Справа № 183/6506/17
№ 2/183/1179/18
21 травня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про:
розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 червня 2016 року органом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області,
позивач звернувся до суду з означеним позовом.
В обґрунтування позову посилається на те, що 10 червня 2016 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем на момент звернення з позовом. Вказує, що шлюбні відносини між сторонами припинено. Причиною розпаду сімї вказує відсутність порозуміння, конфлікти, приховування відповідачем доходів, зловживання спиртними напоями. Подальше спільне життя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим, таке буде суперечити її інтересам. Примирення не можливе. Зазначає, що після розірвання шлюбу дитина буде мешкати з нею, питання про утримання дитини буде вирішено окремо. Спору про поділ майна на час звернення з позовом немає. Прізвище після розірвання шлюбу просить змінити на дошлюбне.
Позивач в судове засідання не з`явився надавши заяву про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Просила залишити прізвище без змін.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов не подавав.
Позовна заява у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII.
Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до таких висновків.
10 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 78.
Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який станом на 20 грудня 2016 року проживає з позивачем /а.с.16, зворот/.
Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.
Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність спору між сторонами щодо наявності чи відсутності підстав для розірвання шлюбу.
При вирішенні спору суд виходить з таких норм законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
За ч.1 ст.106 СК України визначено, що подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Також, за ч.1 ст.107 СК України, шлюб розривається органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою одного із подружжя, якщо другий із подружжя: 1) визнаний безвісно відсутнім; 2) визнаний недієздатним.
Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу.
Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження фактів ведення сторонами спільного господарства на час розгляду справи, підтримання шлюбних стосунків або інших обставин, які-б вказували на те, що наявні підстави для не прийняття судом до уваги позиції позивача про відсутність між подружжям почуття любові та поваги, так само, як і на підтвердження підстав неможливості розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, того, що розірвання шлюбу суперечить справжній волі позивача або порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, про застосування судом процедури примирення подружжя не просив, підстави для такої процедури не навів, а судом самостійно таких підстав не встановлено - суд приходить до висновку, що аргументи позивача про фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин з відповідачем та неможливість збереження сім`ї, наведені в якості підстав для звернення з позовом обґрунтовані, підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.
Також, враховуючи те, що станом на момент розгляду справи сторони перебувають у шлюбі між собою та внаслідок наявності у сторін дитини не мають можливості подати до органів, що здійснюють державну реєстрацію розірвання шлюбу відповідну заяву, в силу вимог ст.106 СК України, позивач наполягає на відсутності бажання продовжувати сімейні відносини з відповідачем - суд приходить до висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересами позивача та інтереси позивача, в силу ст.112 СК України, неможливо захистити іншим шляхом, ніж шляхом ухвалення відповідного судового рішення. І в зв`язку з підтвердженням матеріалами справи факту того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу.
При цьому, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору в сумі 640,00 грн., задоволення позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3; зареєстрованої: АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4; зареєстрованого: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_2)- задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 10 червня 2016 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 78.
Під час державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін: «ОСОБА_4».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя Д.О. Парфьонов