Справа № 214/7053/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 березня 2018 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лєбєдєвої А.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу № 214/7053/17 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу особі та визнання права власності на земельну ділянку, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд встановити факт належності ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу, а саме - державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1. Виданого на ім'я ОСОБА_3 Виконавчим комітетом криворізької міської ради м. Кривого Рогу 31.10.200 року, що підтверджує право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд з кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

В обгрунтування позовних вимог зазначає наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 За своє життя остання склала заповіт, яким заповіла позивачу житловий будинок з господарчими побудовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. На підставі вказаного заповіту позивач оформив спадщину та отримав право власності на домоволодіння за вказаною адресою. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2, яка належала на праві власності ОСОБА_3 Згідно державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 24.11.2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса Сьомої криворізької нотаріальної контори для оформлення Свідоцтва про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_3 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що згідно свідоцтва про смерть повне ім'я спадкодавиці ОСОБА_3, натомість згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 повне ім'я спадкодавиці - ОСОБА_3; земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, за адресою: АДРЕСА_1 - не охоплене заповітом. Позивач зазначає, що різниця у написанні ім'я по батькові ОСОБА_3 в декілька літер, є наслідком довільного перекладу її ім'я по батькові з російської мови, якою було складено усі правоустановчі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після припинення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Позивач є власником житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 Згідно чинного законодавства позивачеві переходить право власності на земельну ділянку. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, вирішення справи залишила на розсуд суду.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.12.2017 року задоволено клопотання позивача щодо у якості доказу спадкової справи.

Інші процесуальні дії по справі не вчинялись.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,0642 га розташована на території Криворізької міської ради у Саксаганському районі (а.с. 8). Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, належна ОСОБА_3 земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за кадастровим номером НОМЕР_2 (а.с. 9-10).

Відповідно заповіту, посвідченого 19.06.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепою Н.М., ОСОБА_3 заповіла належний їй житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

27.06.2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.11.2017р. ОСОБА_1 належить спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. від 24.11.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, місце розташування якої за адресою: АДРЕСА_1, оскільки це майно не охоплене заповітом, а також виявлено розбіжності у написанні по батькові спадкодавці («ОСОБА_3» та «ОСОБА_3» відповідно) та не надано документів, які підтверджують чергу спадкування за законом та ОСОБА_1 запропоновано звернутись до суду для визнання права власності (а.с. 12).

Згідно інформації зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3. яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, із заявою про прийняття спадщини звертався лише ОСОБА_1 Інший спадкоємець за заповітом - ОСОБА_6 надав заяву про відмову від спадщини (а.с.24-54).

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому згідно положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р., (із змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 допущено помилку, а саме замість по батькові ОСОБА_3 як «ОСОБА_3» невірно зазначено як «ОСОБА_3». Суд вважає, що невірність зазначення по батькові допущено внаслідок невірного перекладу з російської на українську мову. Належність вказаного державного акту саме ОСОБА_3 підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку де власником земельної ділянки під кадастровим номером НОМЕР_2 вказана ОСОБА_3

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога щодо встановлення факту належності ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу, а саме - державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку за позивачем суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємця за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності у нього документа, що засвідчує його право власності.

Суд приймає до уваги, що позивач є спадкоємцем першої черги, згідно інформації зі спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 інших спадкоємців немає, перешкодою для нотаріального оформлення спадщини позивачу є відмова державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність інших спадкоємців першої черги, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання права власності позивача на спадкове майно у порядку спадкування за законом земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 328, 392, 1258, 1261 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до Виконкому Саксаганської районної у місті ради міста Кривого Рогу (50071, м. Кривий Ріг, вул. В.Великого, 32) про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлюю чого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_3 Виконавчим комітетом криворізької міської ради міста Кривого Рогу 31 жовтня 2000 року, що підтверджує право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд з кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд з кадастровим номером НОМЕР_2, місце розташування якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.03.2018 року.

Суддя Н.В. Чернова