Справа №627/665/17 Провадження № 2/613/49/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Харченка С.М., за участю секретаря Мізяк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз» про захист прав споживача і відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ПАТ «Харківгаз» про захист прав споживача і відшкодування моральної шкоди, в якій просить суд зобов'язати ПАТ "Харківгаз" в особі Зміївської філії ПАТ" Харківгаз" повернути наперед сплачені кошти на суму 3277 грн. 36 коп., шляхом зарахування на особовий рахунок НОМЕР_1 для погашення боргу та переплати за газопостачання протягом 2017 року; зобов'язати ПАТ "Харківгаз" в особі керівника ОСОБА_2 відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000 грн., шляхом переводу грошових коштів у вказаному розмірі на банківський рахунок №9100 відкритий на ім'я ОСОБА_1 у ПриватБанку; покласти усі судові витрати на відповідача, у тому числі витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду справи та інші.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є власником 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 та постійно сплачувала на поточний рахунок оплату за газопостачання наперед. 22.05.2013р. працівниками ПАТ "Харківгаз" проведено демонтаж побутового лічильника газу зав.№4075 на повірку (ремонт), згідно акту. Позивачу було відмовлено в повірці (ремонті) побутового лічильника газу без пояснень, що є відмовою від виконання договірних зобов'язань, а саме п.14.2. що стосується показників лічильника до акту демонтажу внесені саме ті показники, за які сплачені кошти, але і фактичні, які відображені на лічильнику, для перерахунку. Ремонт і повірку позивач провела за свій рахунок. На початку липня 2013 року позивач повідомила метролога ОСОБА_3, що лічильник вже відремонтований та повірений, згідно ним вказаних строків, але ставити назад та робити перерахунок не квапилися. Після багаточисленних звернень лічильник встановили - 02.04.2015р. ОСОБА_1 було надано декілька заяв з проханням провести перерахунок по фактичним показникам, як було обіцяно. Але до цього часу перерахунок не проведений, та позивач отримала листа від ПАТ "Харківгаз" з відмовою.

Позивач зазначає наступні докази, на підтверджують вищесказані обставини: на момент зняття побутового лічильника газу зав. № 4075 була переплата коштів за показники поставлені наперед. Те що це є законно свідчить факт звернення з заявою 28.02.2014р. публічного акціонерного товариства "Харківгаз", в особі Зміївської філії ПАТ "Харківгаз" до Краснокутського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за газопостачання. Контролер без відома споживача поставила показники наперед і подали заяву до суду. За заявою позивача скасовано в суді судовий-наказ, довівши цим факт навмисного завишення показників, додавши потрібні папери та квитанції про оплату. Контролер ще раз поставила наперед показники і при знятті лічильника позивача змусили сплатити суму 206 грн.48коп., мотивуючи тим, що вони внесені до компютера і будуть повернуті разом із попередньою переплатою. Функціонування лічильника не було перевірено спеціальним приладом, як робилося раніше, а це є порушення. Порушені строки встановлення лічильника після повірки. Після чисельних заяв позивача про перерахунок ОСОБА_1 зателефонував начальник Краснокутського відділення Зміївської філії ПАТ "Харьківгаз" ОСОБА_4 повідомити, що для перерахунку обов'язково провести контрольне зняття показників газового лічильника. Була створена комісія і проведено потрібні процедури зі складанням актів від 26.05.2016 р. Перерахунок не зробили. Позивач вважає, що відповідачем порушено виконання договірних зобов'язань по п.30 п.п.7,10. Після ремонту встановлено, що заводські пломби не порушені, що свідчить про те, що відображені на лічильнику цифри є фактичними показниками. 07.03.2017року позивач, згідно закону, звернулась до ПАТ "Харківгаз" з інформаційним запитом на отримання інформації про загальну кількість контрольних замірів, бо у листі-відповіді було зазначено, що вони проводилися згідно графіку. Якщо є контрольні записи, під підпис споживача до легко побачити хто і коли що невірно зробив,чи повідомив. Порушено умови договору виконавцем, а саме п.30 п.п.7. Позивачу відмовлено в поверненні коштів, по причині відсутності первинної документації, по причині незабезпечення доступу до приладу обліку для фіксації його фактичних показань, по причині відсутності з 2012 року зафіксованих контрольних показань, що свідчить про халатність у роботі працівників ПАТ "Харківгаз", а не вини споживача. Порушено умови договору виконавцем,а саме п. 30 п.п.11. Раз жодних зауважень не було до споживача до виявлення помилки, то днем поломки вважається день складання акту по демонтажу побутового лічильника газу. При встановленні його назад також не було складено жодного акту-претензії про зміни в лічильнику після ремонту. То взявши різницю між показниками наперед 10193 та фактичними 5675, а це виходить 4518, та помноживши на ціну природного газу на період 2013 року 0,7254 коп.,виходить 3277грн. 36 коп. Крім того позивач посилається на те, що Верховний Суд України в постанові від 25.04.2013р. зазначив, що сума сплачена на рахунок наперед вважається авансом, якщо не є завдатком. Аванс є сплачені грошові кошти, що підлягають поверненню. Відповідно до ст.627 п.1 ЦПК України зміст договору становить умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства .

Крім відшкодування матеріальної шкоди, позивач звертається до суду також з проханням ухвалити рішення стосовно відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями відповідача, які привели до необхідності за рахунок особистого відпочинку витрачати час на вивчення законодавства, переписку з відповідачем, вирішення спору у судовому порядку, оскільки відповідач не визнавав і до цього часу не визнає обов'язковість для нього дотримуватися норм цивільного законодавства у сфері надання послуг. Слід зазначити, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено Законом України" Про захист прав споживача" ст.24, а Цивільний кодекс України ст.23 визначає моральну шкоду як таку, що полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та членів її сім'ї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеню вини особи, що завдала шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Позивач посилається на те, що вона є одинокою матір»ю, яка виховує дитину сама без допомоги чоловіка, оплатила наперед кошти, коли їх мала, а їх відмовляють повернути, незважаючи на усі звернення та надані документи впродовж 2-х років, чим ставлять позивача в край важке фінансове становище.

Що стосується характеру правопорушень з боку ПАТ "Харківгаз", позивач зазначає, що їх суспільна небезпечність не викликає жодних сумнівів, оскільки підриває віру споживачів природного газу у верховенство права, закріплене у Конституції УкраЇни. Правопорушеннях слід визначити значними тому, що всі перелічені вище протиправні дії відповідача є умисними, пов'язаними з повним ігноруванням законодавства та грубим порушенням з його боку прав і законних інтересів споживачів, бездіяльністю та службовою недбалістю керівництва ПАТ" Харківгаз". Оскільки законодавством непередбачена і не може бути передбаченою будь-яка формальна методика підрахування моральної шкоди при визначенні справедливої компенсації за душевні переживання позивача слід вдаватися до оціночних категорій. Позивач у даному випадку вважає розумною і справедливою оцінкою суми відшкодування за нанесену моральну шкоду у розмірі 5000 грн., тому що менший розмір не може служити достатньою компенсацією немайнових витрат позивача та був би по суті заохоченням для подальшого продовження відповідачем його протиправної діяльності та бездіяльності, яким слід покласти край справедливим і законним судовим рішенням.

Позивач в судове засідання з»явилася, позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити з наведених у позові підстав.

Представник відповідача ПАТ «Харківгаз»» в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення, відповідно до змісту яких з викладеними обґрунтуваннями та позовними вимогами ОСОБА_1 не погоджується в повному обсязі з наступних підстав: до 01.07.2015 року постачання природного газу ПАТ «Харківгаз» проводилося на підставі типового договору про надання послуг з газопостачання від 31.10.2012 року №11225, керуючись правилами надання населенню послуг з газопостачання, які затверджені постановою КМУ від 09.12.2999 року № 2246. Відповідно до акту про демонтаж побутового лічильника газу (ПЛГ) на повірку (ремонт) від 22 травня 2013 року, фактичні показники газового лічильника типу Візар G-4, заводський номер 4075 на момент його демонтажу, становили 10193 м3, в зв»язку з чим ПАТ «Харківгаз» не вбачає підстав для проведення перерахунку згідно показників, які становили на вищезазначеному газовому лічильнику після проведення повторної повірки за відсутності представників ПАТ «Харківгаз». В зв»язку з чим, зазначені позовні вимоги щодо повернення неіснуючої переплати на особовий рахунок позивача є безпідставними та необґрунтованими не підтверджені жодним фактично наданим доказом. Крім того представник ПАТ «Харківгаз» зазначає, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження існування моральної шкоди. Натомість ПАТ «Харківгаз» належним чином виконує свої договірні відносини керуючись виключно вимогами діючого законодавства України. Відповідно до вищевикладеного ПАТ «Харківгаз» вважає позовну заяву ОСОБА_1 не обґрунтованою та безпідставною, зазначені в позовній заяві обставини не доводять обставини за яких позов підлягає задоволенню, що є підставами для відмови у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини:

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1, є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 132 від 15 березня 2005 року ( а.с. 11).

ОСОБА_1 до 01.07.2015 року постачання природного газу ПАТ «Харківгаз» проводилося на підставі типового договору про надання послуг з газопостачання від 31.10.2012 року №11225, керуючись правилами надання населенню послуг з газопостачання, які затверджені постановою КМУ від 09.12.2999 року № 2246 (надалі Правила).

Згідно пояснень ОСОБА_1, вона постійно здійснювала оплату послуг за газопостачання наперед.

Відповідно до п. 10 Правил, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання та/або видів (напрямів) споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році.

Відповідно до п. 12 Правил, розрахунки за надані послуги з газопостачання можуть провадитися: за розрахунковими книжками, за платіжними документами, які виписуються газопостачальним підприємством. Порядок і форма розрахунку визначаються у договорі.

Відповідно до п. 20,22 Типового договору про надання послуг з газопостачання, плата за послуги вноситься на поточний рахунок із спеціальним режимом використання виконавця, який зазначається в розрахунковій книжці або платіжному документі споживача. За наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника.

Відповідно до акту про демонтаж побутового лічильника газу (ПЛГ) на повірку (ремонт) від 22 травня 2013 року, фактичні показники газового лічильника типу Візар G-4, заводський номер 4075 на момент його демонтажу, становили 10193 м3, що зазначено в даному акті та скріплено підписами представника ПАТ «Харківгаз» та споживачем ОСОБА_1, яка своїм підписом засвідчила про достовірність викладеного в даному акті, в тому числі, достовірність зазначених фактичних показників газового лічильника.

За результатами проведення повірки, газовий лічильник типу Візар Є-4 заводський номер 4075 визнано непридатним до подальшого застосування, що зазначено в довідці про непридатність засобу вимірювальної техніки, яка видана ДП «Харківським регіональним науково-виробничим центром стандартизації, метрології та сертифікації». Після чого вказану довідку про непридатність лічильника газу та саме лічильник газу типу Візар С-4 заводський номер 4075, передано Позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст.ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права в суді, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, докази на підтвердження порушення свого права, як споживача, а саме докази на підтвердження існування переплати на її особовому рахунку за користування послугами з газопостачання, які на думку позивача мали бути враховані ПАТ «Харківгаз» після демонтажу та ремонту лічильника.

Позивачем не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б давали підставу дійти висновку, що ПАТ «Харківгаз», як виконавець з надання послуг газопостачання, належним чином не виконує договірні відносини, встановлені типовим договором про надання ОСОБА_1 послуг з газопостачання. Наявні матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження порушення прав ОСОБА_1, як споживача, а саме: не містять жодних відомостей щодо неотримання останньою послуг з газопостачання.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідач, зі свого боку, зобов'язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Відповідач надав суду свої заперечення, відповідно яких зазначив, що за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі саме фактичних показань газового лічильника, які на момент його демонтажу складали 10193 м3., що відповідає фактично сплаченим коштам за газопостачання ОСОБА_1

У відповідності до положень ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позивачем не доведений факт існування переплати на її особовому рахунку, порушення її прав як споживача послуг, тому враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову щодо зобов»язання ПАТ «Харківгаз» повернути ОСОБА_1 наперед сплачених коштів у сумі 3277 грн. 30 коп., з підстав недоведеності позивачем обставин, які зазначені в обґрунтування позовних вимог.

Оскільки судом не було встановлено факту порушення прав позивача як споживача із боку відповідача, вимога щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., яка є похідною, також задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 81, 133, 141, 244-245, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз» про захист прав споживача і відшкодування моральної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя