Справа № 324/94/18
Провадження № 2/324/241/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

при секретарі Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Пологи цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі за текстом Банк; ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 12 січня 2012 року уклали кредитний договір без номеру.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що ОСОБА_1 (далі за текстом - Відповідач) отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач зазначив у позові, що свої зобовязання перед ОСОБА_1 Банк виконав, надавши йому кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/ 70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у заяві.

Після отримання кредиту ОСОБА_1 свої кредитні зобовязання не виконав належним чином, в результаті чого у нього перед Банком станом на 30 листопада 2017 року утворилася заборгованість у сумі 21663,55 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3069,96 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 14785,80 грн., заборгованості за пенею та комісією 2300 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 1007,79 грн., яку просять стягнути з відповідача на користь Банку, а також 1762 грн. судового збору.

Представник позивача ОСОБА_2, діючий на підставі довіреності на а.с.47, у судове засідання не явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги Банку підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити; не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення відповідно до вимог ст.280 ч.1 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1, будучи завчасно належним чином повідомленим про місце, дату і час судового засідання, про що свідчить поштове рекомендоване відправлення на його імя (а.с.45), в судове засідання не явився, про причини неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, відзив на позов не подав.

За таких обставин суд розглядає справу з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, ненадання відповідачем заперечень проти позовних вимог і відзиву на позов, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, з анкети-заяви ОСОБА_1 від 12 січня 2012 року на а.с.7 судом у судовому засіданні встановлено, що 12 січня 2012 року ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої 12 січня 2012 року отримав від Банку кредитну карту з грошовими коштами на ній.

Згідно ст.ст.207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, де відображена воля сторін.

12 січня 2012 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про видачу кредиту з видачею кредитної картки і встановленням кредитного ліміту у сумі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідач ОСОБА_1 підписав заяву, в якій зазначено, що він ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, а також тарифами банку, та висловив згоду, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, а також тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.7,зворот).

Відповідно до п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною картою, за користування в розмірі, встановленому тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/ 70/ з розрахунку 360 календарних днів у році (а.с.30,зворот).

Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с.27,зворот).

Відповідно до пунктів 2.1.1.5.6 У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку позичальник зобовязався виконати зобовязання з виконання кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку (а.с.27,зворот).

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.28).

Для вирішення даної справи застосуванню підлягають ст.ст.526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з аналізу яких вбачається, що зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином із застосуванням відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором без номеру від 12 січня 2012 року, що складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, а також тарифів банку, у зв'язку із чим станом на 30 листопада 2017 року утворилася заборгованість у сумі 20155,76 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3069,96 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 14785,80 грн., заборгованості за пенею та комісією 2300 грн. (а.с.6,зворот).

Однак, вимоги позивача про стягнення одночасно із відповідача пені та штрафів, як це передбачено п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання боргових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно із п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів.

Враховуючи однаковість підстав нарахування пені і штрафів та те, що вони є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на викладене вимоги позивача про стягнення штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1007,79 грн. (процентна складова), задоволенню не підлягають із зазначених підстав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 належить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номеру від 12 січня 2012 року в сумі 20155,76 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України у звязку з задоволенням основної вимоги задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено Банком при подачі позову в сумі 1762 грн. (а.с.39).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.9, 10, 12, 18, 141, 247 ч.2, 263-265, 272, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації якого: Запорізька область, Пологівський район, с.Пологи, вул.Центральна (Леніна),339, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», яке знаходиться за адресою: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50, МФО 305299, , на р/р №3111 заборгованість за кредитним договором без номеру від 12 січня 2012 року, яка утворилася станом на 30 листопада 2017 року, в сумі 20155 (двадцять тисяч сто пятдесят пять) гривень 76 копійок, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок судового збору, а всього стягнути 21917 (двадцять одна тисяча девятсот сімнадцять) гривень 76 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Пологівський районний суд Запорізької області до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію заочного рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Суддя: Кацаренко І.О.