Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/5219/14 Головуючий у 1 інстанції Суркова В.П.
Провадження № 22-ц/778/1175/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_6 про виправлення описки в ухвалі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_6, треті особи: департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, Публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз», Запорізька міська рада, про визнання будівництва самочинним, знесення самочинного будівництва, усунення інших перешкод у здійсненні права власності; за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_4 звернулися до суду з вищевказаним позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності, в обґрунтування якого зазначали, що вони є співвласниками будинку № 28-в по вул. Молочній у м. Запоріжжі, ОСОБА_3 належить 5/6 частин вказаного нерухомого майна, а ОСОБА_7 - 1/6 його частина. ОСОБА_6 є власником 1/2 частини будинку № 30 по вул. Молочній в м. Запоріжжі, розташованого на земельній ділянці, яка є суміжною з ділянкою, де знаходиться будинок позивачів.

У квітні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_4 звернулися до суду з окремим позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що унаслідок негативного впливу самочинного будівництва, здійсненого ОСОБА_6, їхньому нерухомому майну, яке поступово руйнується, спричинено майнову шкоду. Згідно зі складеним товариством з обмеженою відповідальністю «ВБК - Перспектива» кошторису вартість відновлення зруйнованої частини будинку № 28в по вул. Молочній у м. Запоріжжі становить 67 765 грн. Також для здійснення будівельних робіт з відновлення нерухомого майна ними було придбано будівельні матеріали на загальну суму 2 174 грн. 90 коп.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2016 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання будівництва самочинним, знесення самочинного будівництва, усунення інших перешкод у здійсненні права власності та позов ОСОБА_3. ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди об'єднано в одне провадження.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_6 знести фундамент з цегляною стіною вздовж паркану на межі земельної ділянки під будинком № 30 по вул. Молочній в м. Запоріжжі з боку будинку № 28-в по вул. Молочній в м. Запоріжжі. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_4 та ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12 жовтня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 29 березня 2017 року ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29 листопада 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року у цій справі в частині відмовлених позовних вимог про знесення самочинно збудованого двоповерхового будинку № 30 по вул. Молочній у м. Запоріжжі, стягнення майнової шкоди скасовано. В цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову. Зобовязано ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та жилим будинком по вул. Молочній, 28 в у м. Запоріжжі шляхом знесення самочинно збудованого двоповерхового будинку № 30 по вул. Молочній у м. Запоріжжі. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_5 в особі її законного представника ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 69 939 грн. 90 коп., судовий збір в розмірі 1669,08 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У грудні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2016 року, вказуючи на те, що в описовій та резолютивній частині зазначеної ухвали допущена описка щодо предмета первісного позову, а саме: замість «про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою» зазначено «про усунення перешкод в користуванні власністю».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2017 року заяву про виправлення описки задоволено.

Виправлено описку в ухвалі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 Миколавни в особі законного представника ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди, за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_6, треті особи - департамент державної архітектурно-будівелбної інспекції у Запорізькій області, департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, публісне акціонерне товариство "Запоріжгаз", Запорізька міська рада про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Вважати правильним в описовій та резолютивної частині ухвали за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_6, треті особи департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, публічне акціонерне товариство «Запоріжгаз», Запорізька міська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2017 року у цій справі скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_5 в особі її законного представника ОСОБА_4 звернулися до суд з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

У квітні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_4 звернулися до суду з окремим позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2016 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання будівництва самочинним, знесення самочинного будівництва, усунення інших перешкод у здійсненні права власності та позов ОСОБА_3. ОСОБА_7 в особі її законного представника ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди об'єднано в одне провадження.

У грудні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2016 року, вказуючи на те, що в описовій та резолютивній частині зазначеної ухвали допущена описка щодо предмета первісного позову, а саме: замість «про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою» зазначено «про усунення перешкод в користуванні власністю».

Судом вірно встановлено, що в ухвалу суду від 10 червня 2016 року допущена описка, яка підлягає виправленню у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 269 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання

Доводи скаржника про те, що судом порушено строки розгляду заяви про виправлення описки є безпідставними, спростовуються матеріалами даної справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заяву про виправлення описки подано до суду 15 грудня 2017 року. Останнім днем розгляду заяви є 25 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно ст.. 75 КЗпП України 25 грудня Різдво Христове є святковим днем.

Таким чином останнім днем розгляду заяви є 26 грудня 2017 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про виправлення описки відповідає вимогам процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2017 року про виправлення описки у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: