Ухвала

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 344/289/16-ц

провадження № 61-2513 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Сокуренка Євгена Сергійовича на рішення Івано-Франківського міського суду від 31 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2017 року представником Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - СокуренкомЄ. С. подано касаційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду від 31 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2017 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: доплатити судовий збір.

У лютому 2018 року на виконання вимог ухвали представником ПАТ КБ «ПриватБанк» - Литвиненко О. Л. подано до суду заяву про усунення недоліків разом із платіжним дорученням про доплату судового збору.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені у цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Предметом позову в даній справі є стягнення заборгованості у розмірі 15 259, 64 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Івано-Франківського міського суду від 31 серпня 2017 року та ухвала апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2017 року постановлені у малозначній справі, а випадків, передбачених підпунктами «а», «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України заявником не зазначено, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Сокуренка Євгена Сергійовича на рішення Івано-Франківського міського суду від 31 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак