Справа N 366/2686/18
Провадження N 2-о/366/44/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенко В.Д.,

заявниці ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Вишгородське об'єднане УПФУ Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа Вишгородське об'єднане УПФУ Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, та просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: архівної довідки, виданої архівним відділом Охтирської міської ради Сумської області від 13.06.2018 року N 02-21/122 про її навчання в Охтирському педагогічному училищі в період з 1953 по 1956 роки, в якій її дівоче прізвище зазначено "ОСОБА_1" замість правильного «ОСОБА_1».

Заявниця зазначила, що у 1953 році вона вступила вчитись на 1 курс Охтирського педучилища, де навчалась 3 роки до серпня 1956 року. Потім це училище було ліквідоване, і вона була переведена у Ржищівське педучилище Київської області. Його вона і закінчила у 1957 році, була направлена на роботу в с. Прибірськ Іванківського району Київської області, де проживає до цього часу.

Зараз перебуває на пенсії, має право на отримання підвищеної пенсії.

При підготовці документів в Іванківському відділенні Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області виявилось, що в одному із правовстановлюючих документів про її трудову діяльність (про навчання в період з 1953 по 1956 років в Охтирському педагогічному училищі) в архівній довідці, виданій архівним відділом Охтирської міської ради Сумської області від 13.06.2018 року N 02-21/122 її дошлюбне прізвище зазначено невірно "ОСОБА_1" замість правильного «ОСОБА_1».

В даний час, для отримання підвищеної пенсії їй необхідно встановити зазначений вище юридичний факт приналежності правовстановлюючого документу, так як помилка в записах являється правовою перешкодою в оформленні підвищеної пенсії та реалізації конституційних прав заявниці. Встановити цей факт інакше, ніж в судовому порядку, неможливо.

У судовому засіданні заявниця вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Зазначила, що саме з Пенсійного фонду їй порадили взяти експертний висновок у зв'язку з неспівпадінням написання її прізвища в архівній довідці «ОСОБА_1» та інших особистих документах «ОСОБА_1». Після отримання експертного висновку, з УПФУ найшла відповідь на її, що наданий нею висновок не може бути прийнятий до уваги, і треба звертатися до суду.

Представник заінтересованої особи - Вишгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області - у судове засідання не з'явився. Про день і час слухання справи повідомлені вчасно. Надіслали до суду відзив, у якому зазначили, що проти задоволення заяви не заперечують, просять слухати справу за відсутності представника пенсійного фонду. Проте, у відповіді, наданій заявниці 03.12.2018 року за № 4280/06-01, зазначено, що включення періоду її навчання в Охтирському педучилищі до загального страхового стажу не є можливим до приведення документів у відповідність.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження НОМЕР_2. (Свідоцтво складено російською мовою).

З архівної довідки, яку, на свій запит, отримала заявниця з архівного відділу Охтирської міської ради Сумської області від 13.06.2018 року N 02-21/122 вбачається, що:

ОСОБА_1 згідно наказу № 227 від 02.08.1953 року зарахована на перший курс вступників (книга наказів Охтирського педагогічного училища за 1953 рік);

ОСОБА_1 згідно наказу № 10 від 06.02.1954 року призначено стипендію з 01.02.1954 р.; згідно наказу № 68 від 11.08.1954 року вона переведена на 2 курс (книга наказів Охтирського педагогічного училища за 1954 рік);

ОСОБА_4 згідно наказу № 77 від 02.07.1955 року згідно наслідків перевідних екзаменів переведена на старші курси (книга наказів Охтирського педагогічного училища за 1955 рік);

ОСОБА_1 згідно наказу № 71 від 02.07.1956 року на підставі результатів екзаменаційної сесії та рішення педагогічної ради від 30.07.1956 року переведена з 3 на 4 курс (книга наказів Охтирського педагогічного училища за 1956 рік);

У цій же книзі наказів (наказ № 76 від 01.08.1956 року) у зв'язку з ліквідацією педагогічного училища особові справи слухачів мали бути передані до 05.08.1956 року до інших педучилищ (Архівна довідка складена українською мовою).

Суд звертає увагу, що неспівпадіння букви «С», як ініціала по-батькові, у зазначеному наказі № 77 від 02.07.1955 року, жодним чином не спростовує того факту, що «ОСОБА_1» 02.08.1953 року була зарахована на перший курс вступників» була переведена 3 на 4 курс згідно наказу № 71 від 02.07.1956 року і згідно наказу №76 від 01.08.1956 року була переведена у зв'язку з ліквідацією навчального закладу д іншого педучилища: в даному випадку до Ржищівського педагогічного училища.

З 1956 по 01.07.1957 року вона навчалась у Ржищівському педагогічному училищі, і отримала диплом серії НОМЕР_3 (реєстраційний номер 1205). У цьому документі її прізвище зазначено «ОСОБА_1». (Диплом виданий російською мовою).

09.08.1959 р. ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, змінивши прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4.

У зв*язку з розбіжностями в написанні її дівочого прізвища, ОСОБА_1 звернулась до Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України, і їй було експертом - кандидатом філологічних наук Л.ОЛ. Андрієнко - надано експертний висновок № 056/695-а/2. В ньому зазначено, що прізвища українською мовою «ОСОБА_1» (посвідка про народження, запис російською мовою «ОСОБА_1», диплом, запис ОСОБА_1 російською мовою) та ОСОБА_1 (в архівній довідці) пропри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи, є ідентичними. Розбіжності в документальних записах прізвища виникли внаслідок графічного відображення коливань при написанні лабіалізованих голосних у ненаголошеній позиції під впливом діалектного середовища, де зроблено цей запис.

Начальник Іванківського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Нестерова Т.М. у відповіді на звернення ОСОБА_1 зазначила, що «експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз не може бути прийнятий до уваги, оскільки діяльність бюро скерована виключно на розв'язання спірних питань у сфері офіційно-ділового функціонування української мови, а також мов у правовому полі України, що не є встановленням юридичного факту належності документів одній особі».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 26 " Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637, якщо ім'я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім'ям, по-батькові, або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документу даній особі може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до вищезазначених доказів, суд приходить до висновку, що посадовими особами Охтирського педучилища Сумської області при виготовленні наказів була допущена помилка у написанні прізвища слухачки. Як зазначив у своєму висновку експерт, значна частотність випадків зближення в усному мовленні (з наступним перенесенням в офіційні документи) варіантів фонем (у), (о) у складанні прізвищ та імен у деяких фонологічних позиціях, зокрема, в ненаголошеному складі, зумовлена впливом російської вимови зазначених прізвищ, для якої характерний вищий ступінь редукції ненаголошених голосних, неоднозначною етимологією прізвища та деякими ареально-говірковими фонетичними особливостями. Таке зближення (до ступеня змішування) призводило в минулому до фіксації у документах однієї особи чи членів однієї родини орфографічно відмінних форм запису прізвищ. Ідентифікація таких записів базується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що правовстановлюючий документ - архівна довідка, видана архівним відділом Охтирської міської ради Сумської області від 13.06.2018 року N 02-21/122 про навчання ОСОБА_1 в Охтирському педагогічному училищі в період з 1953 по 1956 роки, належать заявниці: ОСОБА_1.

Встановлення цього факту необхідне заявниці для підтвердження свого педагогічного стажу, що, в подальшому буде враховано під час перерахунку пенсії, і вплине на збільшення її розміру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,4,9,12,76,81,258,259,263-265, 315, 319 , 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Вишгородське об'єднане УПФУ Київської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) архівної довідки, виданої архівним відділом Охтирської міської ради Сумської області від 13.06.2018 року N02-21/122 про навчання ОСОБА_1 в Охтирському педагогічному училищі в період з 1953 по 1956 роки, в якій її дівоче прізвище зазначено "ОСОБА_1" замість правильного «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (06.12.2018 року).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подану. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Слободян Н.П.