Справа № 500/1585/18
Провадження № 2/500/1844/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Сирбу Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в підготовчому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2018 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, якими просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом першої черги, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Лиманська, 193 та земельну ділянку площею 3,84 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення фермерського господарства, в рівних частках за кожним, свої вимоги мотивують тим, що вищевказане майно належить ОСОБА_3. 20.05.2012 року ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Лиманська, 193 та земельна ділянка площею 3,84 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення фермерського господарства. Заповіту ОСОБА_3 не залишав. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 являються дружина спадкодавця ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем. ОСОБА_2 на час відкриття спадщини була неповнолітньою, крім того, проживала разом із спадкодавцем, адже вважається такою, що прийняла спадщину. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачам було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Представник позивачів в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3належить:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Лиманська, 193, що підтверджено довідкою Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1829 від 19.12.2017 року;

- земельна ділянка площею 3,84 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення фермерського господарства, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 048907, виданого 29.03.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-08-762, що підтверджено довідкою міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1327/126-18 від 06.04.2018 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 306619, виданого 22.05.2012 року виконкомом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 помер 20.05.2012 року.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Лиманська, 193 та земельна ділянка площею 3,84 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення фермерського господарства.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 50965730 від 19.02.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_3, померлого 20.05.2012 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються:

- дружина ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №321766, виданим 26.09.1983 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- дочка ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 316804, виданим 23.08.2012 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини була неповнолітньою, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 316804, виданим 23.08.2012 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Лиманська, 193, що підтверджено довідкою № 1829 від 19.12.2017 року, наданою Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу ОСОБА_4 № 70/02-14 від 19.02.2018 року, позивачам було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1270, ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04378534, місцезнаходження: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Вишнева, 80) про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 20.05.2012 року, право власності на:

- 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Лиманська, 193;

- 1/2 частку земельної ділянки площею 3,84 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення фермерського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 048907, виданий 29.03.2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-08-762).

Визнати за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 20.05.2012 року, право власності на:

- 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кислиця, вул. Лиманська, 193;

- 1/2 частку земельної ділянки площею 3,84 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення фермерського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 048907, виданий 29.03.2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-08-762).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.04.2018 року.

Суддя: ОСОБА_5