Головуючий суду 1 інстанції - Журавель Т.С.
Доповідач -Коротенко Є.В.
Справа № 428/9061/17
Провадження № 22ц/782/265/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Коротенка Є.В.,

суддів: Коновалової В.А., Луганської В.М.,

за участю секретаря Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2;

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 лютого 2018 року (у складі судді Журавель Т.С) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 29.04.1995 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.01.2016 року було розірвано. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу мешкають з позивачкою.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.03.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, починаючи з 30.11.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Аліменти відповідач сплачує у повному обсязі, однак добровільно не бере участі у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, їх хворобою, тощо). Тому вона вимушена була нести такі витрати самостійно. Загальна сума витрат на лікування дітей становить 23906 грн. 06 коп., для розвитку здібностей дітей - 36892 грн. 99 коп., всього - 60799 грн. 05 коп.

Відповідно, розмір 1/2 частки від витрат становить 30399 грн. 52 коп.

У зв'язку з тим, що відповідач не бажає добровільно сплатити позивачу додаткові витрати на дітей, що викликані особливими обставинами, просила суд стягнути з нього вказану суму.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05.02.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами задоволені частково.

Суд вирішив cтягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на дітей, що викликані особливими обставинами у розмірі 2207 грн. 29 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у позовних вимогах та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення частин 1 та 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.89, 263 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.01.2016 року було розірвано. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу мешкають з позивачкою.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.03.2016 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, починаючи з 30.11.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 аліменти сплачує у повному обсязі, заборгованості за сплатою аліментів не має.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови від 15 травня 2006 року № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Із позовної заяви вбачається, що позивачка просила стягнути з відповідача 1/2 частку від фактично зазнаних нею додаткових витрат на утримання дітей, викликаних особливими обставинами, що становить 30399 грн. 52 коп.

При цьому ОСОБА_2 зазначила, що загальна сума понесених нею витрат на лікування дітей становить 23906 грн. 06 коп., для розвитку здібностей дітей - 36892 грн. 99 коп., а всього - 60799 грн. 05 коп.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 в частині зобов'язання відповідача сплатити додаткові витрати на придбання ліків на загальну суму 1575 грн. 58 коп., належним чином підтверджені відповідними медичними та розрахунковими документами.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині сплати витрат, пов'язаних з розвитком здібностей дитини - оплатою навчання ОСОБА_4 в КПНЗ «Сєвєродонецька дитяча музична школа № 1» на загальну суму 2839 грн., в достатній мірі підтверджених відповідною довідкою та квитанціями.

Рішення суду в цій частині учасниками справи не оскаржується.

Разом із тим, позивачем суду не було надано достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження інших додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами.

При цьому встановлено, що такі витрати були здійснені позивачкою на свій власний розсуд без попереднього погодження з відповідачем.

Так, ОСОБА_2 належним чином не довела необхідність витрат, пов'язаних з оздоровленням дітей саме в ДП «Оздоровчий комплекс «Поділля» та пов'язаних із ним супутних витрат, оскільки згідно медичних довідок діти потребували оздоровлення в інших профільних санаторіях.

Також позивачка не змогла належним чином обгрунтувати придбання сину ОСОБА_4, який навчається у КЗ «Сєвєродонецька дитяча музична школа № 1» на фортепіанному відділенні, саме синтезатора марки Саsіо СТК-6200 (вартістю 7875 грн.) зі стойкою марки Sound King DF031 (SKD031), вартістю 534 грн. При цьому фактично єдиним доводом ОСОБА_2 стало те, що синтезатор значно компактніше фортепіано або піаніно, але доказів неможливості розміщення таких музичних інструментів за місцем проживання суду не надано. Разом із тим, суд враховує значну вартість придбаного синтезатора та можливість користування піаніно марки «Україна», що знаходиться у бабусі дітей, яка проживає в одному з ними населеному пункті.

Крім того, позивачка пояснила, що на час придбання синтезатора розміщення музичного інструменту за місцем проживання дитини правилами музичного закладу не вимагалось, інструмент був придбаний для користування у майбутньому. Доказів іншого суду не надано.

Також суду не надано доказів на обгрунтування необхідності придбання сину коштовного комп'ютера, вартістю 21252 грн., та комп'ютерного столу з кріслом. При цьому ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала наявність у дітей ноутбуку та відповідних меблів, але вважала за необхідне їх оновити з урахуванням здібностей та потреб сина.

Придбання пісочниці-басейну «Smoby», на думку суду, також не є додатковими витратами на дітей, що викликані особливими обставинами, оскільки необхідності у їх придбанні позивачем не підтверджено.

Також не можуть бути прийняті до уваги чеки про придбання лікарських засобів, наявні в матеріалах справи, які не підтверджені лікарськими призначеннями.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та щодо можливості стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, саме в сумі 2207 грн. 29 коп.

При цьому до обставин, що мають істотне значення при вирішенні справи, на думку колегії суддів, необхідно віднести той факт, що відповідач аліменти на утримання дітей сплачує у повному обсязі та у розмірі, що перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку на кожного, заборгованості за сплатою аліментів не має.

Також необхідно враховувати, що відповідачка працює, отримуючи на час розгляду справи в суді першої інстанції заробітну плату у розмірі понад 15 000 грн., маючи при цьому можливість витрачати зароблені кошти на свій власний розсуд.

Наведені в апеляційній скарзі доводи апеляційним судом відхиляються, оскільки судом першої інстанцій правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Ураховуючи те, що спір по суті судом першої інстанцій вирішено правильно і законно, а рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 27.04.2018 року.

Головуючий:

Судді: