Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Харківській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю під час досудового розслідування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_3 управління Національної поліції в Харківській області на їх користь завдану протиправною бездіяльністю слідчих за кримінальним провадженням №0004190 від 30.06.2016 р. матеріальну шкоду в сумі 1026712,10 грн., яка складається з 781423 грн. вартості автомобіля та 245289,08 грн. ПДФЛ із заробітних плат позивачів, сплачений ними до Державного бюджету, за рахунок якого фінансуються органи державною влади, в тому числі орган досудового розслідування. Також просять стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю слідчих за кримінальним провадженням № 0004190 від 30.06.2016 р., грошові кошти в сумі 500 000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що в ніч з 29.06.2016 р. на 30.06.2016 р. з двору багатоквартирного будинку по вул. Пушкінська, 32 в м. Харкові невстановлені особи викрали автомобіль НОМЕР_1, який належить позивачам. Вранці 30.06.2016 р. позивачі викликали поліцію та подали заяву про скоєння злочину. Відомості про злочин внесено до ЄДРДР за №0004190. На теперішній час злочин кваліфіковано за ч.3 ст. 289 КК України і позивача ОСОБА_1 визнано потерпілою. Розслідування проводилось слідчим Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4, було створено слідчо-оперативну групу, затверджено план проведення слідчих дій. Проте, фактично ні слідчі, ні розшукові дії з розшуку автомобілю та розкриття злочину не проводились. Розшукові заходи почали вживатися, а слідчі дії проводитися, починаючи з середині вересня 2016 року, тобто через два з половиною місяці. Позивачам відомо, що з часу складання плану слідчих дій до моменту встановлення можливих свідків минуло півтора місяці. Орієнтування на зупинку автомобілів було направлене не терміново, а через півтора місяці після внесення відомостей про злочин до ЄРДР, коли ці заходи не мали жодного ефекту. Запит за системою «РІКАС» направлений слідчим лише 25.07.2016 р., тобто майже місяць потому після початку досудового розслідування. До органів митного контролю запит направлений лише 01.08.2016 р. Таким чином, негайні розшукові заходи, направлені на припинення злочину, вчинені не були, тому у злочинців було достатньо часу неконтрольовано пересуватися містом, країною, змінювати номери і документи автомобілю та вивезти його за кордон. 28.09.2016 р. по кримінальному провадженню було надано вказівки СУ ГУНП В Харківській області. Свідків почали допитувати лише, починаючи з 20.09.2016 р. Ухвали слідчого судді про доступ до інформації мобільних операторів отримані лише 21.09.2016 р. Повторно вказівки по кримінальному провадженню, які також в повному обсязі не виконані, були дані 04.11.2016 р. Весь цей час позивачкою надсилалися письмові скарги до органів прокуратури, Міністра внутрішніх справ України, Голові Національної поліції України та Президенту, внаслідок чого по справі продовжували накопичуватися вказівки прокурора та слідчого управління. Проте, починаючи з середини вересня, коли слідство рушило з місця, вже були втрачені найважливіші докази по справі. Постанова про проведення слідчих дій у вигляді зупинки автомобілів BMW X6 та їх перевірки видана лише 03.01.2017 р, тобто через п'ять місяців після події злочину. За час провадження справи в Київському ВП ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до інформації мобільних компаній реалізовані в межах строку на їх виконання не були. Запит до митниці про перетинання автомобілем державного кордону направлений лише 05.12.2016 р. Запит до СТО «Баварія Моторс» направлений 15.10.2016 р. стосовно того, чи наявний на балансі підприємства СТО прилад виготовлення дублікатів ключів від автомобілів. Відповідь отримана про відсутність на балансі відповідного обладнання. Фактична позабалансова наявність цього обладнання іншими засобами розслідування не перевірена, працівники стосовно вказаного питання не допитані. Постанова про проведення слідчих дій у вигляді зупинки автомобілів BMW X6 та їх перевірки видана лише 03.01.2017 р., тобто через п'ять місяців після події злочину. За час провадження справи в Київському ВП ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до інформації мобільних компаній реалізовані в межах строку на їх виконання не були. Також своєчасно не були вилучені відеоматеріал з камер, розташованих на будинку вул. Пушкінська, 4-б, в якому здійснює діяльність ТОВ «Доктор Алекс», тому дані відеоспостереження були знищені за минуванням терміну зберігання. Позивачі вважають, що бездіяльність та зволікання з боку працівників СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області призвела до наступного: безрезультатність заходів з розшуку автомобілю, оскільки вони вжиті несвоєчасно; втрата по справі важливих ключових доказів (відео з камер спостереження ТОВ «Доктор Алекс», дані фотозйомки системи «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-РУБІЖ», відповіді про випадки аналогічних злочинів); втрата слідів злочину шляхом відсутності запитів до органів митної та прикордонної служби; відсутність оперативних орієнтувань на зупинку транспортних засобів відповідної марки; негласні слідчі дії не проводилися взагалі; слідчий суддя відмовив в огляді приміщення СТО, де тривалий час перебував автомобіль, оскільки на час звернення слідчого до суду з клопотанням про доступ до приміщення СТО пройшло дев'ять місяців. Весь час протягом досудового розслідування позивачі витрачали час на узгодження допомоги адвоката, підготовку клопотань про проведення слідчих дій, ознайомлення з матеріалами, їх аналіз, подачу скарг до суду та органів нагляду і влади, телефонні дзвінки слідчим, сприяння слідству в припиненні злочину та виявленні причетних осіб. Протягом року життя позивачів зазнало істотних змін, оскільки вони відчували себе беззахисними від злочинців, відчували розчарування від недбалості органів досудового розслідування. Більш того, втрата головних доказів по справі унеможливила розкриття злочину взагалі. Все це завдало позивачам глибоких моральних страждань. Моральні переживання виникли з причини самої крадіжки. Проте, позивачі одночасно відчули себе не тільки потерпілими від злочину, але і потерпілими від службового недбальства правоохоронної системи, яка повинна їх захищати. Позивачі отримали цілковите пригнічення, розчарування і продовжуємо боятися за своє майбутнє та майбутнє рідних, оскільки не захищені системою, на утримання якої сплачують податки. Позивачі вважають, що злочин був би розкритим, якби не було втрачено відеозапис події злочину, оглянуто приміщення СТО та вжиті негайні оперативні заходи з розкушу викраденого автомобілю та автомобілю злочинців. На фоні цього позивачі тривалий час були зосереджені на недбалості слідства, стали замкненими, недовірливими та зосередженими на проблемі недбалості органів слідства, тому атмосфера на роботі та в сім'ї також погіршилася. Свої моральні страждання позивачі оцінюють в 500000 грн., враховуючи тривалу бездіяльність, наслідки, до яких вона призвела, а також витрати власного часу для усунення порушень прав позивачів, як потерпілих. Бездіяльність відповідача призвела до остаточного вибуття з власності позивачі цінного майна, вартість якого становить 781423 грн. Вказана матеріальна шкода спричинена не тільки злочинцями, але і слідчим та оперативними працівниками, оскільки при вчасних та грамотних і професійних розшукових заходах її можна було запобігти. Також шкода могла бути відшкодована особами, які скоїли злочин, але бездіяльність відповідача призвела до втрати такої можливості. Позивачі вважають, що встановлена вартість викраденого автомобілю підлягає відшкодуванню з відповідача. Також просять стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 245289,08 грн. ПДФЛ із заробітних плат позивачів, сплачений ними до Державного бюджету, за рахунок якого фінансуються органи державною влади, в тому числі орган досудового розслідування, оскільки належним чином фінансований підрозділ поліції проявив повну бездіяльність, що призвела до втрати найважливіших доказів, що унеможливило розшук викраденого майна та встановлення винних осіб. Суму сплачених позивачами податків позивачі вважають понесеними збитками, оскільки за сплачені державні кошти позивачі не отримали тих функцій, які фінансуються за рахунок Державного бюджету. Загальний розмір завданої позивачам шкоди становить 1026712,10 грн. (781423 грн. (вартість автомобіля) + 245289,08 грн. (ПДФЛ).

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції в Харківській області в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав до суду відзив на позов, в якому вказує, що працівники ГУНП в Харківській області не вчиняли незаконних дій відносно позивачів, позовні вимоги до ГУНП в Харківській області вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Досудове розслідування кримінальних правопорушень здійснює слідчий, повноваження якого визначені ст.40 КПК України. Досудове розслідування кримінального провадження за фактом викрадення транспортного засобу марки BMW Х6, відомості про яке внесено до ЄДРДР 30.06.2016. за № 0004190, проводиться слідчим СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області, тому вважають, що позивачі безпідставно в якості відповідача визначили ГУНП в Харківській області, оскільки ГУНП в Харківській області ніяких дій, які б порушили права позивачів не здійснювало. Також зазначають, що позивачами не надано доказів, підтверджуючих вчинення неправомірних дій з боку працівників ГУНП в Харківській області та спричинення позивачам матеріальної чи моральної шкоди. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди слід встановити: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оскільки позивачами не доведено наявність причинного зв'язку між моральними стражданнями та бездіяльністю працівників ГУНП в Харківській області, в позові просять відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_2.

В позовній заяві позивачі зазначають, що в ніч з 29.06.2016 р. на 30.06.2016 р. з двору багатоквартирного будинку по вул. Пушкінська, 32 в м. Харкові невстановлені особи викрали автомобіль НОМЕР_1, який належить позивачам.

30.06.2016 р. Київським ВП ГУНП в Харківській області за заявою ОСОБА_1 розпочато досудове розслідування кримінального провадження за фактом викрадення транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2, про що 30.06.2016 р. до ЄДРДР внесено відомості про відкриття кримінального провадження за №0004190.

Позивачі просять стягнути з ГУ Національної поліції в Харківській області на їх користь завдану протиправною бездіяльністю слідчих в кримінальному провадженні №0004190 від 30.06.2016 р. матеріальну шкоду в сумі 102 6712,10 грн., яка з складається з 781423 грн. вартості автомобіля та 245289,08 грн. ПДФЛ із заробітних плат позивачів, сплачений ними до Державного бюджету, за рахунок якого фінансуються органи державною влади, в тому числі орган досудового розслідування.

Позивачка ОСОБА_1 визнана потерпілою, тому правовідносини, які виникли між нею та органом досудового розслідування під час кримінального провадження №0004190 регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що передбачено ст.214 КПК України. Розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 КК України, здійснюють слідчими органів Національної поліції.

Частиною пятою статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльність органів досудового розслідування встановлений ст.ст.303-308 КПК України.

Позивачами не надано доказів, підтверджуючих неправомірність дій працівників ГУ Національної поліції в Харківській області, наслідком яких було заподіяння позивачам шкоди у розмірі 1026712,10 грн., під час проведення досудове розслідування по кримінальному провадженню №0004190.

Позивачка ОСОБА_1 визнана потерпілою у кримінальному провадженні, тому вона протягом кримінального провадження має відповідні права, які передбачені статтею 56 КПК України, в тому числі право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, визначеному законом.

Статтею 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Тому позивачка ОСОБА_1 в разі, якщо кримінальним правопорушенням їй завдано майнової та моральної шкоди, має право предявити цивільний позов до винних осіб.

Законом не передбачено обовязок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчим чи органом Національної поліції, тому вимоги позивачів про стягнення з ОСОБА_3 управління Національної поліції в Харківській області на їх користь завдану протиправною бездіяльністю слідчих за кримінальним провадженням №0004190 від 30.06.2016 р. матеріальну шкоду в сумі 102 6712,10 грн. не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають.

В рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю слідчих за кримінальним провадженням № 0004190 від 30.06.2016 р., позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь грошові кошти в сумі 500 000 грн.

Відносно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, і відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачі не довели належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача їм завдана моральна шкода, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діями відповідача та вини відповідача в заподіянні моральної шкоди, не зазначили з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Приймаючи до уваги викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.04.2018 року.

СУДДЯ