Справа № 580/18/18
Номер провадження 2/580/146/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайла О. В.,

за участю секретаря Іванової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору № 18.05.2016-000000404 від 18.05.2016 року ОСОБА_1 отримала в ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» кредит у розмірі 7000.00 грн. та зобовязалася повернути борг на умовах, визначених договором. Але свої зобовязання належним чином не виконала, що створило заборгованість, яка на час звернення позивача до суду склала 26880 грн. В добровільному порядку питання щодо повернення боргу між сторонами не вирішено, а тому позивач просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» вказану суму боргу та усі понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій заяві позов підтримав та просив справу розглянути без його участі.

Відповідачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що даний спір повязаний з правовідносинами щодо захисту прав споживачів. Також позивачка просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Вислухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, повязані зі спорами про виконання зобовязань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.05.2016 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір № 18.05.2016-000000404, отримавши в ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» кредит в розмірі 7000 грн., який зобовязалася повернути в строки та на умовах, визначених сторонами. Однак, відповідачка свої зобовязання порушила, що створило заборгованість за кредитом.

Згідно розрахунку позивача (а.с. 5) заборгованість ОСОБА_1 за період з 08.11.2016 року по 20.12.2017 року склала 26880 грн.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Ухвалюючи рішення, суд дотримується правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року № 6-1341цс15, та не може погодитися з доводами позивачки про те, що у даному разі мають місце правовідносини щодо захисту прав споживачів, оскільки за змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», так як в судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором склалася заборгованість, яка в добровільному порядку боржником не погашена.

Оскільки рішення ухвалене на користь позивача, суд вважає необхідним також покласти на відповідача обовязок відшкодувати ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» усі понесені і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 610, 1054 ЦК України;

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, заборгованість за кредитним договором в розмірі 26880 грн., а також кошти в розмірі 1600 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.