Постанова

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 703/2-1213/2011-ц

провадження № 61-28200св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Кредобанк»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2017 року у складі судді Бак М. Д. та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року у складі суддів: Джуги С. Д., Куштана Б. П., Мацунича М. В.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2011 року стягнуто солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») заборгованість за кредитним договором у розмірі 152 983 грн 18 коп. та судові витрати у розмірі 1 649 грн 83 коп. Звернуто стягнення на предмет застави - легковий автомобіль марки Volkswagen, модель Crafter 35, тип - фургон малотоннажний-В, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 2461, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, шляхом його реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження та за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмет застави, ухвалено задовольнити вимоги ПАТ «Кредобанк» за кредитним договором № 270/16-20 від 18 липня 2008 року.

19 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулася із заявою про перегляд заочного рішення. В поданій заяві зазначала, що копію заочного рішення від 09 грудня 2011 року отримала 12 травня 2017 року, а про існування вказаного рішення суду вона дізналась в бухгалтерії Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації 11 травня 2017 року, де на підставі постанови ВП №52888722 від 27 лютого 2017 року з неї розпочато стягнення боргу.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року, заяву про перегляд заочного рішення суду залишено без розгляду.

Ухвали судів мотивовано тим, що 19 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулася із заявою про перегляд заочного рішення, в якій зазначала, що копію заочного рішення від 09 грудня 2011 року отримала 12 травня 2017 року, а про існування вказаного рішення суду вона дізналась в бухгалтерії Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської РДА 11 травня 2017 року, в якому на підставі постанови ВП №52888722 від 27 лютого 2017 року з неї розпочато стягнення боргу. Згідно супровідних листів у справі копію заочного рішення ОСОБА_3 надіслано 14 грудня 2011 року, представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - 29 жовтня 2013 року. Як вбачається з матеріалів справи 18 листопада 2013 року ОСОБА_3 зверталася до суду із скаргою на дії та бездіяльність Виноградівського відділу ДВС щодо виконання виконавчого листа, виданого на підставі вказаного рішення суду від 09 грудня 2011 року, відкритого постановою державного виконавця Виноградівського ВДВС від 08 лютого 2012 року. Уподаній скарзі ОСОБА_3 вказувала на те, що саму постанову про відкриття виконавчого провадження нею отримано у вересні 2013 року, при цьому в постанові про відкриття виконавчого провадження також зазначено про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк» боргу, судових витрат та зазначено про звернення стягнення на предмет застави. В додатках до поданої скарги зазначено копію рішення суду та постанову про відкриття провадження. 28 жовтня 2013 року представник ОСОБА_3 звертався до суду із заявоюпро видачувиконавчого листа за №2-1213/11, який був направлений 27 січня 2012 року до Виноградівського ДВС, виданий на підставі заочного рішення, а також про можливість ознайомлення із даною справою та видати рішення Виноградівського районного суду. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 знала про наявність вказаного заочного рішення, а тому могла скористалась своїм правом на подачу заяви про перегляд заочного рішення значно раніше. Отже, заяву про перегляд заочного рішення заявником подано із значним пропуском строку на його подачу, питання про поновлення строку в заяві про перегляд заочного рішення не порушувала. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 була обізнана про розгляд даної справи Виноградівським районним судом, оскільки їй було надіслано судову повістку на перше судове засідання, копію ухвали про відкриття провадження та копію матеріалів заяви, що підтверджується наявним у справі супровідним листом та повідомленням про вручення поштового відправлення.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 просить скасувати ухвали судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, а не після того, як особа довідалась про існування рішення. Вона отримала копію заочного рішення 12 травня 2017 року та у визначений строк 19 травня 2017 року звернулася із заявою про його перегляд.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

21 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 09 грудня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 152 983 грн 18 коп. та судові витрати у розмірі 1 649 грн 83 коп. Звернуто стягнення на предмет застави - легковий автомобіль марки Volkswagen, модель Crafter 35, тип - фургон малотоннажний-В, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 2461, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, шляхом його реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження у рахунок погашення боргу за кредитним договором.

Відповідно до статті 228 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ОСОБА_3 звернулася із заявою про перегляд заочного рішення 19 травня 2017 року, посилаючись на те, що копію заочного рішення від 09 грудня 2011 року отримала 12 травня 2017 року, а про існування вказаного рішення суду вона дізналась в бухгалтерії Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської РДА 11 травня 2017 року.

Відповідно до статті 72 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою), право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно із частиною третьою статті 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов'язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 особисто отримала копію матеріалів позовної заяви та судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 09 листопада 2011 року, в період із вказаної дати до 12 травня 2017 року не вчиняла дій щодо ознайомлення з ходом провадження та отримання судового рішення, колегія суддів погоджується із висновками судів про те, що ОСОБА_3 не проявила сумлінності у захисті своїх інтересів, а тому подана нею у травні 2017 року заява про перегляд заочного рішення Виноградівського районного суду від 09 грудня 2011 року судом обґрунтовано залишена без розгляду.

Крім того, у скарзі на дії державного виконавця Молнар Е. О. зазначила, що про існування заочного рішення Виноградівського районного суду від 09 грудня 2011 року вона дізналася у вересні 2013 року, вказала заочне рішення у додатках до скарги.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 отримала копію заочного рішення у 2013 році, проте до травня 2017 року із заявою про його перегляд не зверталася.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведені обставини.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С.П. Штелик