Справа №521/2771/18
Провадження №4-с/521/59/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Пісоцької Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій/бездіяльності начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області неправомірними та зобовязання виконати дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду заявник посилався на ті обставини, що Малиновським районним судом міста Одеси 03.03.2014 року був виданий судовий наказ по справі №521/1406/14-ц про стягнення з ДП «СКБ «Молнія» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в розмірі 26686,62 гривень.

13.07.2017 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області виконавче провадження ВП № 47832430 прийнято до виконання. Однак, 31.10.2017 року повернуто судовий наказ № 521/1406/14-ц без виконання.

Відповідні дії державного виконавця заявник вважає неправомірними, у звязку з чим ОСОБА_1 звернулась з даною скаргою до суду, яку в процесі розгляду справи уточнила, та просить суд зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 вчинити дії з відновлення виконавчого провадження ВП № 47832430 в порядку та строки, встановлені законом, зобовязати начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 вчинити дії щодо здійснення виконання за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду по виплаті заборгованості по заробітній платі працівників державних підприємств та повідомити про вчинені в установленому порядку дії стягувача ОСОБА_1

Заявник ОСОБА_1 у відкрите судове засідання зявилась, надала пояснення по суті скарги та просила її задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області у відкрите судове засідання зявився, проти задоволення скарги заперечував.

Представник боржника ДП «СКБ «Молнія» у відкрите судове засідання не зявився, але від представника підприємства надійшла заява про відсутність заперечень проти заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що постановою від 05 червня 2015 року ВП № 47832430 головного державного виконавця другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (в теперішній час Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області) було відкрито виконавче провадження за судовим наказом №521/1406/14-ц, виданим 03.03.2014 року Малиновським районним судом міста Одеси про стягнення з ДП «СКБ «Молнія» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 26686,62 гривень.

Постановою від 13 липня 2017 року ВП № 47832430 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, відповідне виконавче провадження ВП № 47832430 було прийнято до виконання.

Однак, постановою від 31 листопада 2017 року ВП № 47832430 державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, виконавчий документ був повернутий стягувачеві на підставі ст. 37 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіряючи обґрунтованість заявлених вимог, суд звернув увагу на наступне. Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі-підприємцю під розписку.

В силу ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (ч. 1 п. 2).

Повертаючи виконавчий документ стягувачу державний виконавець виходив з того, що ДП «СКБ «Молнія» є державним підприємством із часткою держави в 100 відсотків, на яке розповсюджується мораторій на приватизацію, з основним видом діяльності з виробництва зброї та боєприпасів.

Однак як передбачає ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі юридична особа). Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження обєктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду. Дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

В силу ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом пяти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача. У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу. Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Як регламентує ст. 4 ч.ч. 1-4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача. У разі відсутності необхідних документів та відомостей кошти перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, про порядок виплати коштів з якого державний виконавець повідомляє в установленому порядку стягувача не пізніше наступного дня після перерахування коштів.

Відтак суд погоджується із правовою позицією заявника, що державний виконавець після встановлення факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» мав вирішити питання про подачу до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, необхідних для перерахування стягувачу коштів, про що повідомити в установленому порядку стягувача.

Ураховуючи викладене, суд погоджується з заявником, що державним виконавцем допущено порушення вимог закону при примусовому виконанні виконавчого документу у виконавчому провадженні ВП № 49667283.

Згідно ст. 451 ч.ч.1,2 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи наведене, на підставі зясованих обставин та з огляду на досліджені по справі докази, суд визнає вимоги заявника обґрунтованими, що обумовлює можливість їх задоволення.

Керуючись ст.ст. . 2, 76-83, 141, 260, 261, 273, 447-453 ЦПК УкраїниЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати начальника Відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, вчинити дії з відновлення виконавчого провадження ВП № 4782430 в порядку та строки встановлені законом.

Зобовязати начальника Відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, відповідно до припису ст.. 4 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-МІ, ст. ст. 1,2,74 Закону України «Про виконавче провадження» в порядку та у строки передбачені п.7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, виконати дії щодо здійснення виконання за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, по виплаті заборгованості по заробітній платі працівників державних підприємств, а саме подати до Державної казначейської служби України документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу ОСОБА_1 коштів у розмірі 26686,62 гривень у справі № 521/1406/14-ц виконавчим документом виданим 03.03.2014 року та повідомити про вчинені в установленому порядку дії стягувача ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15- денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Д. Коблова