Справа № 318/250/18
Номер провадження №6/318/7/2018
У Х В А Л А

"13" лютого 2018 р. м.Кам'янка-Дніпровська

Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Комишньої Н.І,

при секретарі Борисенко П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам»янка-Дніпровська подання державного виконавця Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулась з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, зазначаючи, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого провадження 28095598 з виконання виконавчого листа № 2-560/2009 виданого 03.06.2009 про стягнення з ОСОБА_2І на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 26.09.2009 р. до досягнення дитиною повноліття. Під час виконання рішення суду виконавцем до реєструючих оргаї направлені запити для виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення та рахунки в банківських установах, при цьому рахунків за боржником не зареєстровано, сільськогосподарської техніки не зарестровано, від ПФУ про останнє місце роботи інформацію не знайдено; ПФУ щодо отримання пенсії інформацію не знайдено, ДФС про джерела отримання доходів інформація відсутня; ДФС про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями боржник на обліку не перебуває, з питань оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон не звертався та по архіву не значиться, земельні ділянки не зареєстровано. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 105749601 за боржником зареєстровано дві земельні ділянки, які боржник здає в оренду ТОВ "Імені Гагаріна", наявне обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА № 707762 від 10.09.2009 року. 26.12.2017 року державним виконавцем направлено вимогу до ТОВ "Імені Гагаріна" про надання копії договору оренди землі та копії підтверджуючих документів про видачу та отримання боржником винагороди Державним виконавцем здійснено перевірку поштового відправлення за вих. № 15080/16.18-41 від 26.12.2017 року, яке направлено рекомендованою кореспонденцією до ТОВ "Імені Гагаріна", але відправлення передано 28.12.2017 в об'єкт поштового зв'язку на даний час не вручене. 08.11.2017 року до відділу надійшла відповідь від 04.11.2017 року за вих. № 31/8/2346/745-17 Територіального сервісного центру 2346 регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області за боржником зареєстровано транспортний засіб. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2017 року складає 52095,50 грн.

Просять суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2.

В судове засідання державний виконавець Попльовіна Т.Г. не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно зі ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах знаходиться на території України гарантується право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені у ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» і пунктом 5 передбачено, підставою для тимчасового обмеження виїзду може бути ухилення від виконання зобов'язань, покладених на громадянина судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності самого лише факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Ухилення боржником від виконання зобов'язання за виконавчим провадженням, не є тотожним поняттю не виконання судового рішення.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З наведеного можна зробити висновок, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає винятково лише у разі доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням зобов'язань, тобто, наявність лише самого зобов'язання, відсутності надходжень в рахунок погашення заборгованості, чи значного терміну невиконання зобов'язання, не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

За змістом ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: - утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; - за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб; - своєчасно з»являтися на вимогу виконавця.

У своєму поданні державний виконавець посилається на перелік вжитих ним заходів на примусове виконання рішення суду, а саме, про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2011 року, згідно якої зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно; вчинення відповідних запитів щодо наявності у боржника рухомого та нерухомого майна, а також про наявність у боржника відкритих рахунків,отримання пенсії чи іншого доходу, на які отримано відповіді, виклики боржника до відділу.

При цьому, наявність копій письмових повідомлень про виклики державного виконавця, що маються в матеріалах подання, без підтвердження отримання їх боржником, не дає підстав вважати, що боржник був належно повідомлений про необхідність з»явитись на виклики до державного виконавця.

Крім цього, державним виконавцем не в повній мірі були проведені виконавчі дії. Так, ним не отримано відповідь про винагороду боржнику від ТОВ «Імені Гагаріна», тобто не з»ясовано про отримання доходів боржника, відсутні запити до центру зайнятості.

08.11.2017 року до відділу надійшла відповідь від 04.11.2017 року Територіального сервісного центру 2346 регіонального сервісного центру МВС у Запорізькій області про те, що за боржником зареєстровано транспортний засіб, при цьому державний виконавець не скористався своїм правом відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на виявлене майно.

Таким чином, у поданні державного виконавця відсутнє обґрунтування в чому саме полягає ухилення боржника від виконання зобов'язань по указаному виконавчому провадженню в розумінні обов'язків, які на нього покладені, як на боржника, по рішенню суду та Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Отже, за таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця в зв»язку з недоведеністю факту ухилення боржника від виконання боргових зобов'язань.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.І.Комишня