Справа №489/868/18
Провадження №4-с/489/28/18
УХВАЛА

іменем України

20 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2,

за участю: скаржника ОСОБА_3, представника скаржника ОСОБА_4, представника ДВС ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївської області ОСОБА_7 при винесені постанови № 55721474 від 06.02.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник просить визнати неправомірні дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївської області ОСОБА_7 при винесені постанови № 55721474 від 06.02.2018 року та скасувати пункти 2 та 3 постанови про відкриття виконавчого провадження винесеної головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївської області ОСОБА_7, оскільки заявником сплачений судовий збір у розмірі 960 грн. 00 коп. до моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скаржник та його представник у судовому засіданні підтримали скаргу в повному обсязі.

Представник ДВС заперечував проти скарги.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

24 листопада 2017 року рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва частково задоволені позовні вимоги Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Волга» та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Волга» борг за житлово-комунальні послуги за період з листопада 2014 року по травень 2017 рік в розмірі 2886 грн. 86 коп. та судовий збір на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Волга» у розмірі 640 грн. 00 коп. та судовий збір на користь держави у розмірі 960 грн. 00 коп.

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 27.12.2017 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.11.2017 р. залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

10 січня 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист № 489/4840/17 про стягнення з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 960 грн. 00 коп.

06 лютого 2018 року головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївської області ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55721474 та зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 96 грн..

14.03.2018 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

16 лютого 2018 року ОСОБА_3 сплатив судовий збір у розмірі 960 грн. 00 коп., свідчення чого є квитанція № 0.0.965923728.1 від 16.02.2018 р. та кошти надійшли на депозит відділу. (а.с. 168).

19 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївської області для засвідчення сплату судового збору та дізнався про постанову про відкриття виконавчого провадження № 55721474 від 06.02.2018 р..

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розяснено, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу повертається авансовий платіж стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; в тертю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми.

Державним виконавцем було розподілено кошти, що надійшли 16.02.2018 року, про що свідчить Розпорядження від 14.03.2018 року (а.с.184).

Копії постанов та інші виконавчі документи доводяться до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження простою поштовою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документу стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (стаття 28 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження за вихідним №5020 від 06.02.2018року.

Таким чином, державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та на підстааві діючого законодавства, скаржником не надано належних та допустимих доказів у підтвердження неправомірності дій державного виконавця, тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 260, 447 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на неправомірні дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_6 територіального управління юстиції у Миколаївської області ОСОБА_7 при винесені постанови № 55721474 від 06.02.2018 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «27» квітня 2018 року.