Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1973/18
номер провадження 6/695/83/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним виконавчого напису нотаріуса, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавчий напис нотаріуса №3333 від 14.04.2017 року про стягнення боргу на корить АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 19239,76 грн..

Зобовязання щодо сплати коштів боржником не виконується, а тому державний виконавець звернувся до суду із відповідним поданням про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України для забезпечення виконання вказаного зобовязання.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон те , що він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів

В обґрунтування своїх вимог державний виконавець зазначає, що ОСОБА_1 зобовязання не виконує, кошти не повертає та ухиляється від належного виконання своїх обовязків в тому числі встановлених ЗУ «Про виконавче провадження» щодо належного подання державному виконавцеві декларацію про доходи та майно, пояснень щодо фактів невиконання виконавчого документа, тощо. крім того боржник на виклики державного виконавця не реагував та до державного виконавця не зявлявся.

Разом із тим суд бере до уваги, що матеріали вказаного подання не містять достатніх доказів на підтвердження заявлених обставин державним виконавцем.

Так матеріали справи містять виклик державного виконавця від 06.06.2018 року, який адресований ОСОБА_1 на адресу с. Зорівка Золотоніського району Черкаської області.

На підтвердження належного отримання боржником вказаної вимоги, державний виконавець надав суду відповідний список згрупованих поштових відправлень, в якому зазначено адреса вказаного вище боржника с. Коврай Золотоніського району Черкаської області.

Також державним виконавцем надано роздруківка відстеження поштового відправлення, із якої вбачається, що начеб то вказане поштове відправлення отримано кимось особисто, а місцем виконання його зазначено с. Зорівка Золотоніського району Черкаської області.

Таким чином взагалі не зрозуміло, яким чином поштове відправлення, яке було направлено за однією адресою, було вручено за іншою, та ким саме воно було отримано.

Суд також бере до уваги, що державний виконавець зазначав, що боржник систематично не виконує встановлених ЗУ «Про виконавче провадження» своїх обовязків, однак з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження було відкрито 11.08.2017 року, однак вимога державного виконавця зявитися до останнього та вчинити інші дії, надсилалася боржникові лише один раз.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Суд вважає, що звертаючись до суду із вищезазначеним поданням, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, а також не надано жодного доказу про наявність наміру боржника виїхати за межі України з метою ухилення від виконання вказаного судового рішення.

Більше того матеріали справи не містять навіть відомостей про те, чи має боржник відповідний паспорт для виїзду за кордон, а також відомості про перетин кордону боржником.

Крім того, надані до подання документи взагалі не містять відомостей стосовно того, чи був боржник обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження.

За загальним правилом встановленим ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається.

Таким чином суд констатує, що матеріали подання не містять жодного доказу факту ухилення боржника від виконання судового рішення.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, державним виконавцем не надано суду доказів щодо ухилення боржника від виконання зобовязання та доказів щодо наміру боржника виїхати за межі України.

За вказаних обставин подання державного виконавця не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним виконавчого напису нотаріуса.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Середа