Справа № 344/1458/17
Провадження № 22-ц/779/854/2018
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Фединяк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі суддів колегії судової палати у цивільних справах - головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

прпедставника ПАТ «УкрСиббанк» Ребрика А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.09.2008 року в розмірі 47959,60 доларів США та 53030,83 грн пені та стягнення судових витрат, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2018 року, постановлену суддею Пастернак І.А., в м. Івано-Франківську,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 9 розд. XIIІ «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» справи у судах першої та апеляційної інстанції провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 3 жовтня 2017 року.

02 лютого 2017 року представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.09.2008 року в розмірі 47959,60 доларів США, 53030,83 грн пені та 19239,44 грн судового збору.

Позовна заява мотивована тим, що 04.09.2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке 17.09.2008 року перейменоване на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту за кредитним договором № 0. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 46000 доларів США, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника зі сплатою відсотків у розмірі 12% річних. З метою забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_1 було укладено договори поруки з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Так як всупереч умов кредитного договору ОСОБА_1 не здійснював своєчасно платежі для погашення суми заборгованості по кредиту, то станом на 02.12.2016 року утворилась заборгованість в розмірі 47959,60 доларів США, яку просив стягнути солідарно з відповідачів, 53030,83 грн пені та 19239,44 грн судових витрат.

У процесі розгляду справи представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявив клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 344/2523/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області про захист прав споживача та визнання договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії, з підстав об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 344/2523/16-ц.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 344/2523/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області про захист прав споживача та визнання договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

На дану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на допущення судом порушення норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що дійсно з часу відкриття провадження до 22 травня 2018 року у справі судом було призначено 6 судових засідань. Однак вказує на те, що розцінювання судом тривалого відкладення розгляду справи як умисного затягування розгляду справи не є обгрунтованим. Зазначає, що два рази розгляд справи відкладався за клопотанням представника позивача, 21.08.2017 року судовий розгляд було відкладено за клопотанням представника позивача. Вказує також на те, що 22.05.2018 року та 04.08.2017 року розгляд справи не відбувся із невідомих сторонам технічних причин. 01.12.2017 року розгляд справи не відбувся із підстав розгляду суддею клопотання в порядку КПК України. На думку апелянта, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 неналежно виконуються умови договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.09.2008 року. Водночас у цивільній справі № 344/2523/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області про захист прав споживача та визнання договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії, ОСОБА_1 оспорюється дійсність договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.09.2008 року з посиланням на порушення чинного законодавства при його укладенні, тому, на думку апелянта, є необхідність в зупиненні провадження в зазначеній справі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» заперечив доводи апеляційної скарги, вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про відхиленя апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи в зупиненні провадження в цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України (в редакції чинній на час відкриття провадження у справі) суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті (ст. 210 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі відкрито 03 лютого 2017 року. Розгляд справи 09 березня 2017 року, 11 квітня 2017 року відкладено за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2, а 21 серпня 2017 року за клопотанням представника позивача. 04 серпня 2017 року розгляд справи не відбувся у зв'язку з неявкою учасників процесу, а 01 грудня 2017 року у зв'язку з розглядом суддею іншої справи - клопотання в порядку КПК України. Тобто, протягом 15 місяців розгляд справи не розпочато.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи та до порушення права позивача на розумні строки розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Підставою для зупинення провадження у справі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилався на факт розгляду судом цивільної справи про визнання недійсним договору позики у цій справі.

Суд першої інстанції враховуючи складність справи, поведінку учасників справи, а також те, що зупинення провадження у справі не повинно призводити до зменшення розумного строку розгляду справи та до порушення права позивача на розумні строки розгляду справи, з дотриманням вимог зазначеного закону прийшов правильного висновку про відмову в зупиненні провадження у справі.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 оспорює дійсність договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.09.2008 року з посиланням на порушення чинного законодавства при його укладенні, тому є необхідність в зупиненні провадження в зазначеній справі, оскільки не представив доказів про об'єктивну неможливость розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам процесуального права і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-382, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 03 липня 2018 року.

Головуючий: В.Д.Фединяк

Судді: Л.В.Василишин

І.О.Максюта