Провадження № 2/331/215/2018
Справа № 331/7749/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» ( місцезнаходження :02160, м. Київ, пр-т Возз»єднання, 19) до ОСОБА_1 (адреса : АДРЕСА_1) про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 7586,87 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 7586,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 28 січня 2013 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування ризиків , повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0455088.066, предметом якого є страхування транспортного засобу «Subaru Forester» д/н НОМЕР_1.

07 січня 2014 року о 17 год. 50 хв. по вулиці Космічній в м. Дніпро (стара назва Дніпропетровськ) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Subaru Forester» д/н НОМЕР_1 та транспортного засобу «Шкода октавіа», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Згідно постанови Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21 лютого2014 року, вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України водієм автомобіля «Шкода октавіа», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1.

Внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_3, були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.

На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування та з метою визначення розмір збитку позивачем проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено протокол огляду транспортного засобу від 14.01.2014 р.

Згідно рахунку СТО ПП ОСОБА_3 від 17.01.2014 р. №30 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 36 406,00 грн.

Позивачем 24.02.2014 р. складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого вартість ремонту складає 36406,00 грн., розмір збитку складає 34 843,21 грн., франшиза 450,00 грн., до виплати 34 393,21 грн. та страховий акт на суму 34 393,21 грн.

Платіжним дорученням від 12.03.2014р. №5984 здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 34 393,21 грн.

Також, згідно рахунку СТО ПП ОСОБА_3 від 14.03.2014 р. №168 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 38 296,82 грн. А згідно рахунку ПП Аеліта від 14.01.2014 р. №94 вартість матеріалів склала 1950,00 грн. Всього - 40 246,82 грн.

Відповідно до звіту №17/03/14-1 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_3 від 17.03.2014р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Subaru Forester із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 32 002,55 грн.

Позивачем 09.04.2014 р. складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого вартість ремонту складає 40 246,82 грн., розмір збитку складає 39 039,42 грн., франшиза 450,00 грн., авансові виплати складають 34 393,21 грн., до виплати 4 196,21 грн.

Позивачем також складено страховий акт від 09.04.2014 р. на суму 4 196,21 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування на рахунки СТО платіжними дорученнями від 14.04.2014р. №8918 - на суму 3903,61 грн. та № 8919 на суму 292,60 грн.

За таких обставин, загальна сума виплати страхового відшкодування по зазначеному вище страховому випадку склала 38 589,42 грн. на підставі платіжних доручень від 12.03.2014 р. №5984 в розмірі 34 393,21 грн., від 14.04.2014р. №8918 - на суму 3903,61 грн., від 14.04.2014р. № 8919 на суму 292,60 грн.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» згідно полісу АС/0414739, позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 38 589,42 грн.

Заява позивача була задоволена ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» частково на суму 28 452,56 грн., що підтверджується витягом з банківської виписки по рахунку позивача за 28.01.2015 р.

Не погодившись із вищевказаними обставинами, ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулось до Запорізького господарського суду із позовом про стягнення з ПрАТ "Страхова компанія "Оранта-Січ" м. Запоріжжя залишкової суми страхового відшкодування в сумі 9 136,86 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18 січня 2017 року у задоволенні позову ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" відмовлено в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22 травня 2017 року рішення Господарського суду Запорізької області від 18 січня 2017 року скасовано. Позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" задоволені частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" матеріальну шкоду в розмірі 2549,99 грн. В іншій частині у задоволені позову відмовлено.

Позивач вважає, що у відповідності до ст.. 1194 ЦК України ОСОБА_1, як безпосередній заподіювач шкоди, зобовязаний відшкодувати йому різницю між сумою витрат на сплату страхового відшкодування та сумою отриманого від ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» страхового відшкодування, що становить 7586,87 грн.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 7586,87 грн. та сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицької В.М. від 14 листопада 2017 року ОСОБА_4 Провадження у цій справі відкрито, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 29).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2018 р. головуючим суддею по цій справі визначено ОСОБА_5 ( підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи : перебування у відрядженні, Розпорядження керівника апарату суду № 1 від 05.01.2018 року). (а.с. 42)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2018 року вирішено цивільну справу за позовом ПрАТ « СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 7 586, 87 грн., розглядати у спрощеному позовному провадженні. (а.с. 43)

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69 5, повноважний представник позивача копію ухвали суду від 12 січня 2018 року отримав. (а.с. 47)

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69 9, відповідач ОСОБА_1 копію ухвали суду від 12 січня 2018 року отримав особисто 20 січня 2018 року. (а.с. 46)

05 лютого 2018 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ПрАТ « СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ», відповідно до якого ОСОБА_1 позов не визнає та у задоволенні позову просить суд відмовити в повному обсязі. (а.с. 48)

Відзив ОСОБА_1 на позовну заяву обґрунтований тим, що позивачем вже порушувалося питання щодо стягнення на його корить різниці між сумою витрат на сплату страхового відшкодування та сумою отриманого від ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» страхового відшкодування, яка становить 7586,87 грн., яке було предметом судового розгляду. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22 травня 2017 року у задоволені позову ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" щодо стягнення цією суми з ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» відмовлено. Підставами відмови у задоволенні позову в цій частині є те, що позивачем була визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу застрахованого автомобіля НОМЕР_3. Вважає, що встановлені судом обставини при розгляді справи № 908/2921/16 за позовом ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" до ПрАТ "Страхова компанія "Оранта-Січ" про стягнення залишкової суми страхового відшкодування в сумі 9 136,86 грн., не потребують доказуванню при розгляді цієї справи. Враховуючи, що із обґрунтованої суми завданої матеріальної шкоди 32002,55 грн., яка встановлена вищенаведеним судовим рішенням, позивачу вже компенсовано ПрАТ "Страхова компанія "Оранта-Січ" сума в розмірі 31002,55 грн. (28452,56 грн. та 2549,99 грн.), залишок не компенсованої суми матеріальної шкоди становить 1000,00 грн., тобто сума франшизи. Вважає, що за даною вимогою у позивача сплив строк позовної давності, встановлений ст.. 257 ЦК України, оскільки право на стягнення суми франшизи виникло 14 березня 2014 року (день відшкодування позивачем страхового відшкодування), а з позовом до суду позивач звернувся лише 01 листопада 2017 року, шляхом його надіслання засобами поштового звязку, тобто з пропуском строку позовної давності. Вважає, посилання позивача щодо пропуску строку позовної давності на те, що він звертався до Господарського суду Запорізької області з позовом до ПрАТ "Страхова компанія "Оранта-Січ" про стягнення залишкової суми страхового відшкодування в сумі 9 136,86 грн., є помилковими, оскільки заявлені в рамках тієї справи суми були зменшені на суму франшизи самим позивачем. Більш того, наявність в провадженні Господарського суду Запорізької області зазначеної справи не перешкоджало позивачу звернутися до суду з відповідним позовом до нього про стягнення суми франшизи в розмірі 1000,00 грн. На підставі викладеного, просив суд застосувати строк позовної давності до вимоги позивача про стягнення суми франшизи в розмірі 1000,00 грн., у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2018 року вирішено розгляд зазначеної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Призначити судове засідання на 19 березня 2018 року. Направити на адресу позивача та його повноважного представника копію відзиву ОСОБА_1 на позов. (а.с. 50-51)

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 69 2, повноважний представник позивача копію ухвали суду від 12 лютого 2018 року отримав 06 березня 2018 року.

Станом на 19 березня 2018 року повноважним представником позивача у визначений ухвалою суду строк, передбачений нормами ЦПК України, процесуальні дії щодо надання відповіді на відзив відповідача на позовну заяву, не вчинені.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, відповідачем по тексту відзиву на позовну заяву, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 28 січня 2013 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування ризиків , повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0455088.066, предметом якого є страхування транспортного засобу «Subaru Forester» д/н НОМЕР_1. (а.с. 5)

07 січня 2014 року о 17 год. 50 хв. по вулиці Космічній в м. Дніпро (стара назва Дніпропетровськ) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Subaru Forester» д/н НОМЕР_1 та транспортного засобу «Шкода октавіа», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2014 року (з урахуванням постанови суду про виправлення описки від 21.11.2014р.) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 36,54 грн.. (а.с. 6-7)

Зазначена постанова суду набрала законної сили 04 березня 2014 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_3, були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.

На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування та з метою визначення розмір збитку позивачем проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено протокол огляду транспортного засобу від 14.01.2014 р. (а.с. 8-9)

Згідно рахунку СТО ПП ОСОБА_3 від 17.01.2014 р. №30 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 36 406,00 грн. (а.с. 10)

24.02.2014 р. позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого вартість ремонту складає 36406,00 грн., розмір збитку складає 34 843,21 грн., франшиза 450,00 грн., до виплати 34 393,21 грн. та страховий акт на суму 34 393,21 грн. (а.с. 11-12)

Платіжним дорученням від 12.03.2014р. №5984 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок СТО в розмірі 34 393,21 грн. (а.с. 13)

Також, згідно рахунку СТО ПП ОСОБА_3 від 14.03.2014 р. №168 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 38 296,82 грн. А згідно рахунку ПП Аеліта від 14.01.2014 р. №94 вартість матеріалів склала 1950,00 грн. Всього - 40 246,82 грн. (а.с. 14-15)

Відповідно до звіту №17/03/14-1 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_3 від 17.03.2014р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Subaru Forester із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 32 002,55 грн.

09.04.2014 р. позивачем складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого вартість ремонту складає 40 246,82 грн., розмір збитку складає 39 039,42 грн., франшиза 450,00 грн., авансові виплати складають 34 393,21 грн., до виплати 4 196,21 грн. (а.с. 17)

Позивачем також складено страховий акт від 09.04.2014 р. на суму 4 196,21 грн. та здійснено виплату страхового відшкодування на рахунки СТО платіжними дорученнями від 14.04.2014р. №8918 - на суму 3903,61 грн. та № 8919 на суму 292,60 грн. (а.с. 18)

За таких обставин, загальна сума виплати страхового відшкодування по зазначеному вище страховому випадку склала 38 589,42 грн. на підставі платіжних доручень від 12.03.2014 р. №5984 в розмірі 34 393,21 грн., від 14.04.2014р. №8918 - на суму 3903,61 грн., від 14.04.2014р. № 8919 на суму 292,60 грн. (а.с. 19-20)

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» згідно полісу АС/0414739, позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 38 589,42 грн.

Заява позивача була задоволена ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» частково на суму 28 452,56 грн., що підтверджується витягом з банківської виписки по рахунку позивача за 28.01.2015 р.

Не погодившись із вищевказаними обставинами, ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" звернулось до Запорізького господарського суду із позовом про стягнення з ПрАТ "Страхова компанія "Оранта-Січ" м. Запоріжжя залишкової суми страхового відшкодування в сумі 9 136,86 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18 січня 2017 року у задоволенні позову ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" відмовлено в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22 травня 2017 року рішення Господарського суду Запорізької області від 18 січня 2017 року скасовано. Позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" задоволені частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" матеріальну шкоду в розмірі 2549,99 грн. В іншій частині у задоволені позову відмовлено. (а.с. 22-26)

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Зазначеним судовими рішеннями встановлено, предметом спору у справі № 908/2921/16, яка розглядалася господарським судом Запорізької області, є сума у розмірі 9 136,86 грн., що є різницею між фактичним розміром витрат страховика (ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування") за договором майнового страхування і здійсненою ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» страховою виплатою за полісом страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу.

Суд, прийшов до висновку, що фактично різниця виникла у звязку з тим, що позивач за договором добровільного страхування визначив вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу, а відповідач з урахуванням цього коефіцієнта, а також зі зменшенням суми страхового відшкодування на суму податку на додану вартість.

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов'язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 9 ч. 1 ст. 7). Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 29 п. 32.7 ст. 32 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

За змістом пунктів 7.38, 7.39 Методики передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників інших колісних транспортних засобів (далі КТЗ), строк експлуатації яких не перевищує сім років. Винятком стосовно використання зазначених вимог є випадки, якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Із матеріалів справи вбачається, що пошкоджений транспортний засіб Subaru Forester д/н НОМЕР_1, який застраховано у ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" випущено в 2008 році, а вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась у 2014 році, тобто строк експлуатації Subaru Forester не перевищує сім років.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи, зокрема протоколу огляду транспортного засобу від 14.01.2014р. Subaru Forester д/н НОМЕР_1 має сліди відновлювального ремонту крила переднього, капоту, що зумовлює застосування в даному випадку коефіцієнту фізичного зносу, що також зазначено в звіті №17/03/14-1 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_4 від 17.03.2014р.

Матеріали справи свідчать, що відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснювалось методом заміни складових частин.

За таких обставин, з огляду на те, що відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до звіту №17/03/14-1 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля НОМЕР_4 від 17.03.2014р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Subaru Forester із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 32 002,55 грн., а не як визначено ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" 38589,42 грн.

Проаналізувавши норми матеріального права, встановлені під час розгляду вищенаведеної справи, суд прийшов до висновку, що у ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» у звязку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обовязок відшкодувати ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком - 50 000,00 грн., і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у звязку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнту зносу деталей в розмірі 32 002,55 грн. за мінусом франшизи в розмірі 1000 грн., тобто на загальну суму 31 002,55 грн.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку.

Аналізуючи перелічені норми матеріального права та письмові докази по справі, враховуючи також обставини, встановлені постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22 травня 2017 року, суд приходить до висновку, що позовна вимога ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 6586,87 грн., задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на вимогах матеріального права.

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення на його користь з відповідача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування страхового відшкодування суму франшизи в розмірі 1000,00 грн., суд приходить до наступного.

Згідно ст.. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Сума франшизи (страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих завжди зменшується на суму франшизи) за умовами полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 1000,00 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Матерілами справи встановлено, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування платіжним дорученням від 12.03.2014р. №5984 в розмірі 34 393,21 грн., платіжним дорученням від 14.04.2014р. №8918 - на суму 3903,61 грн., платіжним дорученням від 14.04.2014р. № 8919 на суму 292,60 грн. (а.с. 13, 19-20)

Отже, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» набуло право вимоги до ОСОБА_1 щодо відшкодування суми франшизи в розмірі 1000,00 грн., з 15 квітня 2014 року, тобто з наступного дня від здійснення останнього платежу по виплаті кошті в рахунок страхового відшкодування.

Як вбачається з штампу відділення поштового звязку Бровари ЦП №39 з позовом до ОСОБА_1 позивач звернувся 01 листопада 2017 року, шляхом його направлення на адресу суду засобами поштового звязку. (а.с. 27)

ОСОБА_1, реалізуючи своє право, подав суду відзив на позов позивача, в якому просив суд застосувати до вимог ПрАТ «СК «Альфа Страхування» строк позовної давності. (а.с. 48)

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 суми франшизи в розмірі 1000,00 грн., пропущено строк позовної давності.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

У справах "Відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії", "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що "позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасниць Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитися у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення ЄСПЛ від 20.09.2011р., пункт 51 рішення ЄСПЛ від 22.10.1996).

Аналізуючи перелічені норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази вказують на відсутність підстав для задоволення позовних вимог вимог ПрАТ «СК «Альфа Страхування» в цій частині.

Одночасно, суд не приймає до уваги посилання позивача на переривання строку позовної давності у відповідності до ст. 264 ЦК України, виходячи з наступного.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частина друга статті 264 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що у 2016 році ПрАТ «СК «Альфа Страхування» звернулося до Господарського суду Запорізької області із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» про стягнення залишкової суми страхового відшкодування в сумі 9 136,86 грн.

За результатом розгляду зазначеного позову постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22 травня 2017 року рішення Господарського суду Запорізької області від 18 січня 2017 року скасовано. Позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" задоволені частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" матеріальну шкоду в розмірі 2549,99 грн. В іншій частині у задоволені позову відмовлено. (а.с. 22-26)

Виходячи із мотивувальної частини зазначеного рішення, судом відмовлено у задоволенні вимог щодо стягення з ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" залишкової суми страхового відшкодування в розмірі 6586,87 грн.

У листопаді 2018 року ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" до ОСОБА_1 предявлено позов про стягнення залишкової суми страхового відшкодування в розмірі 7586,87 грн., тобто з урахуванням суми франшизи в розмірі 1000,00 грн, на яку було зменшено виплату страхового відшкодування страховиком ОСОБА_1 - ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ», та яка не була предметом справи № 908/2921/16, яка розглядалася господарським судом Запорізької області.

Отже, враховуючи, що у позивача у квітні 2014 року виникло право вимоги щодо стягнення суми франшизи в розмірі 1000,00 грн. виключно до ОСОБА_1, та зазначена вимога жодним чином не залежала від розгляду справи щодо стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ПрАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" залишкової суми страхового відшкодування, вимога про поновлення строку позовної давності з підстав, визначених ч. 2 ст. 264 ЦК України, є неспроможною.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ПрАТ «СК «Альфа Страхування» сплатило судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1600,00 грн. (а.с. 4), а оскільки у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то і в цій частині позов ПрАТ «СК «Альфа Страхування» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України ЦПК України, ст. ст. 267, 993, 1191, 1166, 1187 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (місцезнаходження :02160, м. Київ, пр-т Возз»єднання, 19) до ОСОБА_1 (адреса : АДРЕСА_2) про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 7586,87 грн., відмовити.

Повний текст судового рішення складено 28 березня 2018 року.

Особам, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення направляється в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г. Скользнєва

19.03.2018