У х в а л а

27 червня 2018 року

м. Київ

справа №607/8872/17

провадження № 61 - 36802ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року, відмовлено у задоволенні позову.

21 травня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті)

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно зі частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подається скарга - Касаційний цивільний суд Верховного Суду України.

Крім того, згідно частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV &q?іл;Перехідні положення&q?ло; Конституції України.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року, у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Частиною четвертою статті 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною другою статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини п'ятої статті 131-2 Конституції України законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Враховуючи, що провадження у вказаній справі було розпочато у травні 2017 року, тому представництво сторін у Верховному Суді має здійснюватися адвокатами.

Згідно з частиною другою статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Касаційна скарга підписана ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, проте не містить відомостей про те, що він є адвокатом.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно слід надати документ, що підтверджує право представництва ОСОБА_2 як адвоката.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 7 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько