Справа № 526/2036/17
Провадження № 2/526/24/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Заколодяжної О.А.

при секретарі Шульзі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу №526/2036/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Гадяцького районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У своїй позовній заяві позивачка вказує, що вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу з 15.04.2013 року по 12.05.2016 року і мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після того, як сім'я розпалась, дитина проживає з нею і відповідач деякий час допомагав їй утримувати дочку та щомісячно перераховував на утримання дитини кошти в сумі 5000 грн., а згодом у розмірі 4000 грн.. З березня 2017 року відповідач з невідомих причин припинив надавати їй матеріальну допомогу на виховання дитини, яка знаходиться на її повному утриманні, їй не вистачає коштів на утримання дочки, тому вона звернулася до суду з даною позовною заявою та просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно з дня предявлення позову до суду до повноліття дочки, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 не має іншої сімї та не має на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків, є молодим, здоровим, працездатним, має автомобіль Lanos, є засновником та директором ТОВ «Промислово-металургійна компанія « Стальпром», отримує стабільну заробітну плату, орендує квартиру в м. Київ, подорожує за кордон.

Позивачка ОСОБА_1 до суду не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Представник позивачки ОСОБА_1 по дорученню ОСОБА_5 в судовому засіданні просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі ? частини всіх видів доходів ОСОБА_2, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дочкою ОСОБА_4 повноліття з урахуванням доходів відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з»явився, надав письмове заперечення на позовну заяву, в якому вказує, що з 2016 року його матеріальний стан погіршився і він отримує мінімальну заробітну плату, у власності автомобіля не має, а тому просив відмовити позивачці у стягненні з нього аліментів на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно та призначити розмір щомісячної сплати аліментів згідно ст.7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2018 рік» в розмірі половини суми, встановленого розміру мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме в сумі 746 грн. на місяць.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1 по дорученню ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про народження серії І-БК № 457802 виданого 01.09.2015 року відділом ДРАЦС Подільського районного управління юстиції у м. Києві, батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Окрім того, за клопотанням відповідача ОСОБА_2 ухвалою суду від 07.12.2017 року була призначена судово-генетична експертиза для встановлення кровної спорідненості між ним та дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно висновку експерта №398 від 15.02.2018 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 практично доведено.

Неповнолітня ОСОБА_3, перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_1, яка в даний час не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні в сумі 860 грн., що підтверджується довідкою Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як вбачається з позовної заяви, на теперішній час відповідач ОСОБА_2 матеріального утримання на неповнолітню дочку не надає.

Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у частці від доходу батька, обраним позивачем.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 перебуває в працездатному віці, матеріально забезпечений, є засновником та директором ТОВ «Промислово-металургійна компанія « Стальпром», отримує стабільну заробітну плату, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, являючись батьком неповнолітньої ОСОБА_3, зобов'язаний утримувати її до повноліття, тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дочки на користь позивача у розмірі ? частини всіх видів доходів ОСОБА_2, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дочкою повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме 26.09.2017 року.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст.ст. 180 - 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 81,141, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, 35Є, кв.49, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, урозмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26.09.2017 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у межах суми платежу за один місяць в сумі 758 (сімсот пятдесят вісім ) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2018 року.

Головуюча: О. А. Заколодяжна