Справа № 189/1801/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21.11.2018 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області, розглянувши матеріали заяви Приватного Акціонерного товариства «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «НВО «Созидатель» заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території, послуг з опалення та гарячого водопостачання, інфляційних витрат, три відсотки річних,-

встановив:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява Приватного Акціонерного товариства «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «НВО «Созидатель» заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території, послуг з опалення та гарячого водопостачання станом на 31.07.2018 року в розмірі 12204,48 грн, інфляційних витрат в розмірі 634,61 грн, три відсотки річних в розмірі 212,65 грн., судового збору в розмірі 176,20 гривень.

Ознайомившись із заявою та наданими до неї матеріалам, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Стаття 161 ЦПК України визначає вичерпний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Виходячи з приписів ст. 19 ч 3 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

З наданих суду документів вбачається, що договір № 790 про надання послуг з утримання житлового будинку від 30.12.2013 року, на який стягувач посилається як на підставу своїх вимог, не містить підпису ОСОБА_1, отже, суд не може зробити висновок, що 1)договірні відносини мають місце; 2) підтверджуються таким договором, оскільки не можна встановити, чи укладений взагалі такий договір.

З наданих суду документів вбачається, що договір № 791 про надання послуг з опалення і гарячого водопостачання від 30.12.2013 року, на який стягувач посилається як на підставу своїх вимог, також не містить підпису ОСОБА_1, отже, суд не може зробити висновок, що 1)договірні відносини мають місце; 2) підтверджуються таким договором, оскільки не можна встановити, чи укладений взагалі такий договір.

В договорах, окрім того, не зазначена ціна і вартість послуг, що унеможливлює встановити суму боргу за цими договорами.

Таким чином, суд не може встановити наявність договірних відносин та безспірність вимог стягувача на підставі поданих документів.

Згідно наданої виписки з особового рахунку №1-25079 станом на 10.07.2018 року вбачається, що борг станом на 01.01.2018 року складає 5 620,95 гривень.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, також відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З вищезазначеної заяви та викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також з поданих документів витікає, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість, щодо якої незрозуміло дату її виникнення, бо, виходячи з дати укладення договорів (2013 рік) і наявності заборгованості станом на 01.01.2018 року, яка складає 5 620,95 гривень, неможливо встановити, чи не сплив строк позовної давності.

Згідно п. 9 постанови № 14 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011року наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 161, 163, п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 165, 261 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити Приватному Акціонерному товариству «Науково-виробниче обєднання «Созидатель» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «НВО «Созидатель» заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території, послуг з опалення та гарячого водопостачання, інфляційних витрат, три відсотки річних.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 165 ЦПК України унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Чорна