Справа № 646/1730/18
№ провадження 2-о/646/54/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2018 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Гребенюка В.В.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статті ОСОБА_4, який народився 25 січня 2018 року у м. Макіївка Донецької області, матірю якого є громадянка України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; батьком якого є громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 53, кв.2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Отримати свідоцтво про народження у відділі реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження, у звязку з чим заявник просила встановити факт народження ОСОБА_4.

Заявник, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, заяву з викладених у ній підстав підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи- Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Заінтересована особа повідомлялася про судовий розгляд належним чином.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд, встановив наступне.

29 серпня 2009 року громадяни України ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №782.

У відповідності до медичного свідоцтва про народження від 25 січня 2018 року за №29, 25 січня 2018 року у громадянки ОСОБА_5, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася дитина (хлопчик). Дитину названо ОСОБА_4

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року та Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Макіївка є тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, принцип верховенства права, передбачений ст. 8 Конституції України принцип верховенства права, положення ч. 3 ст. 2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводить на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою (п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні).

За ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Згідно з п. 14 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матірю, чоловік батьком дитини за заявою будь кого з них.

В проведенні державної реїстрації народження ОСОБА_4, який народився 25 січня 2018 року у м. Макіївка Донецької області було відмовлено.

За вказаних обставин існують підстави для задоволення заяви ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, та встановлення факту народження 25 січня 2018 року дитини.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259 293, 294, 317, 319, 430, пп 15.5 п. 5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 задовільнити повністю.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце народження: Україна, Донецька область, місто Макіївка, який народився в родині (шлюб зареєстровано у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 782):

мати ОСОБА_5 (паспорт ВК № 647167, виданий Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області 13 жовтня 2009 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка народилась 26 березня 1985 року в м. Макіївка Донецької області, громадянка України, зареєстрована за адресою: Україна, АДРЕСА_1;

батько ОСОБА_3 (паспорт ВВ № 782830, виданий Червоногвардійським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 13 квітня 1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), який народився 21 грудня 1982 року в м. Макіївка Донецької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: Україна, АДРЕСА_2.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В.В. Гребенюк