Справа № 346/5067/17
Провадження № 2/346/279/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої- судді ОСОБА_1,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради ОТГ Коломийського району про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 23.02.2016 року померла його тітка ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, так як заповіту спадкодавець не склала.

Відповідно до вимог ст. 1265 ЦК України він, позивач, є спадкоємцем пятої черги за законом. Інших спадкоємців за законом немає, оскільки тітка сімї не мала, а його, позивач батько ОСОБА_5 помер ще 30 травня 1978 року. Так як тітка була одинока, то він, позивач, доглядав її, допомагав матеріально. Після смерті він похоронив тітку.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року йому визначено додатковий строк для прийняття спадщини. У визначений судом додатковий строк він подав до Першої Коломийської районної державної контори заяву про прийняття спадщини, а тому згідно вимог ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв її.

До складу спадкової маси ввійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в смт. Печеніжин, вул. Яршиця, 14 Коломийського району Івано-Франківської області.

11.10.2017 року нотаріус винесла постанову, якою відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з причин відсутності правовстановлюючого документа та реєстрації права власності за померлою ОСОБА_4.

За таких обставин він не може оформити своє право на спадкове майно, а тому змушений відповідно до вимог ст. 392 ЦК України за захистом свого права звернутись до суду.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» №58374 від 29.03.2017 року будинок №14 по вул. Яршиця (раніше вул. Чкалова, 24) в смт. Печеніжин Коломийського району зареєстровано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності по ? частці за кожним на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.08.1963 року виконкомом ОСОБА_3 селищної Ради а підставі рішення №17 від 15.08.1963 року.

18 жовтня 1976 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 були: ОСОБА_7 - його дружина та діти:Луцак ОСОБА_8 та його, позивача батько ОСОБА_5. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на момент смерті проживали разом із спадкодавцем, а тому фактично вступили в управління та володіння спадковим майном і ? частка будинку з господарськими спорудами, яка належала спадкодавцю ОСОБА_6 розподілилася між ними по ? частці.

23 квітня 1983 року померла ОСОБА_7 Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після її смерті була її дочка ОСОБА_9, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, вважалася такою, що прийняла спадщину і з цього часу стала власником будинку з господарськими будівлями та спорудами №14 по вул. Яршиця в смт. Печеніжин в цілому.

В 1987 році житловий будинок А, на який було видано свідоцтво у звязку з аварійністю було знесено та з дозволу селищної ради збудовано інший житловий будинок і 2 сараї. Нерухоме майно складається із житлового будинку Ж, сараю З та сараю К, які не зареєстровані. Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. За змістом зазначеної норми випливає, що виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права.

23.02.2016 року ОСОБА_4 померла і право власності на будинок згідно вимог ст. 346 ЦК УРСР ,припинилося.

Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, позначений літерою Ж з господарськими будівлями і спорудами: сарай З, сарай К, що розташовані в смт. Печеніжин, вул. Яршиця, 14 Коломийського району Івано-Франківської області.

Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради ОТГ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно чинного законодавства, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідност.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті . Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що згідно повторного свідоцтва про народження серії ЯЛ №844093 ОСОБА_4 народилась 10.05.1939 року, а її батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 11).

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..ст. 126, 133, 135 СК України ОСОБА_5 народився 22.01.1931 року, а його батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.12).

Згідно повторного свідоцтва про народження серії1-НМ №097021 ОСОБА_2 народився 18.05.1957 року, його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_10 (а.с.9), який змінив імя з ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про зміну імені серії 1-НМ №004556 (а.с.10).

18 жовтня 1976 року ОСОБА_6 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть виданого повторно серії І-НМ №237758 30.05.1978 року (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 були: ОСОБА_7 - його дружина та діти:Луцак ОСОБА_8 та його, позивача батько ОСОБА_5. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на момент смерті проживали разом із спадкодавцем і фактично вступили в управління та володіння спадковим майном по 1/4ч. кожна від належної на день смерті спадкодавеві 1/2 ч. спірного будинковолодіння.

23 квітня 1983 року померла ОСОБА_7 Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після її смерті була її дочка ОСОБА_9, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, і з цього часу стала власником будинку з господарськими будівлями та спорудами №14 по вул. Яршиця в смт. Печеніжин в цілому.

Встановлено, що згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів №58374 від 29.03.2017 року ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності №415, виданого 25.08.1963 року виконкомом ОСОБА_3 селищної Ради на підставі рішення №17 від 15.08.1963 року належить на праві приватної спільної часткової власності ? частка в нерухомому майні, що знаходиться в смт. Печеніжин, вул. Яршиця, 14 (Чкалова, 24), а ? частка належить ОСОБА_7. (а.с.23).

Крім того довідкою ОСОБА_3 селищної ради ОТГ №2091 від 24.10.2017 року підтверджується те, що спадкодавцем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Яршиця, 14 та не приватизовані земельні ділянки, що знаходяться в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області. Господарство станом на 01.07.1990 року відносилось до робітничого двору. На момент смерті ОСОБА_6 18.10.1976 року у спадковому будинку по вул. Яршиця, 14 були зареєстровані:Луцак ОСОБА_12, 10.03. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 23.04.1983 р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла 23.02.2016 р.. На момент смерті ОСОБА_7 у спадковому будинку буди зареєстровані: ОСОБА_4. На момент смерті ОСОБА_4, 23.02.2016 року у спадковому будинку ніхто не був зареєстрований. Заповіти від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виконкомом ОСОБА_3 селищної ради не посвідчувалися. Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як спадкоємець за законом фактично вступила в управління спадковим майном ОСОБА_4. (а.с. 14).

В 1987 році житловий будинок А, на який було видано свідоцтво, у звязку з аварійністю було знесено та з дозволу селищної ради збудовано новий житловий будинок і 2 сараї. Спірне нерухоме майно складається із житлового будинку Ж, сараю З та сараю К, котрих не зареєстровано. Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

23.02.2016 року ОСОБА_4 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №252669 виданого повторно (а.с. 5) .

Згідно довідки ОСОБА_3 селищної ради ОТГ №1489 від 28.07.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 15.03.1954 року по день своєї смерті 23.02.2016 року була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3 (с.15).

Згідно довідки №1490 від 28.07.2017 р. ОСОБА_3 селищної ради ОТГ, спадкодавиці ОСОБА_4, належав житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Яршиця, 14 та не приватизовані земельні ділянки, що знаходяться в смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області. Господарство станом на 01.07.1990 року відносилось до робітничого двору. На момент смерті ОСОБА_4, 23.02.2016 року у спадковому будинку ніхто не був зареєстрований. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконкомом ОСОБА_3 селищної ради не посвідчувався (а.с.16).

Позивач ОСОБА_2 як спадкоємець пятої черги за законом звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами спадкової справи №183/2017 від 23.05.2017 року.

Однак, постановою державного нотаріуса Першої Коломийської РДНК від 11.10.2017 року позивачу ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю право встановлювального документа на житловий будинок (а.с. 17).

З оголошення газети «Вільний голос» від 16.11,2017 року вбачається, що втрачене свідоцтво про право власності №415 на житловий будинок №14 по вул. Яршиця в смт. Печеніжин, видане 25.08.1963 року виконкомом ОСОБА_3 селищної ради на підставі рішення №17 від 15.08.1963 року на імя ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вважати недійсним (а.с.32).

Як вбачається із повідомлення першої Коломийської РДНК №31/01-16 від 16.01.2018 р., згідно даних Алфавітних книг та Спадкового реєстру (інформаційні довідки із спадкового реєстру №№50529038, 50529047, 50529088, 50529101) після смерті ОСОБА_7, померлої 23.04.1983 року, ОСОБА_6. померлого 18.10.1976 року спадкові справи відсутні.

Згідно звіту №SY171011-007 від 11.10.2017 р. ТОВ «Українське бюро приватизації та оцінки майна» про оцінку майна, що знаходиться в смт. Печеніжин, вул. Яршиця, 14 (Чкалова, 24), ринкова вартість вказаного будинковолодіння становить 57914 грн. 92 коп. (а.с.18-19).

Згідно даних технічного паспорту будинковолодіння, що знаходиться в смт. Печеніжин, вул. Яршиця, 14 (Чкалова, 24) Коломийського району складається із : житлового будинку - літ. Ж, сараїв літ. З,К (а.с. 20-22).

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід визнати за позивачем в порядку спадкуванняи право власності на житловий будинок, позначений літерою «Ж» з господарськими будівлями і спорудами: сарай «З», сарай «К», що розташовані в смт. Печеніжин, вул. Яршиця, 14 Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі наведеного та ст.ст. 392,1223,1225,1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами: два сараї, загальною вартістю 57914 гривень 92 копійки в смт. Печеніжин, вул. Яршиця, 14 Коломийського району Івано-Франківської області, що залишились після смерті ОСОБА_4, померлої 23 лютого 2016 року в с-щі Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Беркещук Б. Б.