Справа № 404/7961/17
Номер провадження 2/404/1256/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, по якому просить визнати за ним право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4; визнати за ним право власності на 5/8 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5; визнати за ним право власності на 1/16 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, який був придбаний 11.03.1975 року у шлюбі, зареєстрований за батьком, проте являвся спільною сумісною власністю подружжя - матері позивача ОСОБА_4 та батька ОСОБА_3.

Після смерті батька позивача з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

На день смерті спадкодавця (батька) в будинку за адресою: АДРЕСА_1, були зареєстровані: позивач - син померлого, ОСОБА_2 - син померлого, ОСОБА_5 - мати померлого; ОСОБА_4 - дружина померлого.

Всі вказані особи являлись спадкоємцями першої черги за законом, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, проте не оформили своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла бабуся позивача ОСОБА_5, яка прийняла спадщину після смерті свого сина (батька позивача) ОСОБА_3 у вигляді 1/8 частки будинку, проте не оформила своїх спадкових прав.

На день її смерті в будинку за адресою: АДРЕСА_1, були зареєстровані спадкоємці за законом - онуки померлої. З заявами про прийняття спадщини після її смерті ніхто не звертався, спадкових прав ніхто не оформляв.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4, якій належала ? частина будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, як спільна сумісна власність подружжя, проте частка якої визначена не була, та яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 у вигляді 1/8 частки будинку, проте не оформила своїх спадкових прав.

Разом з нею на момент смерті за однією адресою був зареєстрований позивач.

У листопаді 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, бабусі та матері. Проте, постановами державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 від 03.11.2017 року за № 2198/02-31, 2199/02-31, 2200/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частки будинку спадкодавців у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, зареєстрованих у встановленому законом порядку за померлими, що позбавляє нотаріальну контору можливості визначити склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3.

Також, зазначено що відповідно до вимог п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Діючим законодавством не передбачена видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на ім'я померлого.

В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, якою просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого 19 січня 1980 року Кіровоградським міським відділом ЗАГС /а.с. 7/.

ОСОБА_5 є матір'ю померлого, про що свідчить копія свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 25.07.1962 року /а.с. 6/.

Померлий ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували з 08 серпня 1962 року у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_3, видане Бровковським сіль ЗАГС Новомиргородського району Кіровоградської області 8 серпня 1962 року /а.с. 6/.

Померлий ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками сторін по справі.

11.03.1975 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_3 придбав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу посвідчений нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Гананайко Г.Р. за реєстром № 1023, зареєстрованого Кіровоградським міжміським бюро технічної інвентаризації 12.03.1975 року та записаного в реєстрову книгу за № 17516/94 /а.с. 10-11/.

Згідно архівної довідки № 35497, виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ» 15.06.2017 року, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної документації», станом до 01.01.2013 р. зареєстровано за ОСОБА_3 - Ціле (приватна), на підставі договору купівлі-продажу від 11.03.1975 № 1023 /Третя кіровоградська державна нотаріальна контора /а.с. 12/.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на частку у праві спільної сумісної власності подружжя у житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4 не зареєстровано.

За загальним правилом дії законів і інших нормативно-правових актів в часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України), норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто, не раніше 01.01.2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на вказану дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, які виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічне положення закону було закріплено й у ст. 22 КпШС України, який діяв

до 1 січня 2004 року.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічна норма передбачена і ст.28 КпШС України.

Оскільки будинок був набутий саме в період шлюбу, то він є об'єктом спільної сумісної власності, а тому і частки співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності є рівними.

03 листопада 2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянської А.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2198/02-31 від 03 листопада 2017 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянською А.О. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями

що знаходиться в АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності ОСОБА_4 на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя - частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться АДРЕСА_1, позбавляє нотаріальну контору можливості визначити склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк спадкоємці не звертались.

Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1, виданої 12.03.1975 МВМ м. Кіровограда, разом зі спадкодавцем на день його смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті були зареєстровані: син ОСОБА_1 з 25.04.1979 року по теперішній час; син ОСОБА_2 з 18.06.1975 року по 17.12.2013 року; мати ОСОБА_5 з 14.07.1975 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_6; дружина ОСОБА_4 з 14.03.1975 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_5.

Тобто, за вказаного, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 на належну йому ? частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, шляхом проживання у спадковому житловому будинку разом із спадкодавцем на день його смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця на ? частину його спадщини кожний, що склало по 1/8 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про смерть НОМЕР_4, видане 30 квітня 2005 року міським відділом РАЦС Кіровоградського обласного управління юстиції /а.с. 8/.

Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/8 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5 з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк спадкоємці не звертались.

Згідно будинкової книги, на час відкриття спадщини разом із ОСОБА_5 були зареєстровані її онуки ОСОБА_1 з 25.04.1979 року по теперішній час та онук ОСОБА_2 з 18.06.1975 року по 17.12.2013 року.

03 листопада 2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянської А.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_5.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2199/02-31 від 03 листопада 2017 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянською А.О. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, син якої, батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4, спадкоємцем якого була його мати ОСОБА_5, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав /а.с. 14/.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_5, видане 16 листопада 2015 року міським відділом по державній реєстрації смертей Кіровоградського міського управління юстиції /а.с. 9/.

Після смерті ОСОБА_4 з заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк спадкоємці не звертались.

Згідно книги, на час відкриття спадщини разом із ОСОБА_4 був зареєстрований її син ОСОБА_1 з 25.04.1979 року по теперішній час.

03 листопада 2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянської А.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2200/02-31 від 03 листопада 2017 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянською А.О. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, на 5/8 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких ? частка належала їй особисто, а 1/8 частка належала ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав /а.с. 15/.

Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно стаття 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Враховуючи викладене у суду є законні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1) право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1) право власності на 1/16 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1) право власності на 5/8 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.03.2018 року

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда