№ 207/2472/18
№ 2/207/1389/18
19 листопада 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Онищенко Н.В.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 06 липня 2018 року (ННВ 255495), посвідченого приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 630, вона є власником житлового будинку, загальною площею: 168,1 кв.м., з господарськими, надвірними будівлями та спорудами, за номером 29 по вул. Кизлярська в м.Камянське Дніпропетровської області. Крім цього, вона також є власником земельної ділянки, де розташований зазначений житловий будинок, площею 0,1000 га, що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 631. Саме відповідачем було передано даний житловий будинок їй у власність, за що останньому було сплачено обговорену грошову суму. На час здійснення правочину та до теперішнього часу у вищезазначеному житловому будинку зареєстрований лише відповідач. В будинку він не мешкає, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, порушує право позивача, як власника житлового приміщення та позбавляє можливості в повній мірі реалізувати своє право власності.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі,не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
У судовому засіданні встановлено, що позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 06 липня 2018 року (ННВ 255495), посвідченого приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 630, є власником житлового будинку, загальною площею: 168,1 кв. м., з господарськими, надвірними будівлями та спорудами, за номером 29 по вул. Кизлярська в м.Камянське Дніпропетровської області. Про що свідчить ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №130037851, сформованого 06.07.2018 року.
Крім цього, ОСОБА_1 також є власником земельної ділянки, де розташований зазначений житловий будинок, площею 0,1000 га, що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 631. Про що свідчить також ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 130038800, сформованого 06.07.2018 року.
Відповідно до довідки №674/13 від 17.07.2018 року, виданої головою квартального комітету №13 ОСОБА_5, зареєстрован тільки відповідач ОСОБА_2
Відповідно до ч. 1 ст. 319, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном.
У відповідності зі статтею 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За правилами, встановленими частиною другою статті 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї позивачки, не мешкає у будинку, що належить позивачці на праві власності, не сплачує комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача ОСОБА_2 не існує.
Таким чином, факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 у спірному будинку сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивачки у користуванні власністю, отже позов необхідно задовольнити.
Керуючись ст.ст. 3-13, 76-89, 141, 223, 235, 258- 259, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного кодексу України, суд,-
Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням- житловим будинком, що розташований за адресою: вул. Кизлярська, 29, м.Камянське, Дніпропетровська область,що є підставою для зняття його з реєстрації за адресою.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач та третя особа має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.К. Подобєд