АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року

м. Київ

справа № 761/47044/17

провадження № 22-ц/796/5412/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
Суддів при секретарі Кулікової С.В., Музичко С.Г., Потапьонок К.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року /Головуючий у суді першої інстанції: Мальцев Д.О./

у справі за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукорової Світлани Сергіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вимогами про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23466262 від 06.08.2015 року, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукоровою С.С., щодо державної реєстрації речових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект». // /а.с. 2-12/

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірну квартиру та забороною вчиняти дії. /а.с. 31-32/

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, апелянт звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу про відмову у забезпеченні позову та постановити нове рішення про забезпечення позову.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції та їх невідповідність обставинам справи, а також на постановлення оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права. Вважає, що суду було надано достатньо доказів існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду про задоволення позову, оскільки задоволення пред'явленого позову зумовить внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і повернення майна попередньому власнику - ОСОБА_6 Відтак, у разі відчуженні трикімнатної квартири АДРЕСА_1, навіть за умови задоволення позову, поновлення порушених прав позивача буде унеможливлено. Зазначала про те, що наміри відповідача ТОВ «Кей-Колект» відчужити трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 підтверджуються листом останнього вих. № 734135-01 від 26.01.2018 року.

Відповідачі правом подачі відзиву не скористались.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &q?нь;Про судоустрій і статус суддів&qu;П;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &q?ді;Про судоустрій і статус суддів&qu;П; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 3 ст. 150 ЦПК України про те, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами; роз'ясненнями, викладеними у п.п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, про те, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що предметом позову є оскарження рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукорової С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, яке належало позивачу. При цьому, до відповідача ТОВ «Кей-Колект», за яким було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2, вимог позивачем фактично не пред'явлено.

Доводи апеляційної скарги, щодо невиконання рішення суду в разі задоволення позову, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки позовні вимоги стосуються неправомірних дій приватного нотаріуса щодо державної реєстрації, а не безпосередньо нерухомого майна.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги, вказані в заяві про забезпечення позову, не є співмірними з заявленими позовними вимогами, доцільність забезпечення позову саме в такий спосіб заявником необґрунтована належним чином.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: