Справа №266/07
Провадження №2-зз/521/47/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

при секретарі Богуш М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2004 року суддею Малиновського районного суду м. Одеси Демченко О.М. відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, Одеського міського агентства з приватизації житла ОМР про скасування розпорядження Органу приватизації та про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням.

В межах цієї справи за заявою позивача ОСОБА_2 вжиті заходи забезпечення позову (ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2004 року) у вигляді накладення арешту на 409/1000 частин квартири АДРЕСА_1, які належали на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Під час розгляду справи сторонами неодноразово позовні вимоги уточнювалися та у 2007 році після перегляду зазначеної справи Апеляційним судом Одеської області справу було повернуто на новий розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси у іншому складі суду та прийнято до провадження суддею Малиновського районного суду м. Одеси Джабурією О.В. та її було перереєстровано за новим номером №2-266/07.

22 грудня 2007 року зазначену цивільну справу було розглянуто Апеляційним судом Одеської області та проголошено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені, визнано недійсним розпорядження органа приватизації №92631 від 17 квітня 1997 року та свідоцтво від 17 квітня 1997 року про право власності на 409/1000 частин квартири АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які видані Управлінням ЖКГ ОМР; вселено ОСОБА_2 у 409/1000 частин квартири АДРЕСА_2. ОСОБА_5 Вікторівни задоволено частково, визнано недійсним договір про здачу у піднайом 409/1000 частин квартири № 15 в буд. .№34 по вул. В. Терешкової в м. Одесі, укладений 25 лютого 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Таким чином, 409/1000 частин квартири АДРЕСА_2 було повернуто в комунальну власність.

При розгляді цієї справи мати заявниці виступала як сторона по справі - відповідач, в своїх інтересах та в інтересах своєї доньки, оскільки ОСОБА_6 була неповнолітньою дитиною.

02.06.2014 року ОСОБА_6 виповнилось 18 років та відповідно до ст. 47 ЦПК України вона досягла цивільної дієздатності.

25 січня 2009 року померла мати ОСОБА_6 - ОСОБА_3, після смерті якої вона отримала права правонаступника відповідно до ст. 55 ЦПК України.

Так як положення цієї справи допускає процесуальне правонаступництво, ОСОБА_6 виступала як сторона у цьому провадженні на боці відповідача, та в своїх інтересах заявлялися зустрічні позовні вимоги, з огляду на що, вона має право в порядку ст. 158 ЦПК України звернутися з відповідним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову до суду.

01 вересня 2017 року заявниця уклала шлюб та під час реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка «Гавриляк» замість дошлюбного прізвища «Осадчук».

Після проголошення рішення Апеляційним судом Одеської області та після смерті ОСОБА_3 (матері заявниці), батько заявниці - ОСОБА_2 добровільно знявся з реєстраційного обліку по квартирі АДРЕСА_2 та заявниця, як єдина особа, яка проживала та користувалася цією житловою площею у загальному порядку звернулася до відповідних органів з заявою про передачу у безоплатну власність 409/1000 частин квартири АДРЕСА_2. 15 червня 2015 року ОСОБА_4 видано розпорядження Органу приватизації №240970, на підставі якого було видано Свідоцтво про право власності на житло від 15 червня 2015 року №240970, яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №3-30439. Таким чином, ОСОБА_4 набрала повних прав власника на зазначене житло.

Відповідно до ст. 317 ЦК України право власності є абсолютним правом та воно складається з володіння, розпорядження та користування.

На цей час, заявниця як власник житла має право розпоряджатися належним їй майном, однак після звернення до нотаріуса, було встановлено наявність арешту на належну заявниці квартиру, який був накладений ще у 2004 році та не скасований після закінчення розгляду справи. А за таких обставин наявність цього арешту обмежує її права як власника, а саме обмежує право розпорядження належним ОСОБА_4 майном.

Спору щодо належного заявниці майна не існує. Ніхто будь-яких вимог на вказане житло не предявляв і не предявляє, та не оспорює прав власника.

Заявниця в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій своє клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримала в повному обсязі та просила розглядати його без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, надав до суду заяву, в якій підтримав клопотання про скасування заходів забезпечення позову та просив вказане клопотання розглядати за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до. ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Враховуючи, що на сьогоднішній день відпали підстави забезпечення позову, суд вважає за необхідне вказане клопотання задовольнити та скасувати заходи забезпечення позову.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 409/1000 частин квартири АДРЕСА_1, які вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15 червня 2004 року.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_3.

Копію ухвали для виконання направити до Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси та до Пятої одеської державної нотаріальної контори.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

С У Д Д Я:

05.03.2018