З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.03.2018 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.
при секретарі Мазур К.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягуваних на утримання неповнолітніх дітей , -
Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частин усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Позивач вважає, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, яка є інвалідом з дитинства, постійно хворіє та враховуючи те, що зросли ціни на продукти харчування, гігієни, дитячий одяг, канцтовари, підвищились тарифи на комунальні послуги, у звязку з чим позивач змушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. Відповідач по справі добровільної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно збільшувати розмір аліментів на утримання дитини не бажає. На даний час дитина подорослішала, змінився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в жовтні 2017 припинив сплачувати аліменти на утримання другої дружини до досягнення дитиною трирічного віку, працює в Гайсинському ЛВУМГ ПАТ "Укртрансгаз" філії УМГ "Черкаситрансгаз" та отримує заробітну плату. Натомість позивач не працює, оскільки постійно лікує хвору дитину, самостійно купує продукти харчування дитині, одяг, який значно подорожчав, тому потреби в грошовому забезпеченні значно виросли. Враховуючи вищевикладене, позивач просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини з 1/6 частин на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації та проживання, відзиву на позов не подав, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи письмово викладену згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований i його слід задовольнити частково. До такого висновку суд дійшов з наступного.
Згідно рішення Барського районного суду від 31.10.2011 року шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно рішення Барського районного суду від 01.02.2012 року з ОСОБА_2 стягувалися на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частин з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішення Барського районного суду від 04.05.2017 року зменшено розмір стягуваних аліментів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача до 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Підставою для зменшення розміру аліментів стало те, що ОСОБА_2 уклав повторний шлюб з ОСОБА_5 від якого 4 жовтня 2014 року народився син ОСОБА_6 Відповідно до рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 9 березня 2016 року на користь ОСОБА_5 з позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, та стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів, починаючи з 11 лютого 2016 року до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років.

Станом на 4 жовтня 2017 року стягнення аліментів на утримання дружини припинено.

Відповідно до довідки Митківської сільської ради № 271 від 03.10.2017 року неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоровя когось із них.

При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст.ст. 182, 184 СК України, має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу 17.05. 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На даний час розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є нижчим ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому безумовно підлягає збільшенню.

Також суд зважає й на те, що з 4 жовтня 2017 року стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_5 припинено.

Натомість позивач ОСОБА_1 не працює, оскільки утримує неповнолітню дитину інваліда, яка часто хворіє та потребує лікування, що підтверджується оглянутими у судовому засіданні виписками з медичних карток амбулаторного та стаціонарного хворого.

З часу призначення аліментів дитина потребує більшого матеріального забезпечення, оскільки рівень купівельної спроможності громадян у звязку з великим рівнем інфляції знизився.

Судом враховано, що відповідач працює в Гайсинському ЛВУМГ ПАТ "Укртрансгаз" філії УМГ "Черкаситрансгаз" та отримує заробітну плату а може надавати допомогу (сплачувати аліменти) в збільшеному розмірі.

Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України,та ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Змінити (збільшити) розмір аліментів, які згідно рішення Барського районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року, присуджені до стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, який народився 02 січня 1984 року в с. Киянівка Барського району Вінницької області, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 1/6 частки на 1/4 частку від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня набрання цим рішенням законної сили і продовжуючи до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200 грн. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: