АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1591/18 Справа № 205/2555/17 Головуючий у 1 й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство»

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків за прострочку грошового зобов'язання,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року позовні вимоги Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені та стягнуто з ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_1 на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» заборгованість за кредитним договором в розмірі 128 079,48 грн. (сто двадцять вісім тисяч сімдесят дев'ять гривень 48 копійок), з яких: 18 100,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 107 295,78 грн. - заборгованість за процентами; 2 683,70 грн. - 3% річних та судові витрати в розмірі 1 280,79 грн.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року в частині стягнення 3 % річних від суми заборгованості за кредитним договором, в сумі 2 683,70 грн. - скасовано, в задоволенні цих вимог - відмовлено. В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року - залишено без змін. Таким чином, остаточно стягненню з ОСОБА_2 належало 126 676,57 грн.

До теперішнього часу відповідачем за кілька разів було сплачено 9 564 грн., тому залишкова сума боргу становить 117 112,57 грн. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 до теперішнього часу не виконала зобов'язання по поверненню грошових коштів кредитній спілці «Всеукраїнське народне кредитне товариство» були спричинені збитки внаслідок росту інфляції та 3 % річних від простроченої суми за період з 01 березня 2014 року по 01 квітня 2017 року.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» понесені збитки за прострочку грошового зобов'язання за період з 01 березня 2014 року по 01 квітня 2017 року в розмірі 136 213,62 грн., що складається з: збитки внаслідок інфляції в розмірі 125 673,49 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 10 540,13 грн. та судові витрати в розмірі 2 043,20 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів пред'явлення виконавчого листа до виконання та стану виконання рішення суду, враховуючи, що відповідач не заперечувала часткове погашення заборгованості на виконання рішення суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні в частині обґрунтування правових підстав відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року позовні вимоги Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_1, на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» заборгованість за кредитним договором в розмірі 128 079,48 грн. (сто двадцять вісім тисяч сімдесят дев'ять гривень 48 копійок), з яких: 18 100,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 107 295,78 грн. - заборгованість за процентами; 2 683,70 грн. - 3% річних та судові витрати в розмірі 1 280,79 грн. (а.с. 7).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року в частині стягнення 3 % річних від суми заборгованості за кредитним договором, в сумі 2 683,70 грн. - скасовано, в задоволенні цих вимог - відмовлено. В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року - залишено без змін (а.с. 4-6).

До теперішнього часу відповідачем за кілька разів було сплачено 9 564 грн., тому залишкова сума боргу становить 117 112,57 грн.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачем заявлено вимогу про стягнення індексу інфляції за період з 01 березня 2014 року по 01 квітня 2017 року в розмірі 125 673,49 грн., а також трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 10 540,13 грн. за кредитним договором № 056-121-08 від 01 грудня 2008 року, оскільки ОСОБА_2 до теперішнього часу не виконала зобов'язання по поверненню грошових коштів кредитній спілці «Всеукраїнське народне кредитне товариство».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що з боку позивача не надано доказів щодо пред'явлення виконавчого листа до виконання та стану виконання рішення суду, у зв'язку з чим прийшов до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, проте з даними висновками суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки питання про стан виконання судового рішення судом не вирішувалось, а відповідач просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строків позовної давності.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції стало відомо, що відповідач померла. Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 06.06.2018 року № 2989/03.1-41, перевіркою виявлено актовий запис про смерть № 338 від 07.02.2018 року по Новокодацькому районному у м.Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.84).

Згідно ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов'язання, що пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У даній справі кредитні правовідносини сторін допускають правонаступництво, тому за змістом ст.ст. 1216, 1218 ЦК України у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Отже, з моменту смерті спадкоємця припиняються його зобов'язання за кредитним договором і переходять до спадкоємців.

Статею 1281 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Проте у законодавстві не передбачено жодних санкцій за таке неповідомлення. Єдиний ризик - у випадку неповідомлення спадкоємця про смерть спадкодавця кредитор буде продовжувати нараховувати відсотки і штрафні санкції, які потім доведеться скасовувати з боями.

З урахуванням положення ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Разом з тим, ст. 520 ЦК України передбачає, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Однак матеріали справи не містять жодних відомостей щодо наявності правонаступників ОСОБА_2, а позивачем в порушення вимог ст.81 ЦПК України, доказів прийняття спадщини після померлого боржника суду не надано, та не заявлено клопотань щодо залучення правонаступників ОСОБА_2, тому позовні вимоги кредитора про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню з цих підстав.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - зміні в частині обґрунтування правових підстав відмови у задоволенні позовних вимог КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 жовтня 2017 року - змінити в частині обґрунтування правових підстав відмови у задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків за прострочку грошового зобов'язання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова