Справа № 185/9059/17
Провадження № 2/185/730/18
29 березня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,
за участю секретаря судового зсідання ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, -
15 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики грошей з відповідачів у солідарному порядку в розмірі 8268 грн. 80 коп. та судових витрат у сумі 640 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що 18 листопада 2016 року вона уклала з відповідачем ОСОБА_3 договір позики грошей, згідно якого передала йому грошові кошти в розмірі 256 грн., які згідно п.4.1 договору він зобовязався повернути 01 грудня 2016 року. Однак, відповідач ОСОБА_3 жодного платежу не зробив. Згідно п.4.2 укладеного договору позики, в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п.4.1.) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10 % в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Позичальник станом на 10 жовтня 2017 року борг не повернув. З 02 грудня 2016 року по 10 жовтня 2017 року пройшло 313 днів. 10% (25,60 грн.) в день за період з 02 грудня 2016 року по 10 жовтня 2017 року (313 днів) складає: 313 х 25,60 = 8012 грн. 80 коп. Всього заборгованість за тілом позики становить 256 грн., а заборгованість за відсотками становить 8012 грн. 80 коп. Також, у п.5.1 договору позики зазначено, що місцем виконання зобовязання є місто Павлоград. Крім того, зобовязання за вказаним договором забезпечено договором поруки від 18 листопада 2016 року, який укладено з поручителем ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_3 не виконав належним чином умови договору позики, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Позивач у судове засідання не зявилася, проте у позовній заяві вона зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили.
15 грудня 2017 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18 листопада 2016 року між позичальником ОСОБА_3 та позикодавцем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей (арк.с.4) за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 256 грн., а позичальник зобов'язався повністю повернути позику за цим договором в термін до 01 грудня 2016 року.
Пунктом 7.2 договору позики грошей - сторони підтвердили, що цей договір укладено ними добровільно, на них не було здійснено ніякого тиску, примусу чи насильства як морального так і фізичного. Позикодавець та Позичальник не знаходяться під впливом непереборних життєвих обставин, які б змушували їх погодитися на укладання та підписання цього договору.
Відповідач ОСОБА_3 написав розписку, якою він підтвердив отримання від ОСОБА_2 грошей у сумі 256 грн. (арк.с.5).
Зобовязання за вказаним договором позики грошей забезпечено договором поруки, який було укладено 18 листопада 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (арк.с.10).
Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обовязку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником.
Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобовязання; договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель обовязками; у разі невиконання боржником основного зобовязання, забезпеченого порукою, поручитель зобовязується виконати борг боржника замість останнього; обовязок поручителя полягає не лише у виконанні обовязку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обовязку боржником.
Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Однак на день звернення позивача з позовом до суду, відповідач ОСОБА_3 не здійснив жодного платежу за договором позики грошей.
Таким чином в частині стягнення боргу в сумі 256 грн. позов підлягає задоволенню.
Пунктом 4.2 договору позики грошей передбачено, що за користування коштами понад строки, які встановлені в Договорі (п.4.1) позичальник сплачує проценти у розмірі 10 % (десять відсотків) за кожен день користування позикою (3650 відсотків річних або 3660 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Проценти за користування позикою за період з 02 грудня 2016 року по 10 жовтня 2017 року, нараховані позивачем відповідно до умов договору позики грошей, у розмірі 8012 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 640 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються квитанцією (арк.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 280, 281 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1046, 1047, 1050, 1052 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу - задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) борг за договором позики грошей від 18 листопада 2016 року в розмірі 8268 (вісім тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 80 коп., з яких:
-заборгованість по позиці 256 грн.,
-заборгованість за відсотками 8012 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: В. О. Головін