Справа 279/2432/18
Номер провадження 2/279/1255/18
РІШЕННЯ
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Коваленко В.П.
при секретарі Комаровій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету в особі Коростенської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету, визнання права користування кватирою, зобов'язання видати ордер,-
В С Т А Н О В И В:
В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що в 2006 році Рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради № 130 від 15.03.2006 року , їй ОСОБА_1 було надано в оренду житлове приміщення у вигляді квартири АДРЕСА_1, жилою площею 18,4 кв.м. Між ОСОБА_1О та КВЖРЕП-4 було укладено договір оренди житла від 24.03.2006 року . З 13.04.2006 року вона зареєструвалася у вказаній квартирі та разом з своєю сім"єю проживає в ній постійно так, як іншого житла не має. 27.06.2017 року голова ліквідаційної комісії КВЖРЕП №4 направив лист до виконавчого комітету Коростенської міської ради з проханням виділити вказане житло позивачу . Відмовляючи відповідач повідомив , що зазначена квартира включена в житловий фонд соціального призначення і тому видати ордер ОСОБА_1 неможливо.
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, відзиву на позовні вимоги не надав.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку , що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Статтею 47 Конституції України проголошено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 58 ЖК Української РСР визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
З державного чи громадського житлового фонду громадянам можуть надаватися жилі приміщення , як на загальних умовах так і у якості службового житла - глава 1 розділу 3 ЖК УРСР " Надання жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду".
Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 працювала в сфері житлово - комунального господарства КВЖРЕП №4. Відповідно до Наказу № 21-к від 31.07.2017 звільнена у зв"язку з ліквідацією підприємства( а.с.11)
В 2006 році рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради № 130 від 15.03.2006 року ОСОБА_1 було надано в оренду житлове приміщення в вигляді квартири АДРЕСА_1, жилою площею 18,4 кв.м. , що стверджується договором оренди житла від 24.03.2006 року ( а.с.8).
27.06.2017 голова ліквідаційної комісії КВЖРЕП №4 ОСОБА_3 направив лист № 1222 до виконавчого комітету Коростенської міської ради з проханням вивести вказану квартиру з соціального житлового фонду та перевести її в службову і виділити працівнику КВЖРЕП ОСОБА_1. Проте, відповідач відмовив в його задоволенні , повідомивши, що виключати житло з переліку житлового фонду соціального призначення забороняється ( а.с.10).
Згідно ст. 398 ЦК України передбачено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником.
Договір оренди житла між ОСОБА_1 та КВЖРЕП №4 було укладено в 2006 році. З того часу позивачка, разом з своєю сім"єю, на законних підставах постійно проживає ( більше 12 років ) в зазначеній квартирі, власними силами та засобами зробила капітальний ремонт у вказаному житловому приміщенні, привела його в стан придатний для проживання, несе всі витрати , щодо сплати комунальних послуг, заборгованості не має, а тому має право на отримання гарантованого Житловим кодексом України ордеру на квартиру АДРЕСА_1, жилою площею 18,4 кв.м.
За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10-13, 265, 274, ЦПК України , суд -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги задовольнити.
Скасувати рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради №770 від 22.12.2010 року в частині включення квартири АДРЕСА_1 до складу житла соціального призначення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо йорго не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п.п.15.5 пункту 15 розділу Х111 "Перехідні положення" ЦПК до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання через Коростенський міськрайсуд Житомирської області апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Суддя В.П.Коваленко