КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3681/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши в письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Волошина В.О. 21 вересня 2018 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бакай ГаннаІванівна про визнання правовідносин припиненими та визнання права власності,-

встановив:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання правовідносин за договором дарування квартири припиненими та визнання права власності на квартиру.

19 вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про забезпечення позову, у якій просила заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії певні щодо квартири (вселятися, укладати щодо неї правочини, надавати доручення та довіреності щодо права володіння, користуватися, порушувати цілісність та комплектність, здійснювати поліпшення та ремонтні роботи).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року заяву повернуто з посиланням на те, що в порушення ч.5 ст.151 ЦПК України до заяви не додано документу про сплату судового збору.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення заяви.

В апеляційній скарзі зазначає про помилковість висновків суду про те, що надана нею квитанція не підтверджує сплату судового збору за поданою заявою.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України справа розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником та до неї має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (частина 5).

Ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року ґрунтується на тих мотивах, що заявником хоча і додано квитанцію про сплату судового збору, проте така не може бути прийнята, оскільки стосується заяви про забезпечення позову від 12 вересня 2018 року, яка повернута ухвалою суду від 13 вересня 2018 року.

Відповідно до ст.1 Закону України &quon;Про судовий збір&quRo; судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.9 цього Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Документ, яким підтверджено сплату судового збору, визнається вичерпаним, якщо судом за наслідками розгляду заяви, яка має бути оплачена судовим збором, судом прийнято позитивне чи негативне для заявника процесуальне рішення. Якщо така заява розглянута не була, то документ не є вичерпаним та зберігає свою платіжну значимість.

Окрім того, документ втрачає платіжну ознаку, якщо відповідно до ст.7 Закону України &qu6';Про судовий збір&quто; відбулось фактичне повернення платнику коштів на підставі відповідної ухвали суду.

З ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 13 вересня 2018 року убачається, що суд повернув заяву про забезпечення позову у зв&q?о ;язку із недотриманням вимог, передбачених п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України (пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення). Питання про повернення з державного бюджету будь-яких коштів не вирішувалось.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які стали перешкодою для розгляду заяви про забезпечення позову та постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи, що судом першої інстанції постановлено помилкову ухвалу, що перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову, та з урахуванням ст.379 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381, 383, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В.Соколова