Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________ Справа № 514/44/16-ц
Провадження по справі № 2/514/83/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Козирєва М.В., за участю секретаря судового засідання Чолак Я.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Товарної біржі «Профі-Т», ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ ДВС Тарутинського районного управління юстиції, ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ КБ «Приватбанк», про визнання недійсним та скасування звіту про незалежну оцінку майна, про визнання недійсними та скасування електронних торгів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі за текстом Позивач) звернулась до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Товарної біржі «Профі-Т», ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ ДВС Тарутинського районного управління юстиції, ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно уточнених позовних вимог Позивач просила суд:

- визнати недійсними та скасувати електронні торги від 13 серпня 2015 року по протоколу № 109126 по реалізації нерухомого майна, яке складається з нежилого приміщення аптеки загальною площею 50,6 кв.м, яке знаходиться за адресою: смт Тарутине Одеської області, проспект Миру, 1-1/9;

- визнати недійсним та скасувати звіт від 9 червня 2015 року про незалежну оцінку майна Товарної біржі «Профі-Т» нежитлової будівлі, розташованої за адресою: смт Тарутине Одеської області, проспект Миру, 1-1/9, виконаний оцінювачем Товарної біржі «Профі-Т» та таким, що не відповідає вимогам нормативно-методичних документів, діючих на дату оцінки (т. 1 а.с. 47-48).

Розглянувши позовну вимогу щодо визнання недійсним та скасування звіту від 9 червня 2015 року про незалежну оцінку майна суд дійшов наступних висновків.

Так, 24 вересня 2014 року Тарутинським районним судом Одеської області виданий виконавчий лист за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 105726,25 грн. та судових витрат в розмірі 972,97 грн. (т. 1 а.с. 12).

02 вересня 2014 року Господарським судом Одеської області видано наказ про примусове виконання рішення від 20 серпня 2014 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 22000 грн. основного боргу, 6730,53 грн. процентів за користування кредитом, 1722,14 грн. пені, 1386 грн. комісії та 1827 грн. судового збору (т. 1 а.с. 13).

9 лютого 2015 року та 15 вересня 2014 року за цими виконавчими документами відповідно державними виконавцями відділу ДВС Тарутинського районного управління юстиції відкриті виконавчі провадження, які в подальшому 13 лютого 2015 року приєднані до зведеного виконавчого провадження (т. 1 а.с.13 (на звороті), 14, 219).

2 червня 2015 року державним виконавцем складено Акт опису й арешту майна, яке належало Позивачу будівлі аптеки загальною площею 50,6 кв.м, за адресою: смт Тарутине, проспект Миру, 1-1/9 (т. 1 а.с. 139-140).

2 червня 2015 року відповідною постановою державного виконавця призначено оцінювачем майна будівлі аптеки Товарну біржу «Профі-Т» в особі фахівця ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 159).

Проведеним Звітом з незалежної оцінки майна від 09 червня 2015 року встановлено вартість зазначеного нерухомого майна в розмірі 158514,00 грн. (т. 1 а.с. 16-23).

У пункті 4.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року зазначено, що визначення вартості, оцінка майна боржника проводяться державним виконавцем або суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання в установленому законодавством порядку.

Згідно з приписами статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів встановлені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Тобто, звіт про оцінку майна (висновок оцінювача) по своєї суті є лише результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача з визначених питань, а не актом державного органу.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року суди мають враховувати, що субєкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу.

Вимоги сторони виконавчого провадження щодо оскарження оцінки майна розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним субєкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та субєктом оціночної діяльності.

За правовою позицією Верховного Суду України у справах № 6-116цс12, № 6-140цс12 у випадку наявності порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-3080цс15, за приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Проте, Позивачем не було оскаржено дій державного виконавця щодо проведення оцінки майна боржника, а оскаржено Звіт про оцінку майна.

Щодо можливості самостійного оскарження і визнання недійсним звіту про оцінку майна суд зазначає наступне.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III.

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 Закону № 2658-III).

Відповідно до статті 33 Закону № 2658-III спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону № 2658-III передбачена відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна) ним своїх обов'язків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону № 2658-III).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов'язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Викладене підтверджується висновком про правильне застосування норм права, викладеного у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 13 березня 2018 року, зокрема за змістом статей 12, 33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним (п.п. 37, 41 Постанови).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, з огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині визнання недійсним та скасування звіту від 09.06.2015 року про незалежну оцінку майна товарної біржі «Профі-Т», і, керуючись ст. 255 ЦПК, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Товарної біржі «Профі-Т», ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ ДВС Тарутинського районного управління юстиції, ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ КБ «Приватбанк», в частині визнання недійсним та скасування звіту від 09.06.2015 року про незалежну оцінку майна товарної біржі «Профі-Т» закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 28.03.2018 року.

Суддя М.В. Козирєв