Справа № 444/2494/17
Провадження № 2/444/187/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострачення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до виконавчого листа №466/406/14-ц виданого Шевченківським районим судом м.Львова з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача стягувались аліменти на утримання дитини у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно, а з лютого місяця 2017 року у розмірі 1000 грн. щомісячно. Жовківський ВДВС Львівської області здійснює виконання рішення про стягнення аліментів, позивач отримує аліменти, проте нерегулярно та не в повному обсязі. Відповідно до розртахунку заборгованості по аліментах Жовківського ВДВС станом на 01.02.2017 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивача становить 3241,00 грн. , а за 2017 рік станом на 08.08.2017 року становить 1025,00 грн.

Відповідач ухиляється від сплати аліментів встановлених рішенням суду, а тим самим і від виконання свого обов»язку по утриманню дитини, передбаченого СК України.

Відповідно до розрахунку проведеного у відповідності до ст.196 СК України станом на 01.08.2017 року пеня за прострочення сплати аліментів складає 21538,00 грн.

Зазначає , що відповідач ухиляючись від сплати аліментів протягом тривалого часу грубо порушує гарантовані законом права дитини. Стягнення пені за прострочення сплати аліментів є передбаченим законом методом забезпечення виконання зобов»язання батька по утриманню дитини.

А тому, позивач просить з відповідача в її користь стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів станом на 01.08.2017 року у розмірі, що складає 21538 грн.

Позивач в судовому засіданні повідомила, що позов підтримала просила суд з наведених у позові підстав такий задоволити в повному розмірі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, окрім того на адресу суду подав письмовий відзив щодо позовних вимог. Вважає, що припроведенні розрахунку про стягнення із нього неустойки за прострочення аліментів позивачем застосована хибна методика розрахунку пені. Окрім того, зазначає що у доданому до позовної заяви розрахунку коштів отриманих стягувачем по аліментах станом на 01.02.2017 року містяться неточності. Так із розрахунку вбачається заборгованість у розмірі 600,00 грн. , однак ця сума ним сплачена в повному розмірі , що підтверджується квитанцією АТ «БанкФінанси та Кредит» від 14.10.2014 року , також вбачається заборгованість за липень 2015 року у сумі 600,00 грн. ця заборгованість сплачена ним у сумі 1200,00 грнщо підтверджується дублікатом квитанції ПАТ «ПриватБанк» від 29.07.2015 року . А тому з врахуванням відзиву, просив суд позов задоволити частково та стягнути з нього пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 5028 грн. 00 коп.

Заслухавши думку сторін по справі, оглянувши відзив відповідача на позов, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно п. 9 до "Прикінцевих та перехідних положень" ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що на підставі рішення Шевченківського районного судом м.Львова від 29.04.2014 року стягнуто із відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 22.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Із копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 20.04.2017 року вбачається, що збільшено розмір аліментів та вирішено стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2 катерини Степанівни, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, яка підялгає індексації відповідно до закону, починаючи з 23.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Із довідки виданої Жовківським РВ ДВС ГТУ у Львівській області розрахунку коштів отриманих стягувачем по аліментах починаючи з 22.01.2014 року, станом на 01.02.2017 року, вбачається що позивачем всього отримано аліментів в розмірі 18 959, 00 грн. , залишок заборгованості становить 3 241,00 грн.

Із довідки виданої Жовківським РВ ДВС ГТУ у Львівській області розрахунку коштів отриманих стягувачем по аліментах починаючи з 23.02.2017 року, станом на 08.08.2017 року, вбачається що позивачем всього отримано аліментів в розмірі 4 975, 00 грн. , залишок заборгованості становить 1 025,00 грн.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов»язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місця не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним сином : заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума нейустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Всупереч вимогам законодавства, позивач при проведенні розрахунку нарахувала пеню на всю суму заборгованості.

Із доданого до позовної заяви розрахунку коштів отриманих стягувачем по аліментах станом на 01.02.2017 року містяться неточності.

Так, із розрахунку вбачається заборгованість у розмірі 600,00 грн., однак ця сума мною сплачена у повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 14.10.2014 року за № 09210072 AT «ОСОБА_4 та Кредит» від 14 жовтня 2014 року, також вбачається заборгованість за липень 2015 року у сумі 600, 00 грн., ця заборгованість сплачена відповідачем у сумі 1200,00 грн., що підтверджується копією квитанції ПАТ «ПриватБанк» від 29.07.2015 року.

Із довідки виданої Жовківським РВ ДВС ГТУ у Львівській області розрахунку коштів отриманих стягувачем по аліментах починаючи з 23.02.2017 року, станом на 23.01.2018 року, вбачається, що позивачем всього отримано аліментів в розмірі 11 975, 00 грн. , залишок заборгованості становить 25,00 грн.

А відтак, з врахуванням наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Згідно із ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, з відповідача необхідно стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований і житель ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_4 - 5028 грн. 00 коп. неустойки за прострочену сплату аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований і житель ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, - 640 грн. 00 коп. судового збору в користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.