Справа № 2-1197/11
Номер провадження 4-с/676/29/18
УХВАЛА

02 листопада 2018 року Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

державного виконавця Гуменюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянець-Подільський скаргу ОСОБА_1 на постанову про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закінчення виконавчого провадження. В обґрунтування скарги зазначає, що 27.08.2018 р. отримав постанову про закінчення виконавчого провадження 51353954 від 28.03.2018 р., яка грубо суперечить вимогам ст. 534 ЦПК України, а саме черговість погашення вимог за грошовими зобовязаннями. У відповідності до вимог згаданої статті, основна сума боргу сплачується в третю (останню) чергу, а головний державний виконавець Гуменюк Т.М. зарахувала отримані від ОСОБА_2 кошти на погашення основної суми боргу у першу чергу, чим порушила його права, оскільки інші боргові зобовязання ОСОБА_2, що випливають із договору позики залишились невиконаними. За таких обставин вважає постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, просить її скасувати.

В судовому засіданні державний виконавець Гуменюк Т.М. заперечила проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачена інша черговість погашення, а ніж, передбачено ст. 534 ЦК України, вважає, що діяла в межах та спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження», просить відмовити в задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності, просить скаргу задовольнити з наведених мотивів.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином.

Неявка сторін виконавчого провадження не перешкоджає розгляду скарги у їх відсутності.

Заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали виконавчого провадження, цивільної справи, встановив наступне.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 10.05.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40 000 грн. боргу за договором позики та 120 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 40120 грн.

08.06.2016 р. старшим державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 51353954 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1197/11 від 06.07.2011 р., виданого Камянець-Подільським міськрайонним судом на виконання рішення суду від 10.05.2011 року.

Постановою від 09.08.2016 р. виконавче провадження № 51353954 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1197/11 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 49726111 відкритого з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини.

Постановою державного виконавця від 17.03.2018 р. до зведеного виконавчого провадження № 49726111 приєднано виконавче провадження ВП № 55416366 з примусового виконання виконавчого листа № 676/607/17? виданого 13.12.2017 р. Камянець-Подільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 19460,62 грн. компенсації за порушення грошового зобовязання згідно ст. 625 ЦК України.

Постановою від 28.03.2018 р. головним державним виконавцем Гуменюк Т.М. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1197/11, ВП № 51353954 у звязку з виконанням рішення суду в повному обсязі (розпорядження № 51353954).

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Згідно п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Виконання рішення в повному обсязі - це повне фактичне виконання результативної частини рішення, яка зазначена у виконавчому документі, як то: повна фактична виплата особі, на користь якої ухвалено рішення суду, суми коштів, яка визначена рішенням, а також повне фактичне вчинення дій за рішенням немайнового характеру.

Відповідно до ст. 47 Закону, грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

За письмовою заявою стягувача - фізичної особи стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

Перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних доручень.

Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Згідно ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоровя, а також у звязку із втратою годувальника;3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, повязані з трудовими правовідносинами;4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обовязкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;5) у пяту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Таким чином Законом України «Про виконавче провадження передбачений певний порядок розподілу стягнутих виконавцем з боржника грошових сум за виконавчим провадженням.

Ст. 534 ЦК України передбачена черговість погашення вимог за грошовим зобовязанням.

Таким чином черговість погашення вимог за грошовим зобовязанням та черговість розподілу стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум регулюються різними правовими нормами.

Враховуючи, що державний виконавець при примусовому виконанню судових рішень діє на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», а також іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, суд вважає, що старший державний виконавець Камянець-Подільського МВ ДВС ГУТЮ в Хмельницькій області ОСОБА_4, закінчивши виконавче провадження ВП № 51353954 у звязку з повним виконанням рішення суду, діяла в межах та спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», а тому скарга не підлягає задоволенню.

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні скарги на постанову про закінчення виконавчого провадження № 51353954 від 28.03.2018 р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Кам'янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_5