Справа № 495/7238/16-ц
№ провадження 2/495/551/2018
ЗАОЧНЕ р і ш е н н я
06 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки.
В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу не здійснювати, уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
В судове засідання відповідач не зявився, про час та дату судового засідання був неодноразово повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв на адресу суду не надавав.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.
30.06.2016 року у м.Білгород-Дністровський по вул. Шкільній ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Yolkswagen Passat», д/з ANJ495, не обравши безпечний інтервал руху, відволікся від керування та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2170», д/з ВН094600, внаслідок чого автомобіль, належний позивачці отримав значні пошкодження.
Постановою СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області від 08.09.2016 року кримінальне провадження закрито в звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Копію цієї постанови було направлено до ВП в Одеській області для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України. Далі, у відношенні відповідача ОСОБА_2 був складений адміністративний протокол серії АП2 №157580 від 29.09.2016 року.
Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 жовтня 2016 року по справі №495/7849/16-п /16-п відповідач ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмір 275,60 грн. (а.с.72).
Аварійна ситуація джерелом підвищеної небезпеки виникла в результаті відволікання відповідача на мобільний дзвінок (пояснення відповідача від 30.06.2016 року де він визнає фактично свою провинну).
Від зіткнення автомобіль «ВАЗ-217030», д/з ВН094600 одержав значні пошкодження та руйнування, автомобіль вилетів на зустрічну смугу, а автомобіль відповідача на декілька метрів відїхав назад.
Порушення правил дорожнього руху відповідачем ОСОБА_2Б, призвело до значних пошкоджень автомобілю «ВАЗ-217030», д/з ВН094600, які зазначені в авто- технічній експертизі та призвело до нанесенню травм позивачці у вигляді легких тілесних ушкоджень (струс головного мозгу, забиття шейного та сничного відділу хребта пошкодження голені, синці на нозі), страхову компенсацію та допомогу від відповідача ОСОБА_2 позивачка не отримувала.
В травматологічному відділенні Білгород-Дністровської лікарні, в яке була доставлена позивачка, вона знаходилась на лікуванні з 30 червня 2016 року по 08 липня 2016 року. За цей проміжок часу відповідач жодного разу до позивачки не звернувся, станом здоровя не цікавився та відмовився надавати будь-яку допомогу. Після отриманих травм позивачці був призначений курс лікування та направлення травматологом до Одеської обласної лікарні на консультацію де вона додатково проходила обстеження у невропатолога, нейрохірурга, лора, окуліста, ендокринолога, хірурга та походженням досліджень на МРТ-голови, шеї та попереко-хребетного відділу, та УЗД ; сосудів голови і ендокринної залози.
Вартість лікування в травматологічному відділенні, проходження обстеження на компютерному томографі та МРТ в наслідок фізичної шкоди при ДТП становить згідно чеків:
30.06.2016 року - 191,35грн., 01.07.2016 року - 226,37грн., 01.07.2016 року - 134,73 грн., 02.07.2016 року - 183,68грн., 03.07.2016 року - 140,93 грн., 04.07.2016 року - 148,48 грн., 04.07.2016 року 750 грн., 05.07.2016 року - 146.03 грн., 06.07.2016 року - 144,78 грн., 07.07.2016 року - 136,46 грн., 27.07.2016 року - 1200грн., а всього - 3402,81 грн..
Вищевикладені обставини підтверджуються: - висновком експерта №236 від 25.08.2016 року, згідно якого позивачка ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження - легка закрита черепно -мозкова травма у вигляді струсу головного мозку і ссадина лівої нижньої кінцівки, як результат травмуючої дії тупого твердого предмету і результат загального струсу тіла особи перебуваючи в салоні авто, що мало місце при зіткненні транспортних засобів. Струс головного мозку є найбільш легкою формою черепно - мозкової травми, тягне короткочасні функціональні розлади, що проходять на 1,2 і іноді 3 тижні, і тому відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоровя; - висновками лікарів Одеської обласної лікарні невропатолога, нейрохірурга, лора, окуліста, ендокринолога, хірурга. Крім того, позивачкою понесені додаткові витрати, а саме: - вартість послуг евакуатора - 600 грн., - вартість послуг за зберігання транспортного засобу на штраф площадці - 600 грн., - вартість автомобільної експертизи 1400 грн..
Відповідно до ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як вбачається зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, наявність вини у діях ОСОБА_2 є повністю доведеною матеріалами справи, а причино-наслідковим звязком вказаних винних дій є спричинення позивачці ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди.
Так, відповідно до вимог чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї, и близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року роз'яснюється, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та за якими доказами це підтверджено.
Приймаючи до уваги той факт, що в результаті винних дій відповідача позивачці була завдана моральна шкода, яка виразилась у фізичному болю, певних стражданнях повязаних з ушкодженням здоровя внаслідок аварії, погіршенні сну та апетиту, появі головного болю, що позбавляє позивачку можливості нормального спілкування в сімї, з близькими та знайомими, а також неможливість використання свого автомобіля в звязку з аварією за призначенням, суд вважає позовні вимоги позивачки в чати сні стягнення моральної шкоди законними та обґрунтованими.
Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказі в їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Керуючись ст.ст.23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 128, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 67 654 грн. 81 копійок - вартість ремонтно-відновлюваних робіт автомобіля.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7000 грн..
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя