ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 638/7540/17

провадження № 22ц/818/1277/18

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Прокуратура Харківської області, Державна казначейська служба України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органу державної влади, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року, ухвалене суддею Аркатовою К.В., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 180000 грн. як компенсацію моральної шкоди, завданої за період з 16 жовтня 2015 року по теперішній час незаконними рішеннями, неправомірними діями та протиправною бездіяльністю посадових осіб прокуратури Харківської області під час розгляду його заяв від 16.10.2015 року та від 25.05.2018 року про вчинені кримінальні правопорушення та під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000927 та № 0000082; зобов'язати Державну казначейську службу України визначені судом в якості компенсації моральної шкоди кошти перерахувати йому на банківський рахунок згідно вказаних банківських реквізитів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що слідчим управлінням прокуратури Харківської області з 2 листопада 2015 року здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000927, яке відкрито за попередньою кваліфікацією за ознаками ч.1 ст.365 КК України на підставі його заяви від 16.10.2015 року про вчинені у 2015 році слідчим Дзержинського (на той час) райвідділу міліції м. Харкова ОСОБА_9 кримінальні правопорушення. Під час розгляду вищезазначеної заяви та під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні посадові особи прокуратури Харківської області, від слідчого до прокурора Харківської області грубо порушували основоположні конституційні принципи, законність, норми кримінального процесуального законодавства. Вищевказані посадові особи в порушення норм діючого КПК України двічі, на його думку, незаконно відмовлялись належним чином розглянути його заяву про вчинені слідчим кримінальні правопорушення та внести відповідні відомості до ЄРДР. До цього часу не розглянута його заява прокурору Харківської області від 25.05.2018 року про вчинення прокурором ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.364, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України. На цей час залишаються невиконаним 12 ухвал слідчих суддів, зокрема 3 ухвали про скасування постанов слідчого щодо відмови у визнанні потерпілим та таким, що набув статусу потерпілого, 8 ухвал про скасування постанов про закриття кримінального провадження та про проведення слідчих дій з метою об'єктивної перевірки всіх обставин, які викладені у заяві від 16.10.2015 року про кримінальні правопорушення. Посадовими особами прокуратури Харківської області всупереч чинному законодавству проігноровані 4 письмових та 1 усне клопотання, поданих ним в порядку ст.220 КПК України про проведення слідчих дій, у 7 випадках слідчими та прокурорами не надавались своєчасно копії постанов про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілим. Обґрунтованість його неодноразових заяв, скарг та звернень до посадових осіб прокуратури Харківської області щодо неодноразових порушень його прав та законних інтересів під час досудового розслідування також підтверджена ухвалами слідчих суддів. Завдана йому моральна шкода полягає в тому, що на протязі тривалого часу, а саме з 16.10.2015 року по теперішній час він вимушений був багато разів звертатися та відвідувати суд, прокуратуру, інші інстанції, витрачати час на особисті прийоми, складання заяв, скарг, звернень, отримання документів, що потягло за собою подальше ускладнення життя, порушення прав та законних інтересів, честі та гідності. Також, погіршився стан його здоров'я, будучи людиною похилого віку, маючи протягом багатьох років тяжкі хронічні захворювання, отримані під час ліквідації аварії на ЧАЕС та проходження служби, які стали підставою для визнання його інвалідом війни 2 групи безстроково, він постійно відчував значні фізичні страждання, у нього періодично підвищувався артеріальний тиск, виникали сильний головний біль, порушення серцевого ритму, слабкість, короткочасні запаморочення, втрата рівноваги, ускладнювалось дихання, загострювались інші хронічні хвороби, у зв'язку з чим вимушений проходити в 2016 та 2017 році відповідне лікування та медичну реабілітацію.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог зазначено лише перелік обставин, які на його думку, свідчать про незаконність дій органів досудового розслідування, прокуратури, а також посилання на особисті припущення щодо неправомірності дій органів досудового розслідування, незаконність яких у встановленому законом порядку встановлена не була.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог не вказав, які саме порушення діючого законодавства він допустив, звертаючись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, і безпідставно вказав про надання ним нібито тільки переліку обставин, які свідчать про незаконність дій органів досудового розслідування.

Вважає, що всі його заяви, скарги та звернення до посадових осіб прокуратури Харківської області щодо неодноразових порушень його прав та законних інтересів під час досудового розслідування обґрунтовані та встановленому законом порядку підтверджені ухвалами слідчих суддів про задоволення його заяв. Слідчі судді встановили, що не розгляд клопотань, невиконання рішень суду, неефективність досудового розслідування свідчить про упередженість посадових осіб прокуратури Харківської області, що підтверджується додатками 41 и 54 до первинного позову. Але судом не встановлені всі обставини кожного із вчинених службовими особами порушень, не наведені аргументи щодо наявності підстав для задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного, вважає оскаржуване рішення ухваленим з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права та таким, що підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції, з ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до прокурора Харківської області із заявою про кримінальне правопорушення за фактом невиконання директором ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» ОСОБА_3 судового рішення за ознаками зловичну, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

29.01.2015 року заява ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення черговою частиною Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області була зареєстрована за № 1860 в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та передана слідчому Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_9

Ухвалою слідчого судді від 22.10.2015 року зобов'язано уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_1 від 16.10.2015 року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В подальшому ОСОБА_1 до слідчого судді оскаржувались дії (бездіяльність), процесуальні рішення органу досудового розслідування. З матеріалів справи вбачається наступне.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Гришина М.Г. від 12.11.2015 року відмовлено у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000927 від 02.11.2015 року.

20.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Гришина М.Г. від 12.11.2015 року та зобов'язати визнати його потерпілим.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.11.2015 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Гришина М.Г. від 12.11.2015 року про відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим. В іншій частині у задоволенні скарги відмовлено.

30.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000927.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області юрист 2 класу Гришина М.Г. від 02.12.2015 року відмовлено у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000927 від 02.11.2015 року.

15.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області юрист 2 класу Гришина М.Г. від 02.12.2015 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.12.2015 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області Гришина М.Г. від 02.12.2015 року.

Постановою слідчого Гришина М.Г. від 24.12.2015 року кримінальне провадження № 0000927 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв'язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.01.2016 року постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Гришина М.Г. від 24.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000927 від 02.11.2015 року скасовано та зобов'язано слідчого відновити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування.

Постановою слідчого Гришина М.Г. від 05.02.2016 року кримінальне провадження № 0000927 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04.03.2016 року постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Гришина М.Г. від 05.02.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000927 від 02.11.2015 року скасовано та зобов'язано слідчого відновити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування.

Постановою слідчого Гришина М.Г. від 05.04.2016 року кримінальне провадження № 0000927 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.05.2016 року постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Гришина М.Г. від 05.04.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000927 від 02.11.2015 року скасовано, матеріали кримінального провадження № 0000927 від 02.11.2015 року повернуто до прокуратури Харківської області для продовження досудового розслідування.

Постановою слідчого Гришина М.Г. від 27.05.2016 року кримінальне провадження № 0000927 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.06.2016 року постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Гришина М.Г. від 27.05.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000927 від 02.11.2015 року скасовано.

ОСОБА_1 звернувся із заявою про відвід слідчому, оскільки ним не розглядаються його клопотання, незаконно виносяться постанови про відмову у визнанні його потерпілим та закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 року заяву ОСОБА_1 про відвід слідчого Гришина М.Г. у кримінальному провадженні № 0000927 задоволено.

23.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого прокуратури Харківської області Яковлева О.І. від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000927 від 02.11.2015 року за ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.02.2017 року постанову слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Яковлева О.І. від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000927 від 02.11.2015 року скасовано, матеріали кримінального провадження повернуто до прокуратури Харківської області.

Постановою слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Яковлева О.І. від 09.02.2017 року відмовлено у визнанні ОСОБА_1 потерпілим.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.03.2017 року постанову старшого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Яковлева О.І. від 09.02.2017 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000927 скасовано.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області юрист 1 класу Яковлева О.І. кримінальне провадження № 0000927 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

ОСОБА_1 подано заяву про відвід прокурора, оскільки ним не розглядались його клопотання, незаконно виносяться постанови про відмову у визнанні його потерпілим.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.03.2017 року заяву ОСОБА_1 про відвід прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженням слідчих регіональної прокуратури Харківської області Сорокіна Є.М. у кримінальному провадженні № 0000927 задоволено.

Позивач наполягає на тому, що органами досудового слідства навмисно не виконувались ухвали слідчих суддів, порушувався порядок розгляду його заяв про вчинення службовими особами правоохоронних органів кримінальних правопорушень, йому незаконно відмовляли у визнанні його потерпілим, не надавали копії постанов, залишали без розгляду його заяви та скарги, відмовляли у прийнятті до розгляду клопотань.

Дійсно матеріалами справи підтверджено, що позивач неодноразово оскаржував зазначені дії та бездіяльність слідчого, прокурора.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Обґрунтовуючи свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач посилався на дії (бездіяльність) органів досудового слідства, вважаючи незаконними процесуальні рішення слідчого, прокурора з огляду на їх скасування слідчими суддями.

Однак вказана обставина не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Такі процесуальні рішення, на які посилався позивач, та розцінені ним як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дій при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України, тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.

За положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Ухвали слідчих суддів Червонозаводського районного суду міста Харкова про часткове задоволення скарг ОСОБА_1 на постанови слідчого свідчать про реалізацію ним передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України, як це помилково вважає ОСОБА_1

Сам факт зобов'язання ухвалою слідчого судді внести відповідні відомості до ЄРДР, скасування постанов слідчого про закриття кримінального провадження, задоволення скарг позивача не свідчить про протиправність дій прокуратури та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені ухвалами слідчих суддів.

Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому працівниками прокуратури Харківської області моральної шкоди.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстави для застосування норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди.

Оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновки суду не спростовують і не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду, апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна