РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО страхування» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

14 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 квітня 2015 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля марки «Сузукі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, належного їй на праві власності, та автомобіля марки «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді.

У результаті зіткнення був пошкоджений автомобіль позивача.

Згідно Звіту № 128/11/15 про оцінку вартості збитку від 30 листопада 2015 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля, становить 22722 гривні 17 копійок. Крім того, нею були понесені витрати на оплату роботи спеціаліста по оцінці шкоди в розмірі 600 гривень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «ПРОСТО страхування».

16 липня 2015 року ПрАТ «ПРОСТО страхування» провело звіт № 2486/107186 на предмет оцінки завданого матеріального збитку, який склав 5878 гривень 19 копійок.

ПрАТ «ПРОСТО страхування» виплатило їй страхове відшкодування в розмірі 4898 гривень 49 копійок.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- стягнути з відповідача на її користь 17823 гривні 68 копійок на відшкодування майнової шкоди;

- стягнути з відповідача на її користь 600 гривень витрат на оплату роботи спеціаліста по оцінці шкоди;

- стягнути з відповідача на її користь 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

ОСОБА_2 позовну заяву разом з додатками отримав, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З письмових пояснень представника третьої особи вбачається, що страховою компанією було здійснено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі, строки та у спосіб, передбачений законом. Обов'язок відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком, належить особі, винній у завданні шкоди. Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик у виплаті страхового відшкодування обмежений сумою страхової виплати на відновлення з урахуванням зносу, а не сумою ліміту відповідальності. Матеріали справи не містили доказів проведення відновлювального ремонту та доказів документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, підстави для стягнення страхового відшкодування з урахуванням сум податку були відсутні, а тому розмір страхового відшкодування позивачу склав 4898 гривень 49 копійок.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23 квітня 2015 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля марки «Сузукі», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, належного їй на праві власності (а.с. 7), та автомобіля марки «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

У результаті зіткнення автомобіль позивача був пошкоджений.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 травня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 8).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом з тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно Звіту № 128/11/15 про оцінку вартості збитку від 30 листопада 2015 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля, становить 22722 гривні 17 копійок (а.с. 9-15).

Належних доказів на спростування наданого позивачем звіту стороною відповідача суду не надано.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «ПРОСТО страхування» згідно Полісу № АІ/7420445 (а.с. 48).

16 липня 2015 року ПрАТ «ПРОСТО страхування» провело звіт № 2486/107186 на предмет оцінки завданого матеріального збитку, який склав 5878 гривень 19 копійок (а.с. 91-95).

ПрАТ «ПРОСТО страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 4898 гривень 49 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 14288 від 09 серпня 2016 року (а.с. 152).

Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає на відшкодування майнової шкоди в сумі 17823 гривні 68 копійок (22722,17 - 4898,49 = 17823,68).

Позивачем наданий суду товарний чек від 27 листопада 2015 року про оплату вартості витрат за проведення звіту про оцінку вартості збитку (а.с. 24), а тому суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 600 гривень підлягає задоволенню.

Позивач також просить стягнути на їх користь 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди, посилаючись на статті 23, 1167 ЦК України.

Суд вважає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на законі.

Моральна шкода підлягає стягненню на користь позивача, оскільки пошкоджено її майно. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд враховує те, що тяжких наслідків для позивача у результаті дорожньо-транспортної пригоди не настало, але вона зазначала незручностей та їй необхідно було вживати певні дії для відновлення своїх прав.

За таких обставин, оцінюючи розмір моральних страждань позивача, враховуючи засади розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 500 гривень.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1280 гривень.

Керуючись статтями 12, 14, 23, 511, 636, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3), третя особа Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО страхування» (м. Київ, вул. Герцена, 10, ) про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди в сумі 17823 гривні 68 копійок, витрати за проведення звіту про оцінку вартості збитку в розмірі 600 гривень, на відшкодування моральної шкоди в сумі 500 гривень та 1280 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: