Справа № 219/1443/18
Провадження № 2/219/1034/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

при секретарі Скорубо Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 1912.1999 року народження, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, але не пізніше досягнення донькою двадцяти трьох років. В обґрунтування заяви вказала, що 14 липня 2005 року вона розірвала шлюб з ОСОБА_2. За час шлюбу з ОСОБА_2 у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька весь час проживає з нею, зі свого боку позивач прикладає усі зусилля для забезпечення потреб доньки, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити всі потреби доньки на її повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби доньки. До повноліття доньки ОСОБА_2 за рішенням суду сплачував аліменти на доньку у розмірі 25 відсотків від зарплати. На даний момент ці виплати припинені. Але їх донька ОСОБА_3 продовжує навчання у вищому навчальному закладі - Донецькому національному медичному університеті, у звязку з чим у доньки виникли додаткові фінансові затрати на проїзд до місця навчання, на проживання та харчування в іншому місті, на канцелярське приладдя для навчання та інші супутні трати повязанні із навчанням у ВУЗІ. Позивач самостійно не може забезпечити усіх фінансових потреб доньки, тому звернулась до суду із заявою про стягнення аліментів з батька доньки ОСОБА_2, який має можливість надавати матеріальну допомогу свої доньці, адже має постійне місце роботи, він працює на Вуглегірській ТЕС, отримує заробітну плату.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі. Крім того зазначила, що наразі донька потребує у додаткових фінансових затратах, а саме - їй необхідно пройти лікування по відновленню зору, замінити лінзи, також у доньки виникли проблеми з зубами та їй необхідно ставити брекети. Зазначила, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки працює, інших осіб на утриманні він не має, проживає один.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги щодо стягнення аліментів на навчання визнав частково та вказав, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі з 1/4 по 1/6 частину його доходу. Крім того, відповідач вказав, що він розуміє обовязок як батька сплачувати аліменти і допомагати доньці та не має наміру від них ухилятися, крім того згоден виплачувати аліменти на період навчання, але тільки на утримання доньки та наполягав на відкритті донькою особистого карткового рахунку, на який він буде перераховувати кошти або особисто передавати доньці через рідних. Також зауважив, що у нього є певні сумніви, що донька дійсно навчається в ВУЗІ, також йому не подобається, що донька навчається в м. Донецьк, яка на теперішній час є не підконтрольною територією України, наполягає на переведенні доньки в медичний ВУЗ в м. Краматорськ Донецької області або в м. Полтава. Повідомив також про те, що у нього на утриманні є інша жінка, яка також потребує матеріальної допомоги. Крім того у нього також є потреби у лікуванні, харчуванні, оплаті комунальних послуг, які потребують додаткових витрат.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Світлодарськ Донецької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 29.12.1999 року зроблено відповідний запис № 113. Батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 136815, виданого 29.12.1999 року Світлодарським міськвиконкомом Донецької області (а.с.9).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 131 від 14.07.2005 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 залишила прізвище «Караван», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО № 006674, виданого 14.07.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області (а.с.10).

Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні № 2900 від 15.12.2017 року, виданої виконавчим комітетом Світлодарської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім'ї (зареєстрованих) входять: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 донька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 син (а.с.11).

Відповідно до довідки ГОО ВПО ДонНМУ ім. М. Горького від 30.05.2018 року за № 67, ОСОБА_3 дійсно є студентом 1 курсу стоматологічного факультету Донецького національного медичного університету імені ОСОБА_6 (а.с.58).

В судовому засіданні позивач надала студентський квіток, виданий Донецьким національним медичним університетом імені ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_3, згідно якого остання навчається за спеціальністю 31.05.03 стоматологія, група 2, дата вступу до ВУЗУ 01.09.2017 року, форма навчання денна, зарахована наказом від 28.07.2017 року № 212ст (а.с.48), а також залікову книжку № Н-2017 ст-13, видану Донецьким національним медичним університетом імені ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_3, згідно якої остання навчається за спеціальністю 31.00.00 клінічна медицина, 31.05.03 стоматологія, структурний підрозділ стоматологічний факультет, зарахована наказом від 28.07.2017 року № 212-ст (а.с.49), копію розкладу іспитів весняної сесії 2017-2018 навчального року для студентів 1 курсу стоматологічного відділення, які будуть проводиться 21.06.2018 року, 27.06.2018 року, 06.07.2018 року (а.с.50-51).

Позивач вказує, що на її утриманні, крім старшої доньки, є ще двоє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, надала суду посвідчення батьків багатодітної сімї № 00340, виданого Управлінням у справах сімї, молоді та спорту Дебальцівської міської ради, згідно якого вона має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей (а.с.7), але не може самостійно забезпечити усіх фінансових потреб доньки, у зв'язку з навчанням у вищому навчальному закладі - Донецькому національному медичному університеті у доньки виникли додаткові фінансові затрати на проїзд до місця навчання, на проживання та харчування в іншому місті, на канцелярське приладдя для навчання та інші супутні трати, повязанні із навчанням у ВУЗІ, зазначила, що відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці, адже має постійне місце роботи, він працює на Вуглегірській ТЕС, отримує заробітну плату. Також позивачем суду були надані медичні документи (а.с.44-47, 52-53), згідно яких ОСОБА_3 за призначенням лікаря окуліста користується контактною корекцією, діагноз міопія ср.ст. області ока, надані товарні чеки на покупку окулярів, надані рентгенівські світлини стоматологічної клініки м. Краматорськ (а.с.52-53).

Відповідно до вимог ст. 199 СК України, ч.1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч.2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання; ч.3 - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У вказаній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

В судовому засіданні відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/4 до 1/6 частини від заробітку, оскільки він вважає, що сплата аліментів розміром 1/3 частини від його доходу в даний час є для нього великою, також він має іншу сім'ю.

В матеріалах справи міститься довідка, яка видана директором ПАТ «Центренерго» Вуглегірська теплова електрична станція № 288 від 20.06.2018 року, згідно якої ОСОБА_2 працює з 01.02.2000 року на підприємстві Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» на посаді інженер електронік, його заробіток складає березень 2018 року 10 447, 55 грн., квітень 2018 року 11 774 грн., травень 2018 року 11 702,49 грн., разом 33 924, 04 грн., заборгованості по заробітній платі не має (а.с.43).

Відповідно до вимог ст. 200 СК України, ч.1 - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; ч.2 - при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності з положеннями статті 182 СК України, роз'яснень викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки сина та інші обставини, що мають істотне значення, їх стан здоров'я.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Як вбачається з довідки, яка видана директором ПАТ «Центренерго» Вуглегірська теплова електрична станція № 288 від 20.06.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 працює з 16.09.1998 року на підприємстві Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» на посаді машиніст насосних установок 2 розряд, її заробіток складає грудень 2017 року 5 490,55 грн., січень 2018 року 5 041,90 грн., лютий 2018 року 4 564,37 грн., березень 2018 року 5 393,59 грн., квітень 2018 року 4 698, 81 грн., травень 2018 року 5 739,28 грн., разом 30 928, 50 грн., заборгованості по заробітній платі немає (а.с.56).

У звязку із цим суд може зробити висновок про те, що позивач ОСОБА_1 працездатна, отримує стабільний дохід та має можливість надавати допомогу доньці яка навчається, так само як і відповідач.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

Відповідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що доньці необхідно пройти лікування по відновленню зору, замінити лінзи, також у доньки виникли проблеми з зубами та їй необхідно ставити брекети. Позивач самостійно не може забезпечити усіх фінансових потреб доньки, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу оскільки працює, інших осіб на утриманні він не має, проживає один.

Аналіз ст.185 Сімейного кодексу України в сукупності з іншими нормами зазначеного законодавчого акту надає підстави для висновку про те, що витрати на навчання дітей, придбання одягу, не є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України, оскільки зазначена норма СК визначає додаткові витрати як витрати, зокрема, на розвиток здібностей дитини.

Зазначений висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Між тим, в рамках цього спору позивач ставить питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання та не заявляє позовних вимог до відповідача щодо стягнення додаткових витрат.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов'язок доказування своїх доводів і заперечень.

А тому суд, вирішуючи питання про розмір аліментів, встановивши потребу ОСОБА_3 у звязку із продовженням навчання матеріальної допомоги батьків, та виходячи з матеріального становища відповідача, співмірності його доходу та витрат на першочергові потреби сімї, можливість ОСОБА_3 отримувати стипендію за місцем навчання, а також рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, їх розмір доходу, приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищений.

Інших обставин, які не були предметом дослідження та могли б вплинути на правильність висновків суду і давали б підстави для переоцінки наданих доказів або для висновку про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині на час її навчання у більшому розмірі, ніж визначено судом, позивачем не надано та зазначено про їх існування.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 на час її навчання в розмірі 1/5 частини його доходів щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 185, 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89,141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання повнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 16.02.2018 року до закінчення донькою навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років.

В разі припинення ОСОБА_3 навчання достроково стягнення аліментів припинити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

ОСОБА_7