Дата документу 17.05.2018 Справа № 554/8894/17
Справа № 554/8894/17
Провадження № 2/554/834/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2018 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Тімошенко Н.В.

за участю секретаря - Поливяної О.М.,

за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області про зняття арешту на нерухоме майно,

встановив:

13.11.2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області про зняття арешту на нерухоме майно, накладений на підставі постанови АЕ 52 від 23.06.1993 Ленінського районного суду м.Полтави па 1/4 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 04.06.2004 15:58:53 за №23478, зареєстрований реєстратором: Перша полтавська державна нотаріальна контора, про арешт нерухомого майна, а саме 1/4 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що під час підготовки документів для укладення правочину з відчудження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, дізнався, що за заявою ВДВС Октябрського районного управління юстиції накладено арешт на 1/4 квартири за адресою: АДРЕСА_3, на підставі постанови АЕ52, 23.06.1993 Ленінського райсуду м.Полтави.

Так, відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 04.06.2004 15:58:53 за №23478 реєстратором: Перша полтавська державна нотаріальна контора за заявою ВДВС Октябрського районного управління юстиції накладено арешт на квартири за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського ВДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з заявою про зняття арешту з зазначеної вище квартири.

Згідно листа відповіді №57484 від 30.10.2017 року відкриті виконавчі

провадження в Шевченківському ВДВС м.Полтава Головному територіальному

управлінні юстиції у Полтавській області відносно ОСОБА_2 відсутні та повідомлено, що вище вказане виконавче провадження в рамках якого накладено арешт

згідно постанови АЕ 52 від 23.06.1993 - знищено, а тому відповідно не можливо

зняти арешт з майна та заборону на його відчудження.

Таким чином, виконавче провадження було завершено, але накладений арешт знятий не був, що на даний час порушує право власності позивача.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, прохав задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 23.06.1993 року № АЕ-52/1993 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25% мінімальної заробітної плати з 16.06.1993 р. і до досягнення повноліття дитини.

За заявою ВДВС Октябрського районного управління юстиції, Першою полтавською державною нотаріальною конторою накладено арешт на 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3, належної ОСОБА_2, на підставі постанови АЕ52, 23.06.1993 Ленінського районного суду м.Полтави, згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, запис від 04.06.2004 15:58:53 за №23478.

З листа Шевченківського ВДВС м.Полтава Головному територіальному управлінні юстиції у Полтавській області №57484 від 30.10.2017 року вбачається, що згідно даних АСВП та спецрозділу АСВП станом на 30.10.2017, стосовно боржника ОСОБА_2 у відділі перебували виконавчі провадження:

№ 36943544, відкрите на підставі постанови № 115, виданої Октябрським РВ ПМУ від 11.03.2013. Державним виконавцем 14.03.2013 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6. ч. 1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження»;

№ 26835766, відкрите на підставі постанови № ВІ 227595, виданої ВДАІ м. Полтава від 01.06.2011. Державним виконавцем 11.11.2011 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»

Відповідно до п.9.9 наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, вказані виконавчі провадження знищені, у зв»язку із закінченням терміну їх зберігання.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 23.06.1993 року, арешт не накладався на майно ОСОБА_2, а лише стягнуто аліменти.

Підстави для скасування арешту Октябрським районним судом м. Полтави не вбачаються.

Арешт накладався в рамках виконання рішення суду і повинен бути знятий ВДВС.

Відповідно до змісту ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Ст.447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

Ст.448 ЦПК України - скарга подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З огляду на зазначене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 15, 317, 391 ЦК України, ст. 40-41 ЗУ «Про виконавче провадження» ст. ст. 12,13,81,141, 263-265,268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області про зняття арешту на нерухоме майно, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакціє Кодексу.

Суддя Н.В.Тімошенко