Номер провадження: 22-ц/785/2674/18
Номер справи місцевого суду: 520/7584/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

ОСОБА_2,

за участю:

секретаря Цихиселі Л.Р.,

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,

встановила:

30.06.2017 року позивач ОСОБА_3Є звернулася до суду з позовною заявою та після її уточнень просила розділити майно, набуте під час шлюбу і яке є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши відповідачу ОСОБА_5 в натурі квартиру №76 у будинку №22 а, по пр-ту Ак. Глушка у м. Одесі, загальною площею 48,5 кв. м, у тому числі житловою площею 29,4 кв.м, яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу на імя ОСОБА_5 ринковою вартістю 1 280 000,00 гривень, автомобіль марки Mercedes-benz ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN:4JGDA5HB5DAСМ3, зареєстрований на імя ОСОБА_5, придбаний 10.10.2012 року вартістю 35 000 дол. США; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у сумі 1 160 416,00 гривень та 69 833,50 дол. США в національній валюті України по курсу Національного Банку України на день винесення рішення.

13.07.2017 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, діюча на підставі довіреності, надала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне майно: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,5 кв.м., у тому числі житловою площею 29,4 кв.м., яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу на ім'я ОСОБА_5, серія та номер: 6-1322, виданого 28.07.2016 року Третьою Одеською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 30795161 від 05.08.2016 року та автомобіль марки Mercedes-benz ML 350, реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN:4JGDA5HB5DAСМ3, зареєстрований на імя ОСОБА_5, придбаний 10.10.2012 року.

При цьому позивач посилалась на те, що предметом спору є право власності позивача на частину спільного майна подружжя, яке потребує захисту та на сьогоднішній день існує реальна можливість того, що дії відповідача з приводу відчуження майна на користь третіх осіб можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову було задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування даної судової ухвали, та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної судової ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, в редакції, яка була чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України в тій же редакції, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливить подальше виконання рішення суду. А одним із видів забезпечення позову може бути накладення арешту на майно, яке належить лише відповідачеві.

Аналогічні по своїй суті вимоги щодо підстав і видів забезпечення позову містяться в ст.ст. 149, 150 ЦПК України, який набрав чинності 15.12.2017 року.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є майно, про поділ якого як спільного майна подружжя, ставить питання позивач ОСОБА_3, та яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірне майно, виконання судового рішення в майбутньому може бути неможливим або утрудненим.

З огляду на викладене, у суду першої інстанції були всі правові підстави для накладення арешту на спірне нерухоме і рухоме майно.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду відповідає зазначеним вимогам, є законною і обґрунтованою, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У звязку з цим, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 11.04.2018р.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_7

ОСОБА_2