового рішення з огляду на те, що за наслідками перегляду справи у суді апеляційної інстанції постановою Апеляційного суду Сумської області від 11 квітня 2018 року рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установивши, що під час ухвалення оскарженого рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального права, якими врегульоване питання розподілу судових витрат, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційну скаргу. Суд дійшов висновку змінити додаткове рішення суду першої інстанції, стягнути у дохід держави 256 грн судового збору за немайновими вимогами з позивача, 384 грн - з відповідача.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2018 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: кв. 12, буд. 8, вул. Р.Корсакова, м. Суми, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) у дохід держави 256 (двісті пятдесят шість) грн судового збору за подання позовної заяви, що має немайновий характер.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: буд. 2, пров. Пляжний, м. Суми, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) у дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн судового збору за подання позовної заяви, що має немайновий характер.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М.Біляєва

Судді: О.Ю.Кононенко

ОСОБА_3