Справа № 495/1553/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Ткаченко О.М.

за участю:

від заявника: не зявився

від заінтересованої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/1553/18

за заявою ОСОБА_1,

за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

про встановлення факту родинних відносин

В С Т А Н О В И В :

26.02.2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту заявник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (далі по тексту заінтересована особа) про встановлення факту родинних відносин (а.с.2-4).

Так, заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме що померла 15 вересня 2004 року ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, але її представник ОСОБА_3, подав до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.32).

Представник заінтересованої особи ВК Б-Дністровської МР, в судове засідання не зявився, але від заступника міського голови ОСОБА_4, на адресу суду надійшло пояснення, згідно якого просить прийняти законне, обґрунтоване рішення відповідно до вимог Конституції та законів України, та розглянути справу за відсутністю представника ВК Б-Дністровської МР (а.с.21-22) .

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 є законними, правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 15 вересня 2004 року помела мати ОСОБА_1 ОСОБА_2, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 3056666, виданим 12.04.2012 року Відділом ДРАЦС Б-Дністровського МУЮ Одеської області, актовий запис № 11 (а.с.8).

Після смерті 12.09.2004 року ОСОБА_2 залишилась спадщина, зокрема у вигляді земельної ділянки площею 2,42 га ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Воронівської сільської ради Городищенського району Черкаської області.

Мати ОСОБА_1 ОСОБА_2, за життя проживала разом з сестрою ОСОБА_1 ОСОБА_5, та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідками Білгород-Дністровського ЖЄО №1 від 10.01.2018 року.

Однак, за твердженням заявника, у грудні 2017 року ОСОБА_1 з ОСОБА_5 (сестра ОСОБА_1М.) зателефонували родичі та повідомили їх, що у померлої 12.09.2004 року ОСОБА_2 є земельна ділянка, яка належить їй на праві власності відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку.

При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, ОСОБА_1 було відмовлено в прийнятті спадщини в звязку із тим, що не встановлено факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Рекомендовано звернутися до суду (а.с.28).

Заявник зазначає, що у зв'язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що померла 15 вересня 2004 року ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_1.

ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2, що підтвержується свідоцтвом про народження, де в графі мати вказано «Самойленко Клавдія Семенівна» українською мовою (а.с.9).

З довідки Білгород-Дністровського MB ГУМВС України в Одеській області від 21 березня 2012 року вбачається, що згідно обліків сектору ГІРФО Білгород-Дністровського MB МВС України в Одеській області ОСОБА_1 постійно зареєстрована з 21 червня 2006 року у місті Білгород-Дністровському по паспорту серії КЕ №050538, виданому 01 листопаду 1995 року у звязку зі зміною прізвища - з ОСОБА_6 на ОСОБА_1, на підстави паспорту серії V-ЖД № 589272 від 26.02.1979 року та свідоцтва про одруження від 02.10.1995 року. Паспорт від 26.02.1979 року був ОСОБА_1 виданий у зв'язку зі зміною прізвища з дівочої - ОСОБА_2 на ОСОБА_6 (а.с.10).

З свідоцтва про одруження серії 1-ЖД №017500, актовий запис за №10, виданого Салганською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області 02 жовтня 1995 року вбачається, що ОСОБА_1 одружилася з ОСОБА_7 та змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7.

Наведена обставина також підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1 від 09 жовтня 1967 року.

Заявник стверджує, що відсутність встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позбавляють ОСОБА_1 можливості оформлення її спадкових прав.

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин.

У відповідності до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника.

Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб оформити спадок після смерті матері. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст.319 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ОСОБА_6 Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин.

Керуючись ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла 15 вересня 2004 року ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Мишко