Справа №487/990/17 03.07.2018
Провадження №22-ц/784/1085/18
Провадження №22-ц/784/1085/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2018 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

за участі представника стягувача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 487/990/17 за апеляційною скаргою начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області на ухвалу, яку постановив Заводський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Павлової Жанни Петрівни у приміщенні цього суду 20 квітня 2018 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання,

в с т а н о в и л а :

У березні 2018 р. Публічне акціонерне товариство (далі ПАТ «Миколаївобленерго») звернулося зі скаргою на рішення державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Заводський ВДВС) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Скарга мотивована тим, що 22 лютого 2018 р. на адресу позивача надійшло повідомлення від 14 лютого 2018 р. про повернення виконавчого документу №2н487/190/17 від 11 квітня 2017 р. стягувачу без прийняття до виконання у звязку з відсутністю реєстраційного номеру облікової картки боржника фізичної особи та дати народження боржника. З цих підстав 05 вересня 2017 р. ПАТ «Миколаївобленерго» звернулось із заявою про приведення виконавчого документу судовий наказ, виданий 27 лютого 2017 р. Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» 1086,55 грн. заборгованості за спожиту електроенергію, у відповідність до вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», однак 18 жовтня 2017 р. ухвалою суду першої інстанції відмовлено в задоволенні заяви в звязку з тим, що фізичну особу ОСОБА_3 неможливо однозначно ідентифікувати.

У грудні 2017 р. ПАТ «Миколаївобленерго» повторно звернулось до Заводського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, однак 14 лютого 2018 р. стягувачу знову відмовлено у прийнятті судового наказу до виконання у звязку з невідповідністю виконавчого документа вимогам Закону.

Посилаючись на викладене, а також на те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, ПАТ «Миколаївобленерго» просить визнати рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу №2н487/190/17 від 11 квітня 2017 р. без прийняття до виконання неправомірними та скасувати повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу №2н487/190/17 без прийняття до виконання від 14 лютого 2018 р.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2018 р. скаргу ПАТ «Миколаївобленерго» задоволено.

Постановлено визнати неправомірним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Заводського ВДВС ОСОБА_4 про повернення виконавчого документу у справі №2н/487/190/17 за заявою ПАТ «Миколаївобленерго» про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиту електроенергію з ОСОБА_3 стягувачу без прийняття до виконання від 14 лютого 2018 р.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п. 3 ч. 3 цієї статті, з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Також суд виходив з того, що відсутність правових підстав для повернення виконавчого документу без виконання у звязку з відсутністю у виконавчому листі даних про особу боржника зазначено, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 25 червня 2014 р. в справі №6-62цс14 та від 21 травня 2014 р. в справі №6-45цс14, а саме: відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі Заводський ВДВС вказує, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального права та просить її скасувати й постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження» до виконавчого документа в редакції закону, який діяв на час повернення виконавчого документу.

На апеляційну скаргу надійшов відзив від ПАТ «Миколаївобленерго», в якому воно просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Відзив мотивований тим, що ухвала суду повністю відповідає положенням ст. 129-1 Конституції України, якою встановлено, що рішення суду, яке набрало законної сили та в силу специфіки резолютивної частини підлягає примусовому виконанню, є обовязковим до виконання на всій території України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, 27 лютого 2017 р. Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ по справі №2-н/487/190/17 за заявою ПАТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту електроенергію в розмірі 1 086,55 грн.

Згідно наказу стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» 1 086,55 грн. заборгованості за спожиту електроенергію та 800 грн. судового збору.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 жовтня 2017 р. відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Миколаївобленерго» про приведення вищевказаного виконавчого документу у відповідність до положень ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) в звязку із тим, що згідно відповідей на запити Державної фіскальної служби України, які надійшли до суду вбачається, що надати реєстраційний номер облікової картки ОСОБА_3 немає можливості надати, оскільки вказану особу неможливо однозначно ідентифікувати.

Повідомленням головного державного виконавця Заводського відділу ДВС міста ОСОБА_3 ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_4 від 14 лютого 2018 р. судовий наказ №2-н/487/190/17 за заявою ПАТ «Миколаївобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту електроенергію в розмірі 1 086,55 грн повернуто без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим законом, а саме - відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків вказаної фізичної особи та дата народження боржника.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Серед засад виконавчого провадження зазначені: верховенство права; обовязковість виконання рішень; законність (ч. 1 ст. 2 Закону).

Тобто, метою виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження є примусове виконання судових рішень у спосіб та порядку, визначеному законом (стаття 1 і 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону).

В силу ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

У статті 4 Закону викладені вимоги до виконавчого документа, так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання.

Відтак, у виконавчому листі мають бути зазначені дані боржника, які можуть ідентифікувати його особу, та сприяти примусовому виконанню рішення.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як вбачається з тексту судового наказу по справі №2-н/487/190/17, в ньому не зазначені дата народження боржника - фізичної особи ОСОБА_3 та її реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Між тим, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Крім того, згідно відповіді на запит суду органи державної фіскальної служби відмовили у повідомленні реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_3 через неможливість однозначно ідентифікувати цю фізичну особу. За такого суд відмовив у задоволенні заяви стягувача про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог ст. 4 Закону.

За такого стягувач позбавлений можливості отримати конфіденційні дані відносно особи боржника, тоді як відсутність такої можливості у державного виконавця в суді не була доведена.

При цьому апеляційний суд погоджується із аргументами відзиву на апеляційну скаргу про те, що стягувачем були використані правові механізми приведення виконавчого документа у відповідність з вимогами закону.

Відповідно до ст. 74 Закону «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця чи посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За такого державний виконавець не у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення, а тому суд обґрунтовано задовольнив скаргу.

І такий висновок суду є правильним.

Про відсутність правових підстав для повернення виконавчого документу без виконання у звязку з відсутністю у виконавчому листі даних про особу боржника зазначено також у постановах Верховного Суду України від 25 червня 2014 р. у справі №6-62цс14 та в постанові від 21 травня 2014 р. у справі №6-45цс14, а саме: відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на вказані правові позиції, про що також зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, а доводи апеляційної скарги щодо помилкового застосування вказаних правових позицій через відмінність законодавства колегія суддів відхиляє.

Так, незважаючи на те, що, висловлені позиції ґрунтуються на положеннях Закону України «Про виконавче провадження» у попередній редакції, колегія суддів вважає за необхідне її застосувати, оскільки норми згаданого закону в попередній редакції, а саме статті 11, 18 та в редакції, чинній на час прийняття державним виконавцем оскаржуваного рішення, - статті 4, 18 мають, переважно, однаковий зміст стосовно вимог до виконавчого листа та повноважень державного виконавця.

Оскільки в суді першої інстанції державним виконавцем не було доведено, що ним використані передбачені законом заходи для виконання наданого стягувачем виконавчого документа, аргументи в апеляційній скарзі про відсутність таких можливостей є безпідставними.

З урахуванням викладеного та положень ст. 375 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області залишити без задоволення, ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірової

ОСОБА_5

_______________________________________________

Повний текст постанови складений 04 липня 2018 року