Справа № 183/3738/17
Провадження № 2/183/449/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з секретарем Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року її позов задоволено та з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у 400 грн. щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 липня 2015 року. На сьогоднішній день мінімальний розмір аліментів на дитину повинен становити 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 888,50 грн. Крім того, на момент ухвалення рішення суду, дитина ще не відвідувала школу, а починаючи з вересня 2015 року їх син пішов до школи, у звязку з чим збільшились витрати на його утримання, зокрема одяг, канцтовари, підручники тощо. Вже декілька років вона одноособово купує дитині все необхідне для навчання та її гармонійного розвитку. Так у липні 2017 року нею витрачено більше 4 200,92 гривень.

У звязку з чим, просить змінити розмір аліментів, утримуваних з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач заперечуючи проти позову подав суду "клопотання", в якому повідомив, що він не має постійного місця роботи, то ж не має постійного доходу, на його утриманні знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_5, на утримання якої він сплачує аліменти за домовленістю. Просив суд призначити мінімальну сплату аліментів (а.с. 27).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнила, що в прохальній частині предявленої позовної заяви міститься описка, а саме вона просить не стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у зазначеному розмірі, а змінити такий розмір. Уточнені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач добровільно сплачує за рішенням суду аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, однак такий розмір на сьогоднішній день не відповідає вимогам закону та є недостатнім для забезпечення дитини, оскільки останнім часом ціни зросли, дитина потребує більших витрат у зв'язку із тим, що стала старшою і вже ходить до школи. Крім того, відповідач у будь-який інший спосіб сину не допомагає. Їй відомо, що старшій дочці відповідач сплачує аліменти по 150 грн. на місяць

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2007 року по 29 серпня 2014 року (а.с. 6, 7) і 04 лютого 2009 року у сторін від шлюбу народився син ОСОБА_6 (а.с. 5).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року у справі № 183/4563/15, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволені. Стягнено аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 21 липня 2015 року і до повноліття дитини чи до змінення матеріального становища сторін, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та вирішено питання стосовно відшкодування судових витрат (а.с. 8).

Судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 10). Наразі дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька у більшому розмірі, а матеріальне становище позивача змінилось через зростання цін і збільшення потреб дитини, у зв'язку із подорослішанням (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 ст. 182 СК України викладено у наступній редакції "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, аліменти на дитину не можуть бути менші ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, разом з тим, суд приходить до висновку, що позивачем наведені обставини та надані належні та допустимі докази, які свідчать про зміну її матеріального стану, з моменту ухвалення рішення Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, і до дня подання позовної заяви про зміну розміру аліментів, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, однак, з урахуванням перебування на утриманні у відповідача неповнолітньої дитини від іншого шлюбу (а.с. 28), підлягають частковому задоволенню та необхідно змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400 грн. щомісяця на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; при цьому, суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано суду доказів того, що він не працює, не має постійного доходу і надає допомогу сину у інший спосіб, ніж сплата аліментів.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП немає, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5), на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400 гривень щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП немає, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6), на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя Г. Є. Майна