Справа № 373/497/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 р. м.Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Реви О.І.

за участю:

секретаря судових засідань Хоменко Н.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом ОСОБА_2 до Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду про визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку загальною площею 0,1195 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_4, якому вона належала відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 14.07.2003 Малокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначену земельну ділянку та на житловий будинок АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги ОСОБА_4, оскільки є його сином. Від прийняття спадщини позивач не відмовлявся і прийняв її відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в результаті чого Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 715/2017 після смерті ОСОБА_4

Крім позивача інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає, що підтверджується матеріалами зазначеної спадкової справи.

12.12.2017 позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру, що позбавило його можливості оформити спадщину на своє ім'я. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи.

Представник позивача ОСОБА_3 подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та без участі позивача, а також задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач - Малокаратульська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області в особі сільського голови позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. На підтвердження своєї позиції надав суду письмову заяву про визнання позову, з якої вбачається, що наслідки визнання позову роз'яснені і є зрозумілими, просить розглянути справу без участі свого представника.

З'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 14.07.2003 Малокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_3 при житті володів земельною ділянкою загальною площею 0,1195 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована по АДРЕСА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер про що 03.02.2017 складено відповідний актовий запис № 2190 відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим 03.02.2017 серії НОМЕР_4

До дня смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав АДРЕСА_3 що підтверджується довідкою № 02108-02-826 від 22.02.2017 комунального концерну «Центр комунального сервісу» Святошинського району м. Києва.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на майно, що є предметом спору.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, оскільки є сином померлого, що підтверджується його свідоцтвом про народження, виданим 04.08.1989 відділом ЗАГС Жовтневого району м. Києва серії НОМЕР_5. Від прийняття спадщини позивач не відмовлявся і прийняв її відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 02/08.02-695 від 15.02.2017 комунального концерну «Центр комунального сервісу» м. Києва.

14.06.2017 за заявою позивача Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 715/2017 р. після смерті ОСОБА_4.

Судом встановлено, що крім позивача іншим спадкоємцем за законом першої черги є колишня дружина спадкодавця ОСОБА_7 (свідоцтво про розірвання шлюбу видане 01.06.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва), яка подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь позивача, зміст ст.ст. 60-65 СК України їй нотаріусом роз?яснено. Давна заява долучена до матеріалів спадкової справи.

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, а також спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, незалежно від змісту заповіту, немає, що також вбачається із матеріалів вказаної спадкової справи.

12.12.2017 позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на інше майно ОСОБА_4. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку постановою № 7158/02-31 державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельника М.П. від 12.12.2017 було відмовлено, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру, що позбавило позивача можливості оформити спадщину на своє ім'я.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, що передбачено ст. 328 ЦК України.

Відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, позивач не має можливості надати витяг з Державного земельного кадастру, так як відомості про земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель. Реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки. Зареєструвати земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, власник якої помер, неможливо до переходу права власності до іншої особи.

За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Частиною 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» врегульовано, що право на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Враховуючи обставини справи, визнання позову представником відповідача, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в підготовчому засіданні на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 328, 1218, 1225, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263 - 265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_2 до Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4; РНОКПП НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1195 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_4, якому вона належала відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 14.07.2003 Малокаратульською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_3.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О. І. Рева