Справа №359/5095/18
Провадження №2/359/2082/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 21 вересня 2015 року сторони уклали шлюб. Під час якого в них народилась донька ОСОБА_3 Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

ОСОБА_1 не з'явилась у судове засідання. Позивач надіслала заяву (а.с.14), в якій вона підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності.

Відповідач також не з'явився у судове засідання. ОСОБА_2 надіслав заяву (а.с.13), в якій він визнає позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності.

Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 21 вересня 2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Зарудчівської сільської ради Любешівського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис №4. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21 вересня 2015 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась дочка ОСОБА_3 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 28 квітня 2016 року (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов'язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №1272-5044-8088-2720 від 26 червня 2018 року (а.с.1). Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись ч. 1 ст.141, п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 21 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований виконавчим комітетом Зарудчівської сільської ради Любешівського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис №4, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець