ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2538/17 Номер провадження 22-ц/814/284/18Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 серпня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із даним позовом. Вказувало, що 20 квітня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач належним чином умови договору не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 27 598, 21 грн., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_2

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27 серпня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», заборгованість в сумі 27 598, 21 грн. Вирішено питання стягнення судових витрат.

Рішення оскаржила відповідач, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає безпідставним збільшення процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Також вважає невірним наданий банком розрахунок заборгованості за користування кредитом.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з підстав, передбачених п.п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20 квітня 2011 року між сторонами було укладено договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27, 60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку наданого ПАТ КБ «Приватбанк» у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язання за кредитним договором утворилась заборгованість у загальному розмірі 27 598, 21 грн., що складається із заборгованості: за кредитом - 2 509, 82 грн., процентами - 20 398 грн., пені та комісії 2 900 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1 290, 39 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено наявність заборгованості у заявленому розмірі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідачем не оспорюється факт укладення кредитного договору, а з розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами.

Також із наданих банком розрахунків вбачається, що позичальник порушив умови договору, допустивши прострочення виконання зобов'язання, у зв'язку з чим у позивача виникло право на стягнення існуючої заборгованості за кредитним договором у судовому порядку.

Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість за кредитом, станом на 31 серпня 2017 рокуутворилась заборгованість у загальному розмірі 27 598, 21 грн., що складається з наступного: за кредитом - 2 509, 82 грн., процентами - 20 398 грн., пені та комісії 2 900 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1 290, 39 грн.

Зі вказаного розрахунку вбачається, що під час укладення кредитного договору була встановлена процента ставка по кредиту в розмірі 27, 60 % на рік, далі процентна ставка була збільшена, а саме: 01 вересня 2014 року встановлена у розмірі 32, 40%, та 01 квітня 2015 року - у розмірі 42 %.

Пунктом 1.1.3.2.3 вказаних Умов передбачено, що банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення Клієнта.

Згідно пункту 1.1.2.3 Умов та правил клієнт банка зобов'язаний отримувати виписки про стан карткового рахунку та про операції, що проводяться по картрахунку.

Відповідно до пункту 1.1.3.2.9 банк має право для різних цілей, зокрема про зміну тарифів, встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які канали зв'язку: відправлення смс-повідомлення на мобільний телефон клієнта, авторизація за допомогою мобільного телефону і ОТР-паролю, поштовий лист, телеграма, повідомлення по електронній пошті, повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування, друк на чеках терміналів, інші засоби комунікації.

У відповідності до пункту 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику картки виписки про стан картрахунку і про здійснені за минулий місяць операції по картрахунку. У разі підключення власника картки до системи Internet-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

За змістом статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Боржник вважається належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Таким чином, вищезазначені норми визначають правові наслідки неповідомлення або неналежного повідомлення банком позичальника про будь-яку зміну відсоткової ставки за кредитом, яким є недійсність такого правочину.

Матеріали цієї справи доказів належного повідомлення відповідача про підвищення відсоткової ставки не містять.

Відповідачем заперечується факт направлення на її мобільний телефон будь-яких повідомлень про збільшення процентної ставки.

Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 статті 81 ЦПК вказує на обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, позивач на спростування заперечень відповідача про неотримання нею повідомлення про підвищення процентної ставки за користування кредитним договором не надав суду доказів виконання встановлено законом обов'язку з дотриманням процедури направлення такого оповіщення.

Враховуючи, що позивач в односторонньому порядку, з порушенням умов договору і положень закону, збільшив проценту ставку, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача проценти за користування кредитним коштами, розрахувавши їх розмір за узгодженою між сторонами процентною ставкою, а саме - 27, 6 % річних.

Вищезазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05 липня 2018 року при розгляді справм № 563/171/17-ц.

Розраховуючи розмір відсотків, що підлягають стягненню, колегія суддів бере за основу наступну формулу: сума боргу * розмір річних : 100% : 365 днів * кількість днів в періоді.

Так, в період з 26 липня 2014 року по 28 серпня 2014 року підлягають стягненню проценти у розмірі 67, 56 грн.; з 29 серпня 2014 року по 29 вересня 2014 року - 62, 39 грн.; з 30 вересня 2014 року по 30 березня 2015 року - 338, 78 грн.; з 31 березня 2015 року по 29 квітня 2015 року - 56, 94 грн.; з 30 квітня 2015 року по 31 серпня 2017 року - 1 548, 63 грн., що в загальному обсязі складає 2 074, 30 грн.

Згідно наданого банком розрахунку 23 січня 2015 року боржником було погашено заборгованість за процентами у розмірі 580, 41 грн., які слід вирахувати із загальної суми заборгованості за процентами, розрахованої судом за ставкою 27, 6 % річних.

Крім того, оцінюючи наданий позивачем розрахунок заборгованості апеляційний суд вважає, що позивачем не було належним чином доведено розмір заборгованості за комісією і пенею.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається із кредитного договору та довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», що за порушення позичальником строків виконання зобов'язання передбачено одночасно штраф і пеню, тобто за одне й те саме порушення існує подвійна відповідальність одного виду.

В силу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Однак, оскаржуваним рішенням помилкового стягнуто з відповідача і штрафи і 2900 грн., які розраховані банком за двома заборгованостями: за комісією і пенею, що фактично спричинило подвійне стягнення за порушення одного зобов'язання.

При цьому, в розрахунку заборгованості за кредитом відсутнє розмежування пені та комісії, в зв'язку з чим не можливо визначити розмір пені, яку просить стягнути позивач та спосіб її нарахування, а також неможливо визначити розмір комісії, яку просить стягнути позивач.

Враховуючи, що позивач не надав деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором в частині пені та комісії, а також зважаючи на норми ст. 61 Конституції України, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення із позивача заборгованості за пенею та комісією слід відмовити.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом - 2 398, 39 грн. (у розмірі підтвердженому розрахунком), заборгованість за процентами - 1 493, 89 грн., а також штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) і 219, 61 грн. (процента складова від розміру задоволених позовних вимог), що у загальному розмірі становить 4 611, 89 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27 серпня 2018 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 20 квітня 2011 року, що у загальному розмірі становить 4 611, 89 грн. (чотири тисячі шістсот одинадцять гривень вісімдесят девя'ть копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак