Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

30 листопада 2018 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Шевченко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Зіньковської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: вул. Єгорова, 2а/16, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, Україна, до ОСОБА_2, місце реєстрації якої за адресою: вул. Короленка, 4, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна, про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 16 травня 1987 року, зареєстрованому міським відділом РАЦС м. Лисичанська, актовий запис № 356. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинені з 2006 року через те, що не зійшлись характерами. Рішення позивача остаточне. На примирення не згоден. Вважає що сімю зберегти не можливо. Просив розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву суду не надала.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло відзив на позовну заяву, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД №462204, виданого 16.05.1987 року відділом РАЦС м. Лисичанська, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 16 травня 1987 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 356. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1.

З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення йому не потрібен.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 206, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання якого за адресою: вул. Єгорова, 2а/16, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, Україна, до ОСОБА_2, місце реєстрації якої за адресою: вул. Короленка, 4, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 травня 1987 року відділом РАЦС м. Лисичанська, актовий запис №356 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання якого за адресою: вул. Єгорова, 2а/16, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, Україна та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації якої за адресою: вул. Короленка, 4, м. Лисичанськ, Луганська область, Україна - розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Шевченко