Провадження № 2/317/480/2018
Справа № 317/251/18
27 квітня 2018року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
за участі секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить позбавити відповідача ОСОБА_2 права користування квартирою № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області.
В обґрунтування позову зазначає, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. У належному йому житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, але за місцем реєстрації відповідач не проживає з 2001 року. Реєстрація відповідача у належному йому будинку чинить перешкоди у праві на оформлення субсидії, тому він вимушений звернутись до суду.
Позивач ОСОБА_1 до суду не зявився, через канцелярію подав до суду заяву від 27.04.2018 р. про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявився, відзив на позовну заяву не подав.
У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.01.1994 року птахорадгоспом «Відрадненський»АДРЕСА_2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 по 1/4 частки кожному.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.11.2013 року Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями 1/2 частки спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_4. Спадщина складається з 1/4 частини квартири № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.11.2013 року Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями 1/2 частки спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3. Спадщина складається з 1/4 частини квартири № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.06.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_1 придбав 1/2 частину квартири № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області, що належала ОСОБА_2
Таким чином, позивач є власником квартири № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна у с. Відрадне Запорізького району Запорізької області.
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Запорізькій області ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
З довідки № 4291 від 26.12.2017 р., виданої Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області вбачається, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований в квартирі № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області, але з 2001 року не проживає за вищевказаною адресою.
Згідно акту про фактичне проживання громадян, які мешкають у квартирі № 2 в житловому будинку № 2 по вул. Набережна в с. Відрадне Запорізького району Запорізької області від 26.12.2017 р., який складений комісійно, ОСОБА_2 зареєстрований, але з 2001 року не проживає за вищевказаною адресою.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Виходячи з положень ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Судом встановлено, що відповідач не є власником чи співвласником житлового будинку, не є членом сімї позивача по справі, тобто жодних майнових прав на означений житловий будинок не має.
Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не надав суду доказів наявності будь-яких договорів з приводу користування житловим будинком, враховуючи, що реєстрація відповідача в будинку створює позивачу перешкоди у здійсненні ним свого права власності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 77-81, 141, 259, 89, 264-265, 267, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Д.І. Сакоян