Провадження № 2/243/1339/2018
Справа № 243/2817/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

06 квітня 2018 року до Словянського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 листопада 2007 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Сторони мають спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З лютого 2018 року сімя розпалася, та її збереження стало неможливим, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Однією сімєю сторони не проживають, та спільне господарство не ведуть. Спору з приводу поділу спільного майна та місця проживання дітей немає. Діти за згодою сторін залишаться проживати разом із позивачкою.

Переконана, що подальше спільне життя, та збереження шлюбу із відповідачем є неможливим, у звязку із чим, просила суд ухвалити рішення яким розірвати шлюб укладений між ними 23 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 895.

Позивачка ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_5, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 14 березня 2018 року (а.с. 11), будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявились, подали до суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 листопада 2007 року. Шлюб між ними зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 895, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія: 1-НО № 121149 (а.с. 4).

Згідно із свідоцтвами про народження серія: 1-НО № 229718, та серія: І-НО № 435252, сторони мають спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7,8).

Згідно із довідкою виконкому Словянської міської ради від 14 березня 2018 року, діти проживають разом із позивачкою за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Поштова, буд. 100 (а.с. 9).

З лютого 2018 року сімя розпалася, та її збереження стало неможливим, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Однією сімєю сторони не проживають, та спільне господарство не ведуть.

Спору з приводу поділу спільного майна та місця проживання дітей немає.

Діти за згодою сторін залишаться проживати разом із позивачкою.

Подальше спільне життя, та збереження шлюбу між сторонами є неможливим.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

У звязку із цим, суд відповідно до ст. 82 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідачем ОСОБА_2 до суду було подано письмову заяву, зі змісту якої видно, що останній, позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідача у звязку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивачки.

Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Василенко, суд приходить до висновку, що слід його залишити.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов судом задоволений, з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму судового збору сплаченого нею при зверненні до суду із даним позовом, розмір якого становить 704,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, ч. 4 ст. 223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Василенко (до шлюбу Конопля) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 23 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 895 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки «Василенко» - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_7