Номер провадження 2/754/1124/18
Справа №754/9110/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Дмітрієвій А.

за участі: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.02.2017 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває лише на її утриманні. Відповідач всіляко ухиляється приймати участь в утриманні та вихованні дитини, грошові кошти на утримання дитини надає рідко та не регулярно. Відповідач має нерегулярний та мінливих характер доходів, офіційно ніде не працевлаштований. На підставі наведеного просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в сумі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, нараховуючи їх з дати подання позовної заяви.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року було відкрито провадження по цивільній справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог. Відповідач пояснив, що ніколи не ухилявся від утримання дитини, навіть після того, як позивачка подала до суду позов про розірвання шлюбу, він продовжував надсилати їй особисто та через її матір - ОСОБА_5 грошові перекази на дитину, що підтверджується банківськими квитанціями. Позивачка змінила місце свого проживання і не надає йому можливості приймати участь у вихованні дитини, що стало підставою для його звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Що стосується розміру аліментів, то відповідач зазначив, що наразі він не має місця постійного працевлаштування та за яким би йому регулярно сплачували фіксовану заробітну плату, проте його дохід є щомісячним та регулярним, хоча й не таким про який зазначає у своєму позові позивач. Також зазначає, що його середньомісячний гарантований регулярний дохід складає в межах 4000,00 грн. і погоджується на щомісячну сплату аліментів в розмірі не більше 1200,00 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи наступного.

Судом встановлено, що з 10.08.2012 р. по 28.02.2017 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4).

В період шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3).

Як встановлено в судовому засіданні, донька проживає разом з позивачкою.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17).

Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує те, що відповідач офіційно не працевлаштований, по віку та здоров'ю являється працездатним, інших аліментних зобов'язань не має, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, яка потребує регулярної матеріальної допомоги. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню частково у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 48,76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 141, 181, 182, 184, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, Законом України «Про охорону дитинства», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІІН - НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІІН НОМЕР_2, АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 14 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІІН - НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 29.03.2018 р.

Суддя