Справа № 274/4736/17
Провадження № 2/0274/907/18
Рішення

Іменем України

(заочне)

16.11.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Бердичівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, від якого мають двоє дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, вже більше трьох років відповідачка не проживає разом з ними, проживає окремо. Діти проживають разом з ним, він виховує їх самостійно без будь-якої допомоги матері. З моменту окремого проживання відповідачка не відвідує доньку та сина, не цікавиться життям дітей, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей вона не надавала і не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. На підставі чого, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей.

Позбавлення відповідачки батьківських прав є мірою сімейно-правової відповідальності, має на меті насамперед захист інтересів неповнолітніх дітей.

Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися. Від представника позивача - адвоката ОСОБА_5 в черговий раз надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв"язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Однак дана заява жодними доказами не підтверджена.

Від позивача надійшла письмова заява, згідно якої справу просить розглянути у його відсутності. Позов підтримує повністю, просить суд позбавити відповідачку батьківських прав, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Також в зазначеній заяві просить клопотання його представника ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи відхилити, наполягає на розгляді його позову.

Відповідачка суду заперечень на позовну заяву не надала, до суду не з'явилася, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомила.

Представник органу опіки та піклування Бердичівської РДА Хоренко О.І. на адресу суду надав письмову заяву, згідно якої розгляд справи просять провести у відсутності представника. Позов підтримують в повному обсязі, не заперечують проти позбавлення батьківських прав відповідачку.

Заяви сторін долучено до матеріалів справи.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши надані позивачем документи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 12.01.2006) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 09.04. 2010) їх батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 5, 6).

Як вбачається з характеристики, виданої сільським головою Скраглівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області , на ім"я ОСОБА_1, 1972 р.н., останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Одружений, виховує двоє дітей, проживає в будинку разом з матір"ю, трудолюбивий, працевлаштований, не конфліктує, користується авторитетом (а.с. 7).

Факт реєстрації та проживання позивача ОСОБА_1, 1972 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживають за даною адресою без реєстрації, також підтверджується довідкою Скраглівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а.с. 30).

Як вбачається з довідки за підписом директора Скраглівської загальноосвітньої школи I-III ступенів ОСОБА_4, 2002 р.н. та ОСОБА_4 2010 р.н. дійсно навчаються у 8-му та 1-му класах навчального закладу з січня 2017 року. Вихованням дітей займається батько ОСОБА_1 Мати не приймає участі у вихованні дітей, жодного разу у школі не була (а.с. 32).

Згідно довідки-характеристики, виданої головою Садківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області на ім"я ОСОБА_2, 1982 р.н., остання зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2. За даною адресою також зареєстровані діти: ОСОБА_3, 2002 р.н. та ОСОБА_4, 2010 р.н., які на даний час з матір"ю не проживають, оскільки вона життям і здоров"ям дітей не цікавиться. Діти часто були голодні, пропускали заняття в школі. Байдужа до проблем сім"ї та дітей, зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Присадибну ділянку не обробляє належним чином. Підсобного господарства не має. Сім"я ОСОБА_2 є неблагополучною і знаходиться на обліку у виконкомі сільської ради (а.с. 28).

Відповідно до висновку Бердичівської РДА, як органу опіки та піклування, останній прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з тих підстав, що відповідачка не проживає разом з дітьми, не відвідує доньку та сина, не цікавиться життям дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, шкільні батьківські збори не відвідує, не забезпечує належний медичний догляд дітей, не готує їх до самостійного життя, не спілкується з дітьми взагалі.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_2 самоусунулася від виконання батьківських обов"язків по відношенню до дітей (а.с. 8).

Позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно відповідачки, але вона свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує їх належними умовами для навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не бере участі у забезпеченні дітей необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання ними освіти. Всі ці функції на даний час виконує позивач ОСОБА_1

Згідно приписів статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 Постанови пленуму Верховного суду України N 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Згідно приписів частини другої статті 150 та частини другої статті 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Згідно приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а саме позбавлення ОСОБА_2, 1982 р.н., батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_3, 2002 р.н. та ОСОБА_4, 2010 р.н.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"; Конвенцією «Про права дитини»; Законом України «Про охорону дитинства»; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265,268,354 ЦПК України; статтями 150, 157, 164, 165, 166 СК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Бердичівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженку с. В.Гадомці Бердичівського району, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 22 листопада 2018 року.

Головуючий Т.М. Вдовиченко