Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №333/1048/15ц Головуючий у 1 інстанції: Боровікова А.І.
Провадження №22-ц/778/1731/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Гончар М.С., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявами ОСОБА_2 про розяснення постанови Апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК», треті особи Національний банк України, публічне акціонерне товариство «Запорізький домобудівний комбінат», про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «МЕТАБАНК» (далі ПАТ «МЕТАБАНК»), який неодноразово уточнювала.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 25.10.2007 року між акціонерним банком «Металург» та нею був укладений споживчий кредитний договір №62А.

Вважає, що оскільки вказаний договір був забезпечений іпотекою, тому укладений ОСОБА_2 кредитний договір є договором приєднання, у розумінні ст.634 ЦК України, і сторона, яка розробляє його умови (кредитодавець), повинна враховувати вимоги чинного законодавства, зокрема Закон України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до зазначеного Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація про продукцію характеризується пятьма ознаками: необхідність, доступність, достовірність, повнота, своєчасність. Саме сукупність усіх вказаних ознак в інформації є виконанням субєктами господарювання вимог законодавства. В іншому ж випадку настає відповідальність, передбачена ст.ст. 15, 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджені Постановою Правління Національного банку України №168 від 10.05.2007 року, банки розробляють форму надання споживачу достовірної інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка повинна бути затверджена рішенням уповноваженого органу банку та доведена до відома його відповідних структурних підрозділів.

Банк повинен був надати перед укладанням кредитного договору споживачеві (позичальнику) для ознайомлення необхідну, доступну, достовірну, повну та своєчасну інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, що затверджується рішенням уповноваженого органу банку та доведеною до відома структурних підрозділів банку.

У кредитному договорі або додатку до нього має бути надано детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача шляхом підписання окремого документа, який має міститися у матеріалах кредитної справи, що визначено вимогами додатку №2 до постанови Правління Національного банку України №23 від 25.01.2012 року.

Споживач не володіє спеціальними знаннями про властивості та характеристики кредитних правовідносин, самого кредиту, а тому обовязок доведення необхідної, доступної, достовірної, повної та своєчасної інформації про послугу споживчого кредитування покладається на субєкт господарювання, у даному випадку на банк. Кредитна справа за кредитними договором №62А від 25.10.2007 року не містить усіх обовязковий документів, що мають бути у кредитній справі у відповідності до положень постанови Правління Національного банку України №23 від 25.01.2012 року.

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» інформація про продукцію у кредитному договорі банком має надаватися перед укладанням договору (а не у договорі) про надання споживчого кредиту, умови якого вважаються прийнятими після його підписання. В даному випадку ОСОБА_2 таку інформацію від банку не отримувала.

Спірний кредитний договір є несправедливим за умовами, і це позивач не могла знати на час його підписання. Протягом дії кредитного договору (до 25.10.2027 року) банком жодного разу у письмовій формі не повідомлено споживача про зміну у сторону збільшення вартості іноземної валюти курсу долару у співвідношенні до гривні, що як наслідок призвело до значного фінансового навантаження для споживача в частині забезпечення належного виконання останнім взятого на себе зобовязань. Різка неодноразова зміна у сторону збільшення ціни долара США по відношенню до гривні, яка відбулась поза межею волі позичальника, докорінно змінила виконання обсяг зобовязання, що мав намір прийняти на себе позичальник, і зробила виконання цього зобовязання неможливим, що є несправедливим по відношенню до позичальника. І в даному випадку ця несправедливість на користь ПАТ «МЕТАБАНК», оскільки обсяг боргу позичальника на користь банку в національній валюті зріс більше, ніж у 5 разів.

Порушення відповідача полягають також у тому, що банком не було розроблено та не надавалося позивачу до моменту укладання кредитного договору письмової довідки для ознайомлення із необхідною, доступною, достовірною, повною та своєчасною інформацією про умови кредитування, сукупну вартість кредиту та інше.

Враховуючи вказані порушення, ОСОБА_2 вважає, що кредитний договір №62А від 25.10.2007 року є укладеним з порушенням закону (ч.1 ст.203 ЦК України) та не відповідає внутрішній волі позичальника, що дає підстави визнати його недійсним із моменту укладення.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд визнати кредитний договір №62А від 25.10.2007 року недійсним та застосувати до сторін за цим кредитним договором принцип подвійної реституції.

У червні 2015 року ПАТ «МЕТАБАНК» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка також уточнювалася представниками ПАТ «МЕТАБАНК».

В останній редакції позову було зазначено, що відповідно до укладеного між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МЕТАБАНК», та ОСОБА_2 кредитного договору №62А від 25.10.2007 року, ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 46 519 доларів США, строком погашення до 25.10.2027 року зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом. Кредит було надано шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_2

В якості забезпечення наданого кредитного договору 25.10.2007 року між АБ «Металург», правонаступником якого є ПАТ «МЕТАБАНК», та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №602, на підставі якого останній взяв на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_2 її зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання ним умов кредитного договору.

Однак ОСОБА_2 порушує вимоги кредитного договору, а саме, не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просить суд: солідарно стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 20.05.2016 року у сумі 9 594,64 доларів США, що складається з: 1 822,81 доларів США заборгованість заборгованість по простроченому кредиту, 7 768,83 доларів США заборгованість по простроченим процентам, та 125 884,51 грн., що складається з: 32887,15 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 92997,36 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів; стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «МЕТАБАНК» судовий збір в розмірі 2 761,24 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «МЕТАБАНК» судовий збір в розмірі 2 761,24 грн..

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року первісний позов задоволено.

Визнано кредитний договір № 62А від 25.10.2007 року, укладений між АТ «Металург» та ОСОБА_2 недійсним.

Зобовязано ПАТ «МЕТАБАНК» повернути ОСОБА_2 4 198, 06 доларів США.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПАТ «МЕТАБАНК» подало апеляційну скаргу.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2017 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2017 року скасовано, ухвалено постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, зустрічний позов ПАТ «МЕТАБАНК» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором №62А від 25.10.2007 року в розмірі 9591,64 доларів США, що складається з: 1822,81 доларів США заборгованість по простроченому кредиту; 7768,83 доларів США заборгованість по простроченим процентам та 125884,51 гривень, що складається з: 32887,15 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 92997,36 гривень пеня за несвоєчасне погашення процентів.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «МетаБанк» сплачені судові витрати у сумі по 4770,94 гривень з кожного.

02 січня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про розяснення постанови Апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2017 року, в якій просить надати розяснення з наступних питань:

1. Чи є належними, достовірними, достатніми доказами проведення фінансових операцій АБ « Металург» банківські платіжні документи щодо:

-видачі кредитних коштів АБ «Металург» ОСОБА_2 за умовами кредитного договору №62А від 25.10.2007 року шляхом перерахування меморіальним-валютний ордер № СFL/216183 від 25.10.07;

-оплати ОСОБА_2 як платником АТ «МЕТАБАНК» на рахунок банку №1 вартості товару згідно договору №62А від 25.10.2007 року платіжне доручення № СFL/216185/1 від 25.10.07;

-проведення ОСОБА_2 через касу АТ «МЕТАБАНК» валютно-обмінної операції - квитанція №ОУ_11630 від 25.10.2007 року;

-оплати АТ «МЕТАБАНК» вартості квартири ОСОБА_2 генеральному підрядчику ПАТ «ЗДБК» на поточний рахунок 1 - меморіальний ордер № 216185/4 від 25.10.2007 року.

2. Чи є належними, достовірними, достатніми доказами узгодження сторонами за кредитним договором графіка платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту у разі їх невідповідності вимогам розділу третього постанови правління НБУ №168 від 10.05.2007 року.

3. Чи є належним, достовірним, достатнім доказом укладання кредитного договору шляхом його підписання сторонами з використанням представником АБ « Металург» печатки структурного підрозділу АБ «Металург».

19 березня 2018 року ОСОБА_2 подала ще одну заяву про розяснення постанови Апеляційного суду Запорізької областівід 19 грудня 2017 року, в якій просить надати розяснення з наступних питань:

- на підставі яких первинних бухгалтерських документів судом встановлено суму заборгованості у розмірі 9591,64 дол.США та суму пені у розмірі 92997,36 грн.;

- на підставі яких документів встановлено повноваження особи, яка підписала кредитний договір та додатків до них.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_4, ОСОБА_3, які підтримали доводи, викладені у заявах та пояснення представника ПАТ «МетаБанк», який заперечував проти задоволення заяв, обговоривши доводи обох заяв, колегія суддів дійшла висновку, що заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення апеляційного суду не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Розяснення рішення суду можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в розясненні рішення.

Зі змісту постанови Апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2017 року вбачається, що в ній наведені норми права, які застосовані, а також мотиви, якими керувався суд при його ухваленні.

Резолютивна частина є чіткою і зрозумілою, двозначних висловів не містить.

Доводи заяви ОСОБА_2 за своїм змістом зводяться до нерозуміння мотивації судового рішення, незгоди з оцінкою доказів, які були предметом розгляду судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови, а не ясності змісту прийнятої постанови суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для розяснення постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, Апеляційний суд Запорізької області,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяв ОСОБА_2 про розяснення постанови Апеляційного суду Запорізької області від 19 грудня 2017 року у цій справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 27.04.2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: М.С. Гончар

ОСОБА_5