КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року

м. Київ

справа №357/6415/18

провадження № 22-ц/824/1917/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
СуддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ГТВ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вимогами до ТОВ «ІНТЕР-ГТВ» з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 45 072, 32 грн. /а.с. 2/

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.02.2018 року до 08.05.2018 року в розмірі 28 382, 08 грн. /а.с. 19-23/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати, ухваливши рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, не наведено мотивів відхилення її розрахунку заборгованості. Зазначала про те, що її середньомісячна заробітна плата за останні два місяці роботи становила 18 625, 86 грн, середньомісячна кількість робочих днів 20, 5, тому середньоденна заробітна плата, яка повинна була бути використана судом першої інстанції при розрахунку - 908, 58 грн. Таким чином, суд першої інстанції не вірно визначився з кількістю робочих днів у грудні 2017 р. - замість 20 робочих днів, вказавши 21, та невірно здійснив розрахунок шляхом діленням середньомісячного заробітку на число робочих днів за два місяці (42), замість середньомісячної кількості робочих днів (20,5), що призвело до заниження суми середнього заробітку за час затримки.

Відповідач право на відзиві не скористався.

Відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 р. ліквідовано Апеляційний суд м. Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 2 жовтня 2018 року № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 3 жовтня 2018 року.

Таким чином, розгляд справ та матеріалів, що знаходились у провадженні Апеляційного суду м. Києва та Апеляційного суду Київської області, з урахуванням нового автоматичного розподілу справи, здійснюється Київським апеляційний судом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, яка з'явилася у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення, на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, наказом № 7-к від 05.02.2018 року була звільнена з посади начальника ПЕВ Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР - ГТВ», на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію / а.с. 3 - 6/.

З довідки № 24/47 від 07.02.2018 року ( а.с. 7), виданої ТОВ «ІНТЕР - ГТВ» вбачається, що ОСОБА_5 звільнена з підприємства з 05.02.2018 року за наказом № 7-к від 05.02.2018 року, її середньомісячний заробіток за останні два місяці перед звільненням складає 18 625,86 грн., загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати становить 92 558,77 грн. та складається з: заробітної плати за листопад 2017 року - 14 564,79 грн., за грудень 2017 року - 20 342,03 грн., заробітної плати за січень 2018 року - 6 494,19 грн. та компенсації при звільненні в сумі 51 157,76 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд вірно керувався вимогами ч.1 ст. 116 КЗпП України, про те, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Встановивши, що відповідач в день звільнення позивача (05.02.2018 року) не виплатив ОСОБА_5 всі суми, що належать їй від підприємства, видав лише довідку про заборгованість по заробітній платі та компенсації при звільненні, а повний розрахунок при звільненні позивач отримала лише 08.05.2018 року, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 7, 9-12), суд вірно встановив порушення прав позивача.

Здійснюючи розрахунок, суд першої інстанції також вірно керувався вимогами п.п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 про те, що, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Водночас, здійснюючи розрахунок суми стягнення, суд першої інстанції припустився помилок.

Так, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь суму коштів в розмірі 45 072,32 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 01.02.2018 року по 11.06.2018 року.

З доданої до позову довідки № 24/47 від 07.02.2018 року вбачається, що середньомісячна заробітна плата позивача за останні два місяці становила: 18 625,86 грн., отже середньоденна заробітна сплата складає 443,47 грн. (18 625,86 грн. / 42 дні ( грудень 2017 року - 21 день, січень 2018 року - 21 день). Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.02.2018 року до 11.06.2018 року ( лютий 2018 року - 18 днів, березень 2018 року - 21 день, квітень 2018 року - 21 день, травень 2018 року - 4 дні, всього 64 робочі дні затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку) складає 28 382, 08 грн. (443,47 Х 64 дні).

Однак з таким розрахунком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, судом невірно визначено дату фактичного розрахунку - 11.06.2018 р. та пораховано дні затримки за травень 2018 р., що склали не 4 дні а 2 дні.

Суд помилково взяв до уваги дату, по яку зроблено виписку з банківського рахунку - 11.06.2018 р., визначивши її як дату кінцевого розрахунку, та не звернув уваги на її зміст, що підтверджує дату розрахунку - 08.05.2018 р. /а.с.9/

Таким чином, затримка розрахунку становила 62 дні.

Окрім того, суд першої інстанції не вірно визначився з кількістю робочих днів у грудні 2017 р. - замість 20 робочих днів, вказавши 21, та невірно здійснив розрахунок шляхом діленням середньомісячного заробітку на число робочих днів за два місяці (42), замість середньомісячної кількості робочих днів (20,5), що призвело до заниження суми середнього заробітку за час затримки.

Середньомісячна заробітна плата ОСОБА_5 за останні два місяці роботи становила 18 625, 86 грн, середньомісячна кількість робочих днів 20+21/2 - 20, 5, тому середньоденна заробітна плата, яка повинна була бути використана судом першої інстанції при розрахунку - 908, 58 грн.

Таким чином, суд першої інстанції не вірно визначив середньоденну заробітну плату, що замість 443, 47 грн повинна становити 908, 58 грн.

Розмір середнього заробітку у зв'язку з цим становить 908, 58 грн * 62 дні = 56 331, 96 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визначення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Так, позивачем заявлено вимоги в суді першої інстанції про стягнення 56331, 96 грн, судовий збір не сплачено, оскільки позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню мінімальна ставка судового збору, що підлягала б сплаті при зверненні позивача з вимогами - 704, 80 грн, оскільки 1 % від задоволених позовних вимог становить менше мінімальної ставки 563, 31 грн.

Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 1057, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року - задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ГТВ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ГТВ» /Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 85, / на користь ОСОБА_5 / АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 23.07.1999 р. МВ №1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області/ середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 56331, 96 грн /п'ятдесят шість тисяч триста тридцять одна гривня дев'яносто шість копійок/.

Судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ГТВ» /Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 85, / на користь держави судовий збір у сумі 704, 80 грн.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ГТВ» /Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 85, / на користь ОСОБА_5 / АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 23.07.1999 р. МВ №1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області/ судовий збір у сумі 1057, 20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: