Провадження № 2/331/103/2018
Справа № 331/5692/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; фактичне місце проживання: 70101, Запорізька обл.., Новомиколаївський район, смт. Новомиколаївка, вул. Сонячна (Кірова), буд. № 10) до ОСОБА_3 (місце проживання: 69000, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади (Гудименко)АДРЕСА_1) про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку,

В С Т А Н О В И В:

17.08. 2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1/4 частки заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06 серпня 2016 року вона знаходиться у шлюбі з ОСОБА_3, який зареєстрований Олександрівським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 208.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні.

З березня 2017 року вона та ОСОБА_3 не перебувають у шлюбних відносинах, оскільки мешкають окремо. ОСОБА_3 не приймає участі у житті та вихованні сина, а також не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

У звязку з тим, що добровільно узгодити питання щодо сплати аліментів вона та ОСОБА_3 не змогли, вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина.

Крім того, у звязку з народженням 03 грудня 2016 року сина вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, її єдиним джерелом доходу є допомога при народженні дитини, яка виплачується їй щомісячно в розмірі 860,00 грн.

Вважає, що у відповідності до ст.ст. 80, 84 Сімейного кодексу України, вона має право на утримання її ОСОБА_3 до досягнення дитиною 3-х років у вигляді аліментів.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу ОСОБА_3 щомісячно, з дати подання позову і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років.

Позивач та її представник, кожен в окремості, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, посилаючись на їх обґрунтованість та доведеність, просили суд при ухваленні по справі рішення окрім фактів викладених по тексту позову та доданих до нього документів врахувати відповідь на відзив відповідача та додані до неї письмові докази.

Відповідач ОСОБА_3 або його представник, кожен в окремості, у судове засідання, призначене на 20 березня 2018 року, без поважних причин не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи письмові докази.

16 лютого 2018 року в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5В проти позову позивача заперечувала з підстав, зазначених по тексту письмових заперечень ОСОБА_3, долучених до матеріалів справи, додатково долучивши до матеріалів письмові докази щодо незадовільного матеріального стану відповідача, зокрема копію трудової книжки ОСОБА_3, з якої вбачається, що останній звільнений з основного місця роботи та наразі перебуває на обліку у Правобережному центрі зайнятості; копію декларації ПП «Хорт-Дизель» за 2017 рік, директором якого є ОСОБА_3, з якої вбачається, що підприємство не має прибутків; копії квитанцій про добровільну сплату ОСОБА_3 на користь позивача аліментів на утримання сина; копію заяви ОСОБА_3 щодо здійснення відрахувань із заробітної плати в рахунок сплати аліментів на утримання старшої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.(а.с. 65-72)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2017 року провадження у справі відкрито ( а.с. 11).

06.12.2017 р. від відповідача по справі до суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву, з доданими до них документами. З письмових заперечень відповідача від 06.12.2017р. вбачається, що він проти позову заперечує, оскільки відповідно до норм ч. 4 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Він офіційно працює в КВЩНЗ «Запорізький педагогічний коледж» ЗОД та отримує заробітну плату, яка фактично є єдиним джерелом його доходу. Є батьком двох дітей: ОСОБА_6, 30.09.2011р.н., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. На підставі його заяви від 31.10.2016р. кожного місяця з його заробітної плати відраховуються аліменти в розмірі 25% на утримання сина ОСОБА_7. На підставі наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2017р. з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі ? частини щомісячно від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку, які є пенсіонеркою та отримують пенсію у незначному розмірі, а тому на нього покладено вирішення соціально-побутових потреб батьків. Вважає, що у сукупності, всі перелічені обставини переконливо вказують на відсутність у нього можливості надавати ОСОБА_1 матеріальну допомогу на її утримання в період її перебування у відпустці по догляду за дитиною. Вважає, що оскільки шлюб між ним та ОСОБА_1 є нетривалим, то на підставі п. 1 ст. 83 Сімейного кодексу України, ОСОБА_1 позбавлена права на її утримання. На підставі вищезазначеного, просить суд відмовити позивачу у задоволенні її позову про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина. (а.с. 30-50)

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

22.02.2018р. від позивача по справі до суду надійшла відповідь на відзив відповідача, з якої вбачається, що аліменти на утримання сина ОСОБА_8 відповідач дійсно сплачує в добровільному порядку, але не в повному обсязі. Посилання відповідача на сплату аліментів за рішенням суду є неспроможними, оскільки судовий наказ від 19 серпня 2017 року нею до виконання не предявлявся, а відповідачем здійснюються процесуальні дії щодо його скасування, зокрема подача апеляційної скарги на ухвалу суду від 04 вересня 2017 року про справі про скасування судового наказу. Вважає, що посилання ОСОБА_3 на те, що на його утриманні перебувають батьки пенсійного віку є неспроможними та на їх підтвердження суду не надано жодного належного та допустимого доказу, а надана копія паспорту батька відповідача не несе будь-якої доказової бази щодо тяжкого матеріального становища батьків відповідача та необхідність його участі у їх соціально-побутових витратах. Проти посилань відповідача на нетривалість їх шлюбу та застосування судом ст.. 83 СК України зазначає, що нетривалість шлюбних відносин є терміном відносним, додатково зазначає, що шлюбу не був фіктивним та до сьогоднішнього часу вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, а тому посилання відповідача на необхідність застосування ст.. 83 СК України є неспроможними. Припускає, що відповідач ОСОБА_3 навмисно звільнився з основного місця роботи з метою штучного впливу на розмір аліментів, оскільки дохід він продовжує отримувати у вигляді виплати «допомога по безробіттю». Додатково зазначила, що отримуваних коштів, соціальної допомоги при народженні дитини, у розмірі 860,00 грн. щомісячно не достатньо для повноцінного утримання дитини, яка станом на лютий 2018 року значиться на обліку у лікаря педіатра та страждає на харчову алергію.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги пояснення позивача та її представника, представника відповідача, письмові заперечення відповідача та пояснення позивача на відзив відповідача, додані до справи копії документів, приходить до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 06 серпня 2016 року ОСОБА_1 знаходиться у шлюбі з ОСОБА_3, який зареєстрований Олександрівським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 208. (а.с. 3)

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає з ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. (а.с. 4, 7)

З березня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебувають у шлюбних відносинах, оскільки мешкають окремо. ОСОБА_3 не приймає участі у житті та вихованні сина, а також не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

У звязку з народженням 03 грудня 2016 року сина ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, її єдиним джерелом доходу є допомога при народженні дитини, яка виплачується їй щомісячно в розмірі 860,00 грн.

Згідно з ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Стаття 84 СК України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і у разі розірвання шлюбу.

Таким чином, право на утримання (аліменти) від чоловіка - батька дитини, має дружина, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін по справі, непрацездатний стан позивача (знаходження у відпустці по догляду за дитиною, якій на момент розгляду трохи більше 1 року), зважаючи на передбачений законом обов'язок чоловіка - батька дитини, утримувати дружину до досягнення дитиною 3-х років, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частин щомісячно з 17 серпня 2017 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, трьох років 03 грудня 2019 року.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

При визначенні розміру аліментів у вищезазначеному розмірі суд враховує те, що відповідач до грудня 2017 року офіційно працював у Комунальному вищому навчальному закладі «Запорізький педагогічний коледж» Запорізької обласної ради та мав регулярний дохід, проте аліменти на утримання сина ОСОБА_8 сплачував не регулярно та не в повному обсязі; з 05.02.2018р. ОСОБА_3 перебуває на обліку у Правобережному центрі зайнятості м. Запоріжжя та отримує допомогу по безробіттю; на підставі заяви ОСОБА_3 від 31.10.2016р. кожного місяця з його заробітної плати до дня звільнення відраховулися аліменти в розмірі 25% на утримання сина ОСОБА_7; на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2017р. з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі ? частини щомісячно від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 34-36, 39-49, 68)

Крім того, при визначенні розміру аліментів по зазначеній справі, судом також враховано визначені у ч. 9 ст. 7 СК України загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність.

Одночасно, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо відсутності у нього можливості надавати ОСОБА_1 матеріальну допомогу на її утримання в період її перебування у відпустці по догляду за дитиною щодо знаходження у нього на утриманні батьків пенсійного віку, оскільки на підтвердження зазначеного факту відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу. Надання суду копії паспорту громадянина України на імя ОСОБА_9 підтверджує лише факт наявності у відповідача батька пенсійного віку, але не несе будь-якої доказової бази щодо тяжкого матеріального становища батьків відповідача та необхідність його участі у їх соціально-побутових витратах. (а.с. 39-38)

Одночасно, суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо нетривалість їх шлюбу та застосування судом ст.. 83 СК України при вирішенні цього спору, оскільки положення статті 83 СК України регулюють позбавлення права на утримання одного з подружжя з підстав, визначених ст.. 75 СК України, а не підстав визначених ст.. 84 СК України, які є предметом спору в даній справі.

Тобто, стороною відповідача посилання на ст.. 83 СК України є безпідставними та помилковими, оскільки наведені в зазначеній статті регулюють інші підстави отримання аліментів, які позивачем не заявлені та не є предметом спору.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становив 1600,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 640,00 грн.

Керуючись статтями ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст.. 80, 84 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; фактичне місце проживання: 70101, Запорізька обл.., Новомиколаївський район, смт. Новомиколаївка, вул. Сонячна (Кірова), буд. № 10) задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 бригади, буд. 16 «а»АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (ІПН НОМЕР_2), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично мешкає за адресою: Запорізька обл.., Новомиколаївський район, смт. Новомиколаївка, вул. Сонячна (Кірова), буд. № 10, на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частин від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 17 серпня 2017 року і до досягнення ОСОБА_4, 03 грудня 2016 р.н, трирічного віку 03 грудня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 бригади, буд. 16 «а»АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір за подання позову майнового характеру в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Роз'яснити сторонам, що у відповідності зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений чи збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Повний текст судового рішення складено 29 березня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

20.03.2018