РІШЕННЯ

іменем України

"30" березня 2018 р. 145/79/18

2/145/268/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що перебувала в шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу у них є син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося, він не приділяв уваги сім'ї, інтересам дитини.

13 листопада 2015 року Іллінецьким районним судом Вінницької області було винесено судове рішення по цивільній справі № 131/1445/15-ц 2015 року про розірвання шлюбу.

Відповідач матеріально їх дитині не допомагає.

Всі зароблені кошти витрачає на власні потреби, живе своїм особистим життям, має постійну роботу і великий дохід.

Усі обов'язки щодо утримання та виховання їх дитини вона несе самостійно.

Відповідач допомоги дитині не надає та ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК обов'язку щодо утримання дітей.

Відповідач має постійну роботу, працює, матеріально забезпечений, проживає в квартирі батьків, має власний транспортний засіб.

Під час спільного проживання Відповідач постійно вчиняв бійки: сильно бив її по голові, погрожував фізичною розправою на очах малолітнього сина.

У відповідності до вимог ч.1.ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно наданого ОСОБА_4 обстеження матеріально-побутових умов проживання Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області від 30 грудня 2017 року, складеного комісією в складі депутата ОСОБА_4 та членів комісії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 малолітній син проживає разом з нею і повністю знаходиться на утриманні матері, мати тимчасово не працює.

Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого сина.

Інших дітей у відповідача немає.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно з усіх видів доходів, починаючи із дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, з постійним проведенням індексації згідно чинного законодавства, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що до 2018 року, син проживав з нею, а перед новим роком вона повідомила відповідача, що подасть до суду позов про стягнення аліментів, після чого відповідач зробив сину кілька подарунків (планшет, годинник, телефон). З 1 січня 2018 року син живе у батька, а в неї ночував лише 2 ночі, вона в січні 2018 року хворіла, але лікувалась вдома і щоденно ходила до сина в школу та спілкувалась із вчителькою. В неї в квартирі холодно і тому вона не заперечує, щоб син в зимній період жив у батька. Вона член батьківського комітету і ще хоче, щоб дитина закінчила навчальний рік в Гніванській школі, а потім має намір повернутись з сином в Іллінці.

Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що в серпні 2017 року він возив сина на море. З вересня 2017 року син живе в нього, а до мами жити йти не хоче, вона перестріла його після школи та побила йому телефон. В позивачки вночі збираються компанії, курять, а це сину не подобається. Він працює в м. Вінниці і їде з дому в 6-7 годині ранку, тому сина в школу відправляє бабушка (його мама), а ввечері він постійно знаходиться із сином. Він не заперечує в його спілкуванні з матір'ю, крім того вона не працює і щоденно його провідує в школі. Позивачка має велику заборгованість по квартплаті, тому прагне за рахунок стягнення з нього аліментів покрити свої борги.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21.02.2018 року, виданого виконавчим комітетом Гніванської міської ради, ОСОБА_3 проживає з батьком в м. Гнівань, по вул. Соборна, 64/49. В квартирі є всі відповідні умови для повноцінного проживання та розвитку дитини. Вихованням та утриманням хлопчика займається батько та бабуся.

Щоденне відвідування дитини в школі позивачкою не доводить факту перебування дитини на її утриманні.

А тому, як на час звернення до суду, так і на день розгляду справи дитина з мамою не проживає і на її утриманні не перебуває, що не заперечується сторонами по справі, тому в позивачки відсутні правові підстави для звернення до суду, а в суду підстави для задоволення позову передбачені ч. 3 ст.181 СК України.

На підставі ст.ст.4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, 180-182, 183 СК України, суд ,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 02.04.2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.