Справа № 683/641/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/641/18, 2/683/566/2018 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області і просить визнати незаконним та скасувати наказ №64-к від 14 лютого 2018 року про звільнення її з посади головного спеціаліста відділу фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та звітності, поновити її на зазначеній посаді, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді, а також 5000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 23 вересня 2003 року по 14 лютого 2018 року перебувала з відповідачем у трудових відносинах. Наказом №64-к від 14 лютого 2018 року її звільнено з посади головного спеціаліста відділу фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та звітності на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України в звязку зі скороченням штату працівників. Вважає своє звільнення незаконним, таким, що проведене з порушенням трудового законодавства, оскільки відповідачем не було прийнято заходів щодо її працевлаштування та не запропоновано іншої посади. Крім того, відповідачем не дотримано вимог ст.42 КЗпП України та не враховано її переважене право на залишення на роботі, оскільки вона має більш високу кваліфікацію, ніж інший працівник, якого залишили на посаді, роботу виконувала сумлінно, мала заохочення та не мала дисциплінарних стягнень. І навіть при рівних умовах продуктивності праці та кваліфікації у неї була перевага в залишенні на роботі, як працівника з тривалим безперервним стажем роботи, який становить більше 17 років.

Також вказує, що внаслідок незаконного звільнення їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у втраті нормальних життєвих зв»язків, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки у її віці практично не можливо працевлаштуватись. Розмір моральної шкоди оцінює в 5000 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Вважають, що ОСОБА_1 звільнена з посади незаконно, оскільки вона мала переважене право на залишення на роботі, оскільки є більш кваліфікованим працівником, за період роботи у неї були лише заохочення, чого не мали інші працівники. Навіть при умові рівної кваліфікації вона мала переважне право на залишення на роботі, оскільки її трудовий стаж на підприємстві становить 14 років, а в ОСОБА_4, якого залишили на посаді лише 6 років. Крім того, характеристика, яку надав на ОСОБА_1 начальник Старокостянтинівського відділення ОСОБА_5, не могла бути взята до уваги, оскільки ОСОБА_1 з нею не ознайомлювали, а викладені у ній відомості не відповідають дійсності, так як ОСОБА_1 володіє компютером й усіма необхідними для виконання своїх посадових обовязків програмами в єдиній інформаційно-аналітичній системі Фонду. Також відповідач не надав жодних доказів, які б вказували на те, що ним розглядалось питання переважного права ОСОБА_1 на залишенні на роботі.

Відповідач подав до суду відзив, який в судовому засіданні підтримав його представник ОСОБА_3 Вказує, що звільнення ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог ст.40, 42, 49-2 КЗпП України, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області дійсно мала місце реорганізація, пов»язана із скороченням чисельності та штату працівників й згідно нового штатного розпису станом на 01 січня 2018 року чисельність працівників у Старокостянтинівському відділенні було скорочено з 15 до 7 чоловік. 25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 було повідомлено про наступне скорочення, а 14 грудня 2017 року було попереджено про скорочення. Для визначення осіб, з якими мав укладатись трудовий договір, було створено відповідну комісію, яка розглядала питання переважного права працівників на залишення на роботі. На засідання комісії начальник Старокостянтинівського відділення надав характеристики на усіх працівників, також досліджувались особові справи усіх працівників. Згідно поданої характеристики ОСОБА_1 не володіє роботою в єдиній інформаційно-аналітичній систем Фонду підсистеми «розрахунки з страхувальниками», підсистеми «Ф4», підсистеми «заяви-розрахунки» й потребує додаткового навчання. Оскільки робота у відділенні не можлива без знання єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду, тому комісія прийняла рішення про звільнення ОСОБА_1 у звязку із скороченням штату, оскільки вона мала нижчу кваліфікацію та продуктивність праці ніж ОСОБА_4 Іншої вакантної посади ОСОБА_1 запропоновано не було у зв»язку з відсутністю такої посади.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23 вересня 2003 року була прийнята на посаду головного спеціаліста бухгалтерського обліку та звітності відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Старокостянтинівському районі.

01 липня 2006 року її переведено на посаду головного спеціаліста бухгалтерського обліку та звітності, збору внесків та реєстрації страхувальників.

31 липня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено з посади в порядку переведення з 01 серпня 2017 року на посаду головного спеціаліста відділу фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Старокостянтинівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області.

Наказом №64-к від 14 лютого 2018 року ОСОБА_1 звільнено з вищезазначеної посади з 15 лютого 2018 року на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України в зв»язку із скороченням штату працівників.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно розяснень, даних у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, повязані із звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що

регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу, або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації, чи користувався працівник переважним правом на залишенні на роботі та чи був він попереджений за два місяці про наступне вивільнення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою правління Фонду соціального страхування України №47 від 12 вересня 2017 року затверджено з 01 січня 2018 року граничну чисельність працівників Фонду соціального страхування України в кількості 5192 штатних одиниць (а.с.19).

На виконання вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування України видано наказ №576 від 23 жовтня 2017 року, яким затверджено граничну чисельність працівників Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області та його відділень у кількості 140 штатних одиниць (а.с.20).

23 жовтня 2017 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області видано наказ №314-к «Про повідомлення працівників Управління виконавчої дирекції Фонду та його відділень про зміни в організації виробництва і праці та про зміни істотних умов праці», відповідно до якого відділу кадрів та начальникам відділень управління до 27 жовтня 2017 року наказано попередити працівників Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області та його відділень про зміну в організації виробництва і праці, про зміни істотних умов праці, зокрема, зміну системи оплати та стимулювання праці, розміру посадового окладу, зміну найменування посади та про можливе майбутнє звільнення працівників з 01.01.2018 року (а.с.21).

25 жовтня 2017 року ОСОБА_1 персонально було повідомлено про зміну істотних умов праці з 01 січня 2018 року, про що свідчить її підпис на вказаному повідомленні (а.с.22).

31 жовтня 2017 року начальником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області затверджено новий штатний розпис Старокостянтинівського відділення, який погоджено директором виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_6 (а.с.27).

Згідно погодженого штатного розпису скорочено загальну чисельність працівників Старокостянтинівського відділення з 01.01.2018 року з 15 до 7 чоловік (а.с.18, 27). При цьому, змінилась структура самого відділення кількість та назва відділів, зокрема був ліквідований відділ фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та звітності, в якому працювала ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста, й відповідно скорочені посади всіх спеціалістів цього відділу, в тому числі начальника цього відділу та його заступника.

Наведені обставини свідчать про те, що у Старокостянтинівському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області дійсно мала місце реорганізація, яка пов»язана із скороченням чисельності та штату працівників.

Відповідно до ч.1 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 персонально письмово попереджена про майбутнє звільнення з роботи відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, що відповідає вимогам ч.1 ст.49-2 КЗпП України (а.с.29).

Наказом начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області №590-к від 29 грудня 2017 року в зв»язку із введенням з 01.01.2018 року нових штатних розписів та з метою дотримання чинного законодавства, ОСОБА_1 було виведено з 01.01.2018 року, до фактичного вивільнення, поза штат відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області (а.с.30).

Наказом №64-к від 14 лютого 2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади з 15 лютого 2018 року на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України в зв»язку з скороченням штату працівників.

Відповідно до положень ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При звільненні позивачки враховувалось переважне право на залишення на роботі працівників з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці.

З цією метою наказом №320-к від 25 жовтня 2017 року було створено комісію з вирішення питань щодо переважного права на залишення на роботі працівників Управління виконавчої дирекції Фонду та відділень управління.

На розгляд цієї комісії начальником Старокостянтинівського відділення було подано аргументовану оцінку кваліфікації та спроможності до виконання статутних завдань Фонду в умовах процесів реорганізації та оптимізації робочих органів Фонду, працівників відділення, на яких були подані клопотання щодо продовження з ними трудових відносин з 01 січня 2018 року (а.с.55-59).

Згідно штатного розпису, який був чинним до 01 січня 2018 року у відділі фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та звітності налічувались наступні посади: начальник відділу головний бухгалтер, заступник начальника відділу головного бухгалтера, дві посади головного спеціаліста, які займали ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Відповідно до аргументації начальника Старокостянтинівського відділення, а також матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що він має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці, зокрема він має кваліфікацію магістра з економічної кібернетики та володіє роботою в єдиній інформаційно-аналітичній системі Фонду, працює у модулі «Кадри» підсистеми «Управління персоналом», у системі електронного документообігу «Веб-док 2014».

ОСОБА_1 має диплом спеціаліста за спеціальністю «Облік і аудит» та кваліфікацією економіста. Згідно характеристики начальника Старокостянтинівського відділення ОСОБА_1 не володіє роботою в єдиній інформаційно-аналітичній системі Фонду: підсистема «Розрахунки з страхувальниками», підсистема «Ф4», підсистема «Заяви-розрахунки», а тому потребує додаткового навчання для повноцінної роботи у вказаній системі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 ці обставини підтвердила та пояснила, що роботою в єдиній інформаційно-аналітичній системі Фонду володіли лише ОСОБА_7, який займав посаду заступника начальника відділу головного бухгалтера відділу фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та звітності, та ОСОБА_4

З огляду на викладене, ОСОБА_1 з поміж усіх головних спеціалістів відділу фінансово-економічної діяльності, бухгалтерського обліку та звітності не мала переважного права на залишенні на роботі, передбаченого ст.42 КЗпП України.

Посилання позивачки на те, що вона за період роботи має заохочення та не має стягнень в даному випадку не є визначальним, оскільки за професійними навиками та освоєними напрямками діяльності ОСОБА_4 має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці.

Що стосується наявності у ОСОБА_1 більш тривалого стажу роботи в установі, то зазначена обставина мала б значення лише при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, а такого встановлено не було.

Частиною 2 ст.40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до довідки Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області №922-05 від 05 квітня 2018 року станом на час попередження позивачки про звільнення і на час її звільнення, а саме за період з 14.12.2017 року по 15.02.2018 року, вакантні посади, які б могли бути їй запропоновані, відсутні.

Вакантна посада головного спеціаліста з питань медичної реабілітації та соціальних послуг Старокостянтинівського відділення утворилась вже після звільнення позивачки й пропонувалась їй шляхом направлення 16 квітня 2018 року листа з пропозицією, однак відповіді на цю пропозицію від неї не надійшло.

При проведенні скорочення ОСОБА_1 згода органу первинної профспілкової організації не бралась, оскільки в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області з 01 серпня 2017 року по 20 лютого 2018 року профспілкова організація створена не була, що підтверджується довідкою відповідача №923-05 від 05 квітня 2018 року. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що членом профспілкової організації вона не була.

Вищевикладене, свідчить про те, що звільнення ОСОБА_1 з роботи проведено відповідачем відповідно до вимог ст.ст. 40, 42, 49-2 КЗпП України.

Оскільки будь-яких порушень трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1 з роботи судом не встановлено, тому її вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, а також похідні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1: зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1,31100, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1..

Відповідач: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області: місцезнаходження: вул. Проскурівська,18 м. Хмельницький,29000, .

Повне рішення складено 05 грудня 2018 року.

Суддя: