печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6901/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Чепізі Є. І.,

за участі державного виконавця - Кузьменка О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 53145920, розпочатому для примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Фортуна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі,-

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменко О. С. звернувся до суду з вказаним поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні № 53145920 ОСОБА_4, відкритого для примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016 про стягнення з всього на користь ТОВ Компанія «Фортуна» суми заборгованості за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі в розмірі 65 058 900 грн. і витрати по сплаті судового збору в розмірі 975883 грн.

Положенням цивільного процесуального закону, а саме ч. 1 ст. 441 ЦПК України визначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судовому засіданні державний виконавець Кузьменко О. С. подання підтримав і просив задовольнити, посилаючись на матеріали виконавчого провадження № 53145920 та вказуючи, що всі передбачені законодавством заходи щодо виконання рішення суду ним були вжиті, проте боржник умисно уникає його виконання, при наявності у нього грошових коштів і можливості погасити борг.

Суд, заслухавши обґрунтування державного виконавця, вивчивши подання, дослідивши копії матеріалів виконавчого провадження, що містяться у матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016 позов ТОВ Компанія «Фортуна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі задоволено та присуджено стягнути з останнього на користь ТОВ Компанія «Фортуна» заборгованість за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі в розмірі 65058900 грн. і витрати по сплаті судового збору в розмірі 975883 грн. /т. І а. с. 71-72/.

28.07.2016 рішення Печерського районного суду м. Києва набрало законної сили та представнику позивача видано 03.11.2016 виконавчий лист для його примусового виконання /т. І а. с. 122, 203/.

Державним виконавцем 16.12.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов'язано ОСОБА_4 подати декларацію про доходи та майно боржника протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження /т. IV а. с. 7-8/.

Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем 16.12.2016 винесено постанову про накладення арешту на все майно /т. IV а. с. 11-12/.

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем направлено запити до Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві, Державної інспекції сільського господарства у Київські області, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті, Головного управління Держпраці у Київській області, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України.

З копій матеріалів виконавчого провадження № 53145920 вбачається, що боржник повідомлявся про процесуальні рішення державного виконавця - постанову про відкриття виконавчого провадження, арешт майна боржника, виклики державного виконавця, вимоги у порядку ст.ст. 18, 76 Закону України «Про виконавче провадження», тощо.

За повідомленням Державної міграційної служби України, ОСОБА_4 отримав 04.08.2008 від органу видачі 8089 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_12.

Відповідно до постанови від 30.03.2017 у межах виконавчого провадження № 53145920, виконавчі дії було зупинено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 34 спеціального Закону «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 15 цього Закону /т. IV а. с. 90-91/.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2017, яка набрала законної сили 17.07.2017, заяву боржника ОСОБА_4 залишено без задоволення - відмовлено у заміні сторони виконавчого провадження /т. І а. с. 240/.

Постановою від 12.05.2017, відповідно, було поновлено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 53145920 /т. IV а. с. 99-100/.

Згідно з деклараціями про доходи та майно боржника фізичної особи від 27.12.2016 та 07.12.2017, поданими ОСОБА_4, у ТОВ «РОЗВИТОК-2012» наявні кошти і майно, належні ОСОБА_4 у сумі 656 680 588,06 грн. /т. IV а. с. 25-29, 171-175/.

Згідно з відомостями декларації про доходи та майно від 27.12.2016, поданої боржником, у ТОВ «РОЗВИТОК-2012» знаходяться його грошові кошти у сумі 656 680 588,06 грн., проте строк виконання зобов'язань - повернення коштів - у підприємства перед ОСОБА_4 не настав. У розмірі 54,14 % боржнику належать акції статутного капіталу 1, INC (78 Halifax Street, 3rd Floor, P.O. Box 726 Kingstown Saint Vincent and the Grenadines). А також він має відкриті рахунки в AT «УкрСиббанк», на яких обліковуються грошові кошти /т. IV а. с. 25-29, 171-175/.

За інформацією Державної фіскальної служби України, ОСОБА_4 одержує доходи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «МІЛКІЛЕНД Н.В.» та дочірньому підприємстві «1, ІНК-УКРАЇНА».

Державним виконавцем 23.12.2016 винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які направлено для виконання до ТОВ «МІЛКІЛЕНД Н.В.» та дочірнього підприємства «1, ІНК-УКРАЇНА» /т. ІІ а. с. 48-49, 51-52/.

Так, при примусовому виконанні рішення суду, державним виконавцем на запит від 05.12.2017 отримано відповідь Київської обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» № 501БТ-14 від 19.12.2017 про наявність відкритого рахунку НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4, залишок коштів на якому станом на 18.12.2017 становить 317,66 доларів США.

Згідно з наданою разом з відповіддю випискою по даному рахунку за період з 16.12.2016 по 23.10.2017, станом на 16.12.2016 на рахунку НОМЕР_2, відкритому на ім'я ОСОБА_4 в Київській обласній дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» залишок коштів становив 324,20 доларів США.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Разом з тим, як вбачається, боржник ОСОБА_4 у деклараціях про доходи та майно боржника від 27.12.2016 та 07.12.2017 зазначив не всі рахунки, які відкриті на його ім'я у банківських установах.

Так, в розділі ІХ декларації про доходи та майно боржника фізичної особи від 27.12.2016 ОСОБА_4 зазначено лише два рахунки НОМЕР_3 та НОМЕР_4, відкриті в АТ «УкрСиббанк». В розділі ІХ декларації про доходи та майно боржника фізичної особи від 07.12.2017 у ОСОБА_4 зазначено лише один рахунок НОМЕР_5, відкритий в АТ «УкрСиббанк».

Таким чином, на момент відкриття виконавчого провадження 16.12.2016 та на момент подання боржником декларацій про доходи та майно боржника від 27.12.2016 та 07.12.2017, він мав відкритий рахунок НОМЕР_2 в Київській обласній дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк», на якому зберігались кошти в сумі 324,20 доларів США /т. IV а. с. 221, 222-223, 224, 225/.

Державний виконавець вказав, що про існування даного рахунку ОСОБА_4 ВДВС не повідомив, що створило перешкоди для виконання рішення суду, своєчасного накладення арешту на рахунок та примусового стягнення грошових коштів з нього, і що вказує на те, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків та з метою уникнення від виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 27.04.2016 у справі 757/6901/16-ц та приховування грошових коштів від стягнення за виконавчим провадженням № 53145920 свідомо не відобразив інформацію про рахунок НОМЕР_2 відкритий в Київській обласній дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» та грошові кошти на ньому у поданих ним деклараціях від 27.12.2016 та від 07.12.2017.

Крім цього, у листі від 07.12.2017 на вимогу державного виконавця №14-0-35-3150/20-1/9 від 28.11.2017 про надання інформації про усі відкриті рахунки ОСОБА_4 в банківських установах з зазначенням залишку коштів на рахунках, представником боржника ОСОБА_5 надана наступна інформація про відкриті на ім'я ОСОБА_4 рахунки в банківських установах та залишку коштів на них, а саме:

- НОМЕР_4, відкритий в ПАТ «УкрСиббанк», залишок коштів станом на 05.12.2017 - 386,00 грн.;

- НОМЕР_3, відкритий в ПАТ «УкрСиббанк», залишок коштів станом на 05.12.2017 - 0,16 грн.;

- НОМЕР_6, відкритий в ПАТ «УкрСиббанк», залишок коштів станом на 05.12.2017 - 0,00 Євро;

- НОМЕР_7, відкритий в ПАТ «УкрСиббанк», залишок коштів станом на 05.12.2017 - 386,00 доларів США.

Інформація про рахунок НОМЕР_2, який відкрито на ім'я ОСОБА_4 в Київській обласній дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» у відповіді на вимогу не зазначена.

Таким чином вбачається, що з моменту відкриття виконавчого провадження на адресу боржника державним виконавцем неодноразово надсилались вимоги щодо надання інформації по всіх відкритих рахунках ОСОБА_4 у банківських установах з зазначенням залишку коштів на рахунках, а саме:

- № 14-0-35-3150/20-1/9 від 13.01.2017;

- № 14-0-35-3150/20-1/9 від 27.01.2017;

- № 14-0-35-3150/20-1/9 від 27.03.2017;

- № 14-0-35-3150/20-1/9 від 28.11.2017.

Але, надаючи відповіді на вимогу надати інформацію по всіх відкритих рахунках ОСОБА_4 у банківських установах з зазначенням залишку коштів, боржник жодного разу не надав інформацію щодо рахунку НОМЕР_2, який відкрито на його ім'я в Київській обласній дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» із зазначенням залишку коштів на ньому.

Тобто, боржник на неодноразові письмові вимоги державного виконавця не повідомляв йому достовірну інформацію про свої рахунки, що мало систематичний характер.

Окрім того, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Державний виконавець вказав, що під час виконання судового рішення стало відомо, що Регіональним сервісним центром МВС в м. Києві на запит державного виконавця повідомлено, що ОСОБА_6 зареєстровано на праві власності автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA 2736 (2008 року випуску, д. н. НОМЕР_8, бежевого кольору, № куз. НОМЕР_9). Вказаний автомобіль зареєстрований Територіальним сервісним центром № 8047 в м. Києві 05.11.2009 після придбання його в торгівельній організації.

Згідно з свідоцтвом про одруження від 26.03.2005, зареєстровано шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_6, про що відділом РАЦС Печерського районного управління у місті Києві зроблено запис № 151 в книзі реєстрації актів про одруження /т. IV а. с. 237/.

Виходячи з презумпції виникнення права спільної сумісної власності, ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте в шлюбі. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України, таке майно вважається таким, що належить подружжю - дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Якщо майно придбане під час шлюбу, а реєстрація прав на нього здійснена лише на ім'я одного з подружжя, це не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Інакше кажучи, якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано, наприклад, лише дружину, це ще не значить, що вона є одноосібним власником майна, на відміну від майна, яке є особистою приватною власністю одного з подружжя з підстав, визначених законом.

З огляду на викладене, автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA 2736 (2008 року випуску, р. н. НОМЕР_8, бежевого кольору, № куз. НОМЕР_9), є об'єктом права спільної сумісної власності боржника ОСОБА_4 та його дружини - ОСОБА_6

26.02.2018 головний державний виконавець звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з дружиною ОСОБА_6, у порядку ст. 443 ЦПК України та ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», яке по суті судом не розглянуто /т. ІІІ а. с. 23-26/.

Згідно з частиною 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до пункту 3 частини п'ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Викладені обставини дають підстави для висновку про намір боржника приховати інформацію про рахунок та залишок коштів на ньому, а також майно, яким він володіє спільно з іншими особами, що свідчить про навмисне ухилення боржника від виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 27.04.2016 у справі 757/6901/16-ц, створення перешкод для його виконання та приховування грошових коштів та майна від стягнення за виконавчим провадженням № 53145920.

Окрім того, при примусовому виконанні рішення суду державним виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровано на праві власності транспортний засіб, а саме: автомобіль марки NISSAN ALMERA, тип - загальний легковий седан-В, 2005 року випуску, д. н. НОМЕР_10, номер шасі НОМЕР_11.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію вказаний автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_4 13.09.2017, тобто через 9 місяців після відкриття виконавчого провадження (16.12.2016).

Для з'ясування зазначених обставин державним виконавцем боржнику надіслано вимогу від 28.11.2017 про надання інформації та підтверджуючих платіжних документів про перерахування коштів за придбаний автомобіль марки NISSAN ALMERA, тип - загальний легковий седан-В, 2005 року випуску, д. н. НОМЕР_10, номер шасі НОМЕР_11.

19.12.2017 від представника боржника державним виконавцем було отримано копію договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6179/17/000380 від 13.09.2017, за яким ОСОБА_4 було придбано у власність автомобіль марки NISSAN ALMERA (тип - загальний легковий седан-В, 2005 року випуску, д. н. НОМЕР_10, номер шасі НОМЕР_11), згідно з п. 3 якого за придбаний автомобіль ОСОБА_4 сплачено 87000 грн.

З договору придбання автомобіля вбачається, що його оплата ОСОБА_4 були здійснена 13.09.2017, знову-таки через 9 місяців після відкриття виконавчого провадження № 53145920.

Таким чином, замість перерахування грошових коштів в сумі 87000 грн. на рахунок виконавчої служби для виконання рішення суду, боржник використав їх для задоволення власних потреб, придбавши транспортний засіб, який був після ДТП, є не комплектний, не на ходу та потребує ремонту, що підтверджується постановою державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 13.10.2017, згідно з якою, у присутності представника боржника ОСОБА_8, було описано та накладено арешт на належний ОСОБА_4 автомобіль NISSAN ALMERA.

Надавши стосовно цього питання пояснення, представник боржника у листі від 19.12.2017 зазначив, що автомобіль був придбаний та оплачений ОСОБА_4 за готівкові кошти, які належали його дружині.

Проте, до пояснень представника боржника щодо купівлі зазначеного автомобіля ОСОБА_4 за готівкові кошти, що належать його дружині державний виконавець відноситься критично, оскільки у разі придбання транспортного засобу дружиною за власні кошти, такий транспортний засіб було б зареєстровано на її ім'я та про це було би зазначене боржником у розділі VI особисто підписаною ОСОБА_4 декларації про доходи та майно боржника фізичної особи за 2017 рік від 07.12.2017.

Надаючи пояснення щодо придбання боржником автомобіля NISSAN ALMERA представник боржника не надав жодних доказів для підтвердження викладених ним фактів. Проте, ОСОБА_4 у розділі V декларації про доходи та майно боржника фізичної особи за 2017 рік від 07.12.2017 зазначив, що саме він є власником придбаного автомобіля, що також підтверджується відповіддю Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві від 12.10.2017 № 31/26-1237/5, згідно з якою божник зареєстрований, як власник автомобіля /т. ІV а. с. 173/.

Таким чином, дії ОСОБА_4 щодо купівлі у власність автомобіля у період примусового виконання рішення свідчить про ухилення боржником від виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 27.04.2016 у справі № 757/6901/16-ц.

При примусовому виконанні рішення суду державним виконавцем було встановлено факт ухилення боржника від виконання рішення суду, що полягає у ненаданні інформації та документів стосовно майна та коштів, які належні йому від інших осіб.

Так, у розділі VIIІ декларацій про доходи та майно боржника від 27.12.2016 та від 07.12.2017, у якому зазначаються відомості про майно та кошти, належні боржнику від інших осіб року ОСОБА_4 вказано, що йому від ТОВ «РОЗВИТОК-2012» належні 656680588,06 грн. 06.02.2017 боржник надав державному виконавцю письмові пояснення про те, що у ТОВ «РОЗВИТОК-2012» перед ним існує заборгованість в сумі 656680588,06 грн., яка виникла з договорів фінансової позики, але строк її погашення ще не настав. Такої самої позиції додержувався ТОВ «РОЗВИТОК-2012» у своїй відповіді від 06.02.2017 на запит державного виконавця від 23.01.2017 № 39509-0-33-16/20-1/9 та письмових поясненнях від 07.03.2017 /т. ІV а. с. 173/.

Для з'ясування зазначених обставин, державним виконавцем на адресу боржника були неодноразово надіслані вимоги від 27.03.2017, 28.11.2017, 05.12.2017, 09.01.2018 про надання інформації та документів, в тому числі про належні ОСОБА_4 кошти та / або майно, що передано / перебувають у ТОВ «РОЗВИТОК-2012», зазначивши суму грошових коштів, форму (грошову, майнову) передачі коштів / майна до ТОВ «РОЗВИТОК-2012», їх місцезнаходження; копії усіх підтверджуючих документів, на підставі яких ОСОБА_4 було передано до ТОВ «РОЗВИТОК-2012» кошти/майно в межах суми 656680588,06 грн.

Незважаючи на кількість надісланих вимог, до теперішнього часу ОСОБА_4 не надано необхідної інформації та підтверджуючих документів про майновий стан боржника, в тому числі не надано інформації про кошти/майно, що передано/перебувають у ТОВ «РОЗВИТОК-2012», про форму (грошову, майнову) передачі коштів/майна до ТОВ «РОЗВИТОК-2012», їх місцезнаходження та про дату передання коштів/майна.

З цього приводу ОСОБА_4 неодноразово викликався до державного виконавця, але жодного разу на виклик не з'явився.

Представники ОСОБА_4 також не надали будь-яких пояснень та підтверджуючих документів стосовно 656 680 588,06 грн., які належні боржнику від ТОВ «РОЗВИТОК-2012».

Надалі, відповідаючи на вимогу державного виконавця від 05.12.2017 ОСОБА_4 зазначив, що у ТОВ «РОЗВИТОК-2012» вже відсутнє майно або кошти належні боржнику від інших осіб.

Це також підтвердив і ТОВ «РОЗВИТОК-2012» надавши відповідь від 07.12.2017, в якій зазначив про відсутність грошових коштів, які належні ОСОБА_4

Таким чином, зазначаючи у деклараціях про доходи та майно боржника фізичної особи від 27.12.2016 та 07.12.2017 інформацію про те, що йому від ТОВ «РОЗВИТОК-2012» належні 656680588,06 грн. ОСОБА_4 на неодноразові вимоги державного виконавця відмовляється надати відповідні пояснення та підтверджуючі документи.

Таке систематичне невиконання вимог державного виконавця щодо надання інформації та підтверджуючих документів стосовно належних ОСОБА_4 грошових коштів від інших осіб свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду та створення перешкод для його виконання, оскільки ненадання обов'язкових відомостей та підтверджуючих документів стосовно майна та грошових коштів, які належні йому від інших осіб перешкоджає державному виконавцю вжити відповідних заходів передбачених ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII та виконати рішення суду.

Згідно з ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до п. 1 ч. 5 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Внаслідок дій боржника, протягом всього часу розгляду справи у суді виконавчі дії були зупинені, а отже можна зробити висновок, що зупинення виконавчих дій та уникнення від виконання рішення суду було метою боржника при зверненні до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні на підставі договору про переведення боргу на іншого боржника без згоди кредитора (стягувача).

Зазначений доведений факт зловживання боржником процесуальними правами вказує на свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду, що є підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Вищезазначені висновки в тому числі підтверджуються Розділом 11 листу Верховного Суду України від 01.01.2017 «Узагальнення судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України» та п. 3 роз'яснень постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014 N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

На вимогу державного виконавця від 05.12.2017 представником боржника надана ксерокопія статуту компанії «1, INC» (78 Halifax Street, 3rd Floor, P.O. Box 726 Kingstown Saint Vincent and the Grenadines) та ксерокопія сертифікату № 11 від 09.06.2016, що підтверджує факт викупу акцій компанії «1, INC», а також кількість та номінальну вартість акцій вказаної компанії, належних боржнику.

Володіючи, як вказано в сертифікаті № 11 від 09.06.2016, 1287000 акцій по номінальній вартості 10 доларів США за одну акцію, загальною номінальною вартістю належного ОСОБА_4 пакета акцій в розмірі 12870000 доларів США, боржник не здійснив жодної дії направленої на продаж акцій компанії «1, INC» з метою отримання грошових коштів для виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 27.04.2016 у справі 757/6901/16-ц та погашення боргу.

При цьому, діючи в межах повноважень, встановлених Конституцією України та Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець не має повноважень звернути стягнення на належні боржнику акції в статутному капіталі компанії «1, INC», яка зареєстрована на території іншої держави, а саме Saint Vincent and the Grenadines, з якою у України немає укладених договорів з надання правової допомоги.

Це також вказує на ухилення ОСОБА_4 від виконання рішення суду, оскільки маючи акції, продаж яких дозволив би йому виконати рішення суду та сплатити необхідну суму боргу, боржник не вчиняє жодних дій з продажу належних йому акцій компанії «1, INC (78 Halifax Street, 3rd Floor, P.O. Box 726 Kingstown Saint Vincent and the Grenadines).

Крім цього, в ході примусового виконання рішення суду, державним виконавцем був встановлений факт систематичного ухилення боржника від виконання рішення суду та покладених на нього обов'язків, що полягає у нез'явленні боржника для надання пояснень на виклик державного виконавця.

Так, боржник жодного разу не з'явився на виклики державного виконавця від 27.03.2017, 28.11.2017, 05.12.2017, 26.12.2017, які були направлені за його адресами, що підтверджується відповідними поштовими квитанціями.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний своєчасно з'являтися на вимогу виконавця.

Відповідно до п. 6 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов'язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Незважаючи на те, що боржник, посилаючись на ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» направляв замість себе представників, вони не змогли надати необхідних державному виконавцю пояснень та інформації з питань, вирішення яких необхідно для виконання рішення суду.

Це вказує на ухилення боржником від виконання рішення суду, зловживання боржником своїми процесуальними правами та невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

У ході примусового виконання рішення суду, державним виконавцем 12.01.2018 державним виконавцем отримано відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0 184-834/0/15-18 від 05.01.2018, згідно з якою протягом часу з 16.12.2016 (моменту відкриття виконавчого провадження №53145920) до 19.11.2017 включно, боржник, користуючись авіаційним транспортом, 36 разів перетинав державний кордон України.

Враховуючи значну середню вартість авіаквітків на напрямки, за якими відбувалось перетинання ОСОБА_4 державного кордону України (Амстердам, Париж, Брюсель, Франкфурт, Рига), боржником починаючи з 16.12.2016 були витрачені значні кошти на оплату вартості авіаквитків та перебування у станах Європейського союзу замість того, щоб сплатити ці кошти на погашення заборгованості за рішенням суду.

Такі часті виїзди ОСОБА_4 за межі України в тому числі свідчать про високу ймовірність того, що він може залишити країну не виконавши рішення Печерського районного суду міста Києва від 27.04.2016 у справі 757/6901/16-ц.

Зазначені обставини вказують на ухилення боржника від виконання рішення суду.

На підставі викладеного, слід зазначити, що вищезазначені у даному поданні обставини та дії боржника, а саме:

- внесення боржником недостовірних даних до декларацій про доходи та майно боржника фізичної особи;

- неповідомлення боржником державного виконавця про відкритій рахунок в ПАТ АБ «Укргазбанк» та грошові кошти на ньому;

- неповідомлення боржником державного виконавця про майно, а саме автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA 2736, 2008 року випуску, яким він володіє спільно зі своєю дружиною;

- придбання боржником за грошові кошти у власність транспортного засобу, замість погашення боргу за рішенням суду;

- невиконання боржником вимог виконавця стосовно надання повної інформації, пояснень та підтверджуючих документів відносно

656680588,06 грн., які належні боржнику від ТОВ «Розвиток - 2012»;

- спроба боржника протиправним шляхом уникнути від виконання рішення суду шляхом укладення без згоди кредитора (стягувача) договору про переведення боргу на ТОВ «Тектум-Про»;

- зловживання боржником своїми процесуальними правами та створення ним перешкод для виконання рішення суду, шляхом звернення до суду з безпідставною заявою про заміну боржника з метою створення підстав для зупинення виконавчих дій;

- небажання боржника для виконання рішення суду та погашення боргу здійснити продаж належних йому акцій компанії «1, INC (78 Halifax Street, 3rd Floor, P.O. Box 726 Kingstown Saint Vincent and the Grenadines);

- нез'явлення боржника на виклик державного виконавця для надання пояснень та інформації, необхідних для виконання рішення суду та зловживання ним своїми процесуальними правами шляхом направлення представників, які не можуть надати відповідних пояснень;

- витрата боржником значних коштів на часті іноземні подорожі у власних справах, замість сплати боргу за рішенням суду та його можливість залишити країну не виконавши рішення суду,

вказують на систематичні факти ухилення боржника від виконання рішення суду, намагання уникнути від його виконання та створення перешкод для його виконання, зловживання боржником своїми правами, що є підставою та необхідністю у встановленні тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016 у справі № 757/6901/16-ц про стягнення 66034783,00 грн.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов'язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами частини 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, процесуальне рішення державного виконавця про зупинення виконавчих дій не ототожнюється із зупиненням здійснення виконавчого провадження, у межах якого він зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відтак звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду подане під час зупинення виконавчих дій не суперечить чинному законодавству.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з'ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв'язку з ухиленням особи від виконання зобов'язання, зокрема виконання судового рішення.

Майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників, що означає здатність нести юридичну відповідальність за рахунок власного майна.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, державний виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду: накладено арешт на майно боржника, накладено арешт на кошти боржника, виставляються платіжні вимоги на списання коштів, здійснюється перевірка майнового стану боржника, проте, вимоги державного виконавця щодо термінового виконання проігноровані, значна сума боргу залишається несплаченою.

Як вбачається, невиконання боржником рішення суду не зумовлено об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Тобто обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка Олексія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 53145920, розпочатому для примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Фортуна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової допомоги на зворотній основі - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника у виконавчому провадженні № 53145920 ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1, паспорт для виїзду за межі України серії НОМЕР_12, виданий 04.08.2008, орган видачі 8089) у праві на виїзд за межі України до виконання майнових зобов'язань, покладеним на нього рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2016, без вилучення паспортного документу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя І. В. Литвинова