Провадження № 2/522/1171/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря Скибінської Є.С.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника відповідача ПАТ «МАРФІН БАНК» про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Носенко Олександра Володимировича про визнання недійсними та скасування електронних торгів, скасування акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Носенко Олександра Володимировича про визнання недійсними та скасування електронних торгів, скасування акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна.

У ході судового засідання від представника відповідача ПАТ «МАРФІН БАНК» заява про відвід головуючому по справі судді Бойчуку А.Ю., яка обґрунтована тим, що суддя прийняв заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ПАТ «МАРФІН БАНК», як відповідача у справі, не перевіривши її на відповідність вимогам ст. 151 ЦПК України та розглянув її на користь позивача. Крім того зазначив, що неодноразові накладення арешту на об'єкти нерухомості та затягування розгляду справи унеможливлює право ПАТ «МАРФІН БАНК» як власника вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Банку щоденно спричиняються збитки, завдані неможливістю використовувати свою власність за власним розсудом, отримувати відповідні доходи та покривати ними решту заборгованості за кредитами; порушуються права та інтереси Банку, як суб'єкту господарювання та фінансової установи. Зосередженість значної чисельності справ стосовно одних й теж об'єктів нерухомості на розгляді одного й того ж судді Приморського районного суду м. Одеси - Бойчука Андрія Юрійовича, неодноразове прийняття ним рішень по даним справам на користь однієї й тієї ж самої особи - ОСОБА_1, який з 2011 року до теперішнього часу перешкоджає виконанню рішень судів, дає підстави вважати, що суддя Приморського районного суду м. Одеси Бойчук А.Ю. прямо чи побічно є зацікавленим в розгляді даних справ.

Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відвід судді.

Ознайомившись з заявою про відвід та доданими до неї письмовими доказами, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлено відводу, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Як вбачається, підставою для відводу судді є сумніви у його неупередженості, проте будь-яких доказів на підтвердження обставин викладених у заяві не надано. Представник позивача незгодний з рішенням суду щодо задоволення заяви про забезпечення позову, що не є підставою для відводу в силу положень ч. 4 ст. 36 ЦПК України, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви представника позивача.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об'єктивності, однобічності та неупередженості судді Бойчук А.Ю. при вирішенні даної цивільної справи.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на те, що відповідно до ст.36 ЦПК України заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що наявні правові підстави для зупинення провадження в справі та передачі справи до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Бойчука А.Ю.

Керуючись: ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Носенко Олександра Володимировича про визнання недійсними та скасування електронних торгів, скасування акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна - до вирішення питання про відвід.

Заяву передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Бойчука А.Ю.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: А.Ю. Бойчук