АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 681/89/18
Провадження № 22-ц/792/453/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області у складі судді Горщара А.Г. від 24 січня 2018 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Полонська міська рада Хмельницької області, про встановлення факту користування земельною ділянкою.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В січні 2018 року ОСОБА_4, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту користування земельною ділянкою, вказувала, що її сім`я працювала в колгоспі ім. Щорса та у 1993 році їй було виділено земельну ділянку орієнтовною площею 0,15 га в масиві сінокосів вздовж меліоративного каналу в м. Полонне.

У 2017 році вона вирішила приватизувати дану земельну ділянку, однак у Головному управлінні Держгеокадастру в Хмельницькій області їй повідомили, що вказана земля виділена ОСОБА_5

Просила суд першої інстанції з метою отримання у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га на умовах ст.119 ЗК України, встановити факт постійного, добросовісного, безперервного користування зазначеною земельною ділянкою з 1993 року по теперішній час.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 24 січня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено заявнику її право звернення до суду із вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, незаконною, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про вирішення правовідносин у позовному порядку, не звернув увагу на вимоги ст.ст. 4, ч.2 315 ЦПК України. Щоб набути статусу особи, яка має право в подальшому звернутися до суду в позовному порядку, вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В засідання апеляційного суду апелянт не прибула, заявою від 02.03.2018 року підтримала апеляційну скаргу.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що з поданої заявником заяви про встановлення факту користування земельною ділянкою вбачається спір про право, який належить розглядати в порядку позовного провадження.

Такий висновок суду є обгрунтованим виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно акту обстеження земельної ділянки та припису про усунення перешкод у користуванні ділянкою Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 28 листопада 2017 року, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 1,37 га, яка розташована на території Полонської міської ради за межами міста на підставі державного акта належить на праві приватної власності ОСОБА_5

Частину вказаної землі площею 0,0849 використовує ОСОБА_4 без належних правовстановлюючих документів.

Полонським відділенням поліції встановлено наявність спору щодо використання земельних ділянок між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з однієї сторони та ОСОБА_8 та ОСОБА_9, з іншої сторони виникли цивільно-правові відносини по факту визнання тих чи інших прав на земельну ділянку.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Частиною 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Спір про право пов'язаний виключно з порушенням або оспорюванням суб'єктивного права, тобто, коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне. Звернення особи за судовим захистом у такому випадку зумовлюється неможливістю здійснити своє право через неможливість його довести відповідному органу або громадянам та на підставі її впевненості в існуванні права. Характерним для справ окремого провадження є положення, коли звернення особи до суду зумовлюється неможливістю здійснити своє право через недоведеність певної юридичної обставини, з існуванням якої закон надає особі відповідні права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ( ч.1 ст.4 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначено у ч.1 ст.315 цього Кодексу.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

ОСОБА_4 просить суд встановити факт користування нею земельною ділянкою протягом певного строку. Такий факт не відноситься до переліку, що міститься у ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Із змісту поданої ОСОБА_4 до суду заяви убачається, що вона має намір на підставі рішення суду про встановлення юридичного факту вирішити спір про набуття права власності на цю земельну ділянку за набувальною давністю.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається звернення ОСОБА_4 до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, пов'язується з наступним вирішенням нею спору про право.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 24 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 28 березня 2018 року

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуюча у першій інстанції: Горщар А.Г. Провадження № 22-ц/792/453/18

Доповідач: Грох Л.М. Категорія:ухвала