РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15196/18

пр. № 2/759/6710/18

14 листопада 2018 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Медвідчук В.В.,

з участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в вересні 2018 року через представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 26.07.1987 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 3531.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 26.07.1987 між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 3531, від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей, позивач вказує, що у нього з дружиною спільне сімейне життя не склалося, стосунки з часом погіршились, у зв'язку із чим подальше підтримання шлюбних відносин є неможливим, він з відповідачем не ведуть спільного господарства не підтримують подружніх стосунків, понад дванадцять років проживають окремо, шлюб має лише формальний характер, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, враховуючи викладене, посилаючись на ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 29 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, представник позивача направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності сторони позивача, вказуючи, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала, зазначала, що вона з позивачем з 2008 року проживають окремо не ведуть спільного господарства, крім того, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити прізвище «Сапожнікова».

Згідно з ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище Товба) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1987 року, про що є актовий запис № 3531 (а.с. 7 - свідоцтво про шлюб).

В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з2008 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 223, 263, 265, 273, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 липня 1987 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що є актовий запис № 3531 - РОЗІРВАТИ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В.П'ятничук