Дата документу 27.06.2018
Справа № 320/3441/18
Провадження № 2/320/2581/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2018 року місто Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Урупи І.В.
за участі секретаря судового засідання - Литвиненко В.Є,
учасники справи:
позивач ПАТ ОСОБА_1 «ПриватБанк»,
представник позивача ОСОБА_2,
відповідачка ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому посилається на те, що необхідні докази надані до матеріалів справи, клопотання та заяви відсутні. Не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, зареєстроване місце проживання /перебування/ її не відоме, тому викликалася в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 07.06.2018.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Крім того, судова повістка про виклик до суду надсилалася їй за останнім відомим місцем її проживання та повернулася до суду за відсутністю за адресою місця проживання за закінченням терміну зберігання з поміткою від 19.06.2018. Іншої адреси відповідачка суду не повідомляла.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
16.09.2010 між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір б/н у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. При отриманні кредитної картки відповідачка надала згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачка була ознайомлена в письмовому вигляді та зобовязалася регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.ргіуаtbапk.uа., що підтверджується її особистим підписом у заяві /а.с.10/.
Відповідно до підписаної заяви та у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг банк надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із розрахунку 360 днів на рік.
Строк дії договору, як передбачено п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.
Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».
Відповідно до п 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.
Судом встановлено, що відповідачка обовязок по сплаті кредиту належним чином не виконувала, в разі чого виникла заборгованість, яка станом на 31.03.2018 складається з заборгованості по тілу кредиту 1 940,39 грн та заборгованості по процентам за користування кредитом 61 469,14 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 8-9/.
Крім того банк, окрім стягнень по основних зобовязаннях, просить стягнути неустойку: заборгованість по комісії та пені в розмірі 4 101 грн 60 коп, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг де 500 грн - фіксована частина, 3 375 грн 56 коп.- процентна складова.
Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки штрафів є необґрунтованими з огляду на таке.
При підписанні анкети-заяви сторони погодили, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг.
З наданої довідки про умови кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. При цьому графа «щомісячна комісія» відсутня. Також не передбачена комісія і за Умовами та правилами надання банківських послуг.
Тому суд вважає, що у даному випадку в розрахунку заборгованості позивач нарахував відповідачці не комісію, як ним вказано, а пеню в розмірі 4101 грн. 60 коп., яка передбачена Умовами та правилами, і тому підлягає стягненню.
У той самий час, вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника.
Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.
За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідачки штрафів.
На підставі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 67 511 грн 13 коп., що складається з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості за пенею.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки також слід стягнути судовий збір у розмірі 1 762 грн 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,81,89,133,141,263,265,168, 280-282,354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530,553,554,610,611,1050,1054 ЦК України, суд
Позов Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складене 27.06.2018.
Суддя: