ЄУН № 336/6581/17
пр. № 2/336/497/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, вказавши, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, яку придбав на підставі договору купівлі-продажу у ОСОБА_2 05.09.2017 року. У вказаній квартирі залишився зареєстрованим колишній власник квартири - відповідач ОСОБА_2, хоча за умовами укладеного договору мав знятись х реєстрації до 05.10.2017 року. Оскільки відповідач не є членом родини позивача, законних підстав для користування квартирою не має, тож позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 58 в будинку № 21 по вул. Миколи Корищенка у м. Запоріжжя.

Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог не заперечуючи проти винесення заочного рішення.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у звязку з відсутністю відомостей про місце проживання (перебування), у судове засідання не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності третьої особи та її представника.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с. 7-8).

Попереднім власником квартири та її продавцем був ОСОБА_2, який відповідно до п. 10.2 договору зобовязався знятий з реєстрації у відчужуваній квартирі не пізніше 05.10.2017 року.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована 05.09.2017 року на праві приватної власності за ОСОБА_1 (а.с. 37-40).

На час розгляду справи в квартирі зареєстрований проживаючим відповідач ОСОБА_2 з 1991 року, що підтверджено довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання (а.с. 12).

При вирішенні справи суд виходить з такого.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що встановлено ч. 1ст. 316 ЦК України. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном - ч. 1ст. 317 ЦК України.

Стаття 391 ЦК України надає право власнику майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Статтею 406 ЦК України визначено, що сервітут припиняється у разі:

1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом;

2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут;

3) спливу строку, на який було встановлено сервітут;

4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту;

5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд;

6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_2 як колишній власник квартири продав її позивачеві, тож одночасно і втратив право користування вказаною квартирою, однак, зобовязавшись знятись з реєстрації, обовязку свого не виконав та з реєстрації не знявся.

Відповідач не є членом сімї позивача, будь-яких законних підстав для користування квартирою не має.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, повністю підтверджені наданими доказами, тож вважає можливим застосувати обраний позивачем спосіб захисту прав, а саме визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 58 в будинку № 21 по вул. Миколи Корищенка у м. Запоріжжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаємо наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_2.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 84, .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк