Справа № 189/608/18
У Х В А Л А

27.04.2018 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Пустовар О.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Суддя, розглянувши дану позовну заяву, приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з викладених позовних вимог, виїзд дитини за кордон без згоди батька, позивачці необхідний для того, щоб дитина оздоровилася. Проте, на обґрунтування вказаних обставин у позовній заяві відсутній чіткий зміст позовних вимог в частині періоду (число, місяць, рік) необхідного для виїзду дитини за кордон, не зазначено чітку країну до якої слід виїхати з певною метою, а також відсутні посилання на документи, які б підтверджували необхідність виїзду дитини саме у певний період часу та до певної країни; не зазначено, коли саме та в який спосіб позивачка зверталась до відповідача з питанням стосовно надання дозволу на виїзд дитини за кордон та не додано жодних документів на підтвердження того, що відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на такий виїзд.

Діючим законодавством України встановлено певний порядок неповнолітньої дитини виїзду за кордон за згодою батьків або з дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Так, порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21.01.1994 року, постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 (із змінами).

Відповідно до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

З аналізу положень ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», випливає що даною нормою передбачена можливість ухвалення судом рішення про надання дозволу на одноразовий виїзд за кордон особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, а не на постійні виїзди дитини без згоди батька. Такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування, у тому числі у відповідній державі.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами та доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не потрібна у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Так, при розгляді судами такої категорії справ, суд має визначити відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, визначити надання одноразового дозволу на виїзд неповнолітнього за кордон без згоди та супроводу одного із батьків з визначенням його початку і закінчення, а не на неодноразові виїзди без визначення країни та проміжку часу, дослідити докази необхідності виїзду дитини за кордон та обґрунтування терміну виїзду.

Однак, як вбачається з позовної заяви, позивачка ставить нечіткі позовні вимоги про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька, що суперечить вищенаведеному порядку, тому вимоги в цій частині підлягають уточненню, з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

Крім того, за вимогами СК України та Закону України "Про охорону дитинства", питання про тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька повинно бути розглянуто по-перше органом опіки та піклування, а у разі його не вирішення або невиконання цього рішення одним з батьків дитини, у судовому порядку.

До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки та піклування з приводу можливості та доцільності виїзду неповнолітньої дитини за кордон, не додано його копії для відповідача.

Оскільки спір між батьками про виїзд дитини за кордон належить до категорії спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання (перебування) дитини, то відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування у розгляді цих справ є обов'язковою.

На підставі ч. 5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування має надати письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних від батьків дитини, з приводу обґрунтування як доцільності виїзду, так і заперечень другого з батьків.

Однак позивачем не було зазначено у позовній заяві та не надано відповідних доказів чи зверталась вона до відповідного органу опіки та піклування за місцем проживання дитини з питанням про надання дозволу на виїзд дитини за межі України. Зокрема у матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи від органу опіки та піклування (висновок, рекомендації) про надання згоди на тимчасовий виїзд за межі України дитини чи про відмову у цьому. При цьому, позивач в якості третьої особи ставить Орган опіки та піклування Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області..

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 185 ЦПК України, в редакції від 15.12.2017 року, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185, 258 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Пустовар