Справа № 558/52/18
номер провадження 2/558/36/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Хомяк О.О., з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_2 зазначає про те, що з відповідачем ОСОБА_3 перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 21 липня 2012 року в Боремельській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають протилежні погляди на життя, що було причиною постійних конфліктів у сімї. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено та шлюбні відносини фактично припинені. Протягом останніх двох з половиною років з відповідачем спільно не проживає. Вона проживає з дитиною окремо, а відповідач не підтримує з ними ніяких відносин. Вважає, що надання строку для примирення не виправить стан їхніх відносин, оскільки спроби примирення між ними в минулому не дали жодних результатів. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини.

На підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2016 року належать до стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З часу ухвалення рішення суду змінився рівень життя, дитина підросла, збільшилися витрати на утримання дитини. Самостійно вона не взмозі в повній мірі забезпечити матеріальні потреби дитини, оскільки не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач, крім сплати 500,00 гривень аліментів щомісячно, жодної іншої допомоги дитині не надає, участі у її вихованні не приймає, не цікавиться її життям. Крім того, 8 липня 2017 року набрали законної сили зміни до Сімейного кодексу України, відповідно до яких розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є фізично здоровою людиною, інших утриманців не має, його місце роботи їй не відомо. Домовленості щодо добровільного збільшення щомісячної сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Мінімальні витрати на утримання дочки на місяць становлять 2000,00 гривень.

З вказаних підстав у позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3, що був зареєстрований 21 липня 2012 року в Боремельській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 02, та збільшити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до 1000 гривень щомісячно з наступною індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, і стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала. Уточнивши свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_2 просила розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3, що був зареєстрований 21 липня 2012 року у Боремельській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 02, а після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Станіславська; збільшити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, і стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не зявився. До суду надіслав заяву, в якій зазначав про те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 визнає в повному обсязі. Надання строку для примирення вважає не потрібним. Не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_2 в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог, не встановлено.

Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В силу вимог ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно Свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ № 075657 (а.с. 5) сторони по справі зареєстрували шлюб 21 липня 2012 року в Боремельській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 02.

Згідно Свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 234425 (а.с. 6) встановлено, що ОСОБА_4, народилася 21 березня 2015 року, її батьком вказаний відповідач ОСОБА_3, а матірю позивач ОСОБА_2.

В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

В підготовчому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення.

Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача.

Спорів між сторонами про поділ майна, на час розгляду справи, немає.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та відновлення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища - Станіславська.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2016 року належать до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 8).

В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищенаведеного, позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначає, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704,80 гривень, що був сплачений позивачем на час подання до суду позовної заяви за вирішення вимог в частині розірвання шлюбу.

До позовної заяви позивачем ОСОБА_2 додано довідку № 485 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 44 від 23 січня 2018 року (а.с. 14, 15), згідно яких встановлено, що за надання правничої допомоги (складання позовної заяви, надання правової інформації з питань розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів) позивачем ОСОБА_2 було сплачено 600,00 гривень.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2, понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги в розмірі 600,00 гривень та 704,80 гривень сплаченого позивачем судового збору (а.с.1).

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень у зв?язку з розглядом вимог позивача щодо збільшення розміру аліментів, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року про те, що позовні вимоги майнового та немайнового характеру оплачуються судовим збором окремо та щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру.

Суд також враховує, що на час подання до суду позовної заяви про збільшення розміру аліментів позивач ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору.

Підстав для звільнення відповідача ОСОБА_3 від сплати судового збору не встановлено.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 3, 55, 84, 105, 110, 112, 141, 180-184, 192 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст.ст. 105, 109, 112-114, 180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 197, 200, 206, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовільнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (жителькою с. Боремель, вул. Колгоспна, буд. 7, Демидівського району Рівненської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), що зареєстрований 21 липня 2012 року в Боремельській сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 02 (Два).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище Станіславська.

Змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 5 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, жительки с. Боремель, вул. Колгоспна, 7, Демидівського району Рівненської області), аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 (Сімсот чотири) гривні 80 копійок та понесені витрати на надання правничої допомоги в розмірі 600,00 (Шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (Сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 3 березня 2018 року.