Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1805/16-ц
Провадження № 2/480/364/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Терентьєва Г.В.

за участю секретаря Куртась К.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третя особа ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

розглянувши 07 листопада 2018 в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 і ОСОБА_6 третя особа: ОСОБА_8 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

30.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 і ОСОБА_6 про стягнення боргу в сумі 632557,06 грн., моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн., судовий збір у розмірі 6325,29 грн.-за майновими вимогами, і 1378,00 грн.- не майнового характеру, та витрати на адвоката в розмірі 5000,00 грн. 18.04.2017 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог в частині основного боргу та просив стягнути солідарно 675514,84 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що до неї звернулися відповідачі про надання їм позики в розмірі 20 000,00 Євро строком на 4 місці зі сплатою 3% на місяць. 14.03.2013 року вона і відповідач ОСОБА_7, уклали договір позики. За цим договором вона передала відповідачу в борг 20 000,00 ЄВРО на строк чотири місяці до 14.07.2013 року, про що останній видав письмову розписку. 09.05.2013 року позивачка отримала від відповідача ОСОБА_9 1200,00 Євро в рахунок погашення заборгованості за відсотками за березень, квітень і травень місяці. Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань по поверненню позики, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 675514,84 грн. основного боргу, що станом на 18.04.2017 року дорівнює 20600 Євро; 3 % річних за час прострочення зобов'язання, що становить 67551,48 грн.; а всього 656711 грн. 48 коп.

Також позивач заявляє про заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) гривень із розрахунку по 6,666,00грн. за один рік ( 6666,00 х З роки = 20000,00грн.)

Позивачка стверджує, що вона та третя особа намагалися всіма доступними засобами повернути свої кошти від Відповідача. За весь цей час Позивач та Третя особа отримували відмови від Відповідача та Співвідповідача щодо повернення боргу та не прикриті погрози, що у разі наполягання та/або звернення до правоохоронних органів, грошові кошти повернуті не будуть. У позивачки стався розлад здоров'я. Погіршився сон, апетит, виникла головна біль та тривога про себе та членів своєї родини. Погрози відповідача про фізичну розправу у разі ще однієї спроби звернутися до нього щодо повернення грошових коштів позивачка приймає реально.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 липня 2016 року по даній справі було частково задоволено заяву позивачки про забезпечення позову. Заборонено у будь-який спосіб відчужувати нерухоме майно, а саме: відчужувати 1/2 частку житлового будинку № 51 по вулиці Радянська, с. Радсад, Миколаївського району, Миколаївської області, який належить ОСОБА_7 на праві власності.

Заборонити відчужувати, переоформляти, надавати довіреності, надавати в оренду вантажні автомобілі VOLVO FH 42 T 12100 2000 року випуску, синього кольору, державний номер НОМЕР_1; причеп FRUEHAUF T34C, 1997 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_2; автомобіль RENAULT MAGNUM AE 43, 1998 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_3; причеп LAMBERET, 1994 року випуску, білого кольору, державний номер НОМЕР_4, які належить ОСОБА_7 на праві власності.

У розглядуваній цивільній справі 12 липня 2017 року ухвалювалося заочне рішення, яке за заявою відповідачки скасоване ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 грудня 2017 року.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_7 відзив та пояснень на позов не подав.

Представником відповідача ОСОБА_6 подано відзив на позов де вказано, що ОСОБА_6, позовні вимоги до неї не визнає повністю, виходячи з наступного.

Солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо вказаних в законі чи договорі (ст.541 ЦК України).

Договір поруки з метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_7 перед ОСОБА_1, між ОСОБА_6 та позичальником не укладався. До позовної заяви цей договір не надано.

Отже констатує, що поруки ОСОБА_6 перед позивачем та ОСОБА_7 - не існує, а тому відсутні підстави для покладання на неї відповідальності на підставі ст.ст.553-554 ЦК України.

Крім цього, визначальним при визначенні солідарного зобов'язання подружжя, згідно ч.4 ст.65 Сімейного кодексу України є саме використання, отриманих по договору позики коштів, в інтересах сім'ї.

Позивачем не надано доказів використання подружжям в інтересах сім'ї, коштів, отриманих по договору позики від ОСОБА_1

Зокрема, не надаються докази щодо придбання подружжям будь-якого майна за кошти позичальника, або докази іншого використання подружжям цих коштів в інтересах сім'ї.

А тому просить відмовити у задоволені позову повністю.

ОСОБА_8 як третя особа по справі просив позов задовольнити.

Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного.

Згідно договору позики укладеного сторонами 14.03.2013 року позивач надав відповідачу в борг 20 000 Євро. Датою повернення боргу сторони визначили 14.07.2013 року.

Позивачем обов'язки по договору позики виконані і кошти у вище зазначеній сумі відповідачу надані, що підтверджується письмовою розпискою останнього від 14.03.2013 р. (а.с. 14)

ОСОБА_1 отримала 1200 Євро від ОСОБА_7 за рахунок погашення заборгованості по відсоткам за березень, квітень і травень місяці відповідно розписки від 14.03.2013 року, що підтверджується її розпискою від 09.05.2013 року.

Однак, у визначений зобов'язанням строк відповідач свої обов'язки по розрахунку з позивачем не виконав.

Ст. 541 ЦК України визначено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

За правилами даної статті солідарні зобов'язання виникають тільки у випадках, встановлених договором або законом.

Сторони можуть домовитися в договорі про надання зобов'язанню солідарного характеру. Випадки солідарних зобов'язань передбачені і в ЦК. Так, наприклад, відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Як вбачається з розписки кошти в сумі 20 000 євро з 14.03.2013 року під 3 % в місяць у позивачки строком на чотири місяці взяв ОСОБА_7.

А ОСОБА_6 згідно даної розписки зобов'язання ніякі не виконує та поручителем не виступає.

Тому відповідно всі зобов'язання на себе бере саме ОСОБА_7.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 525 ЦК України також передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 612, 625 ч. 1, 1046, 1049, ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму основного боргу за договором позики в розмірі 20600,00 Євро, що станом на 07.11.2018 року за курсом НБУ (31.9479 грн. за 1 Євро) становить 638 958,00 грн.

Вирішуючи питання в частині стягнення нарахованих позивачем відповідачу 3 відсотків річних за час прострочення зобов'язання, суд виходить з такого.

Ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 1050 ЦК України також встановлює, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Аналіз даних норм у сукупності із укладеним сторонами договором позики свідчить про те, що нараховані позивачем відсотки не носять характеру плати за користування коштами наданими в борг, а є формою відповідальності відповідача за невиконання грошового зобов'язання визначеною ст. 625 ЦК України.

Оскільки період прострочення становить з 14.07.2013 року по 18.04.2017 року, тобто 1395 дні, то нараховані відсотки становлять, виходячи з розрахунку 20600,00 Х 3 / 100 / 365 Х 1395 = 67551,48 грн. Дана сума є тим розміром відсотків, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивачки слід стягнути сумарну заборгованість за договором позики в розмірі (20600,00 Євро що становить 638 958,00грн. - борг; 3% річних 2361,94 Євро що становить 67551,48 грн.) = 706509,48 грн. Та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

З відповідача на користь позивачки також належить стягнути судові витрати які складаються з оплати судового збору в розмірі 7703,29 грн., та витрати на адвоката в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 9, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) заборгованість за договором позики від 14.03.2013 року в розмірі 706509,48 грн. (яка складається із суми заборгованості 638958,00 грн. + 3 % річних за 1395 дні прострочення 67551,48 грн.). Та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) витрати по сплаті судового збору та адвоката в розмірі 12703,29 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_10

Дата складення повного судового рішення13.11.2018 року.

07.11.2018