Ухвала

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 161/4382/18

провадження № 61-46835ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішенняЛуцькогоміськрайонного суду Волинськоїобластівід 15 серпня 2018 року та постанову Волинськогоапеляційного суду від 19 жовтня 2018 року у справі за позовомпублічногоакціонерноготовариствакомерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року публічнеакціонерне товариствокомерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_1про стягненнязаборгованості за кредитнимдоговором.

В обґрунтованнясвого позову АТКБ «ПриватБанк»посилалось на те, що

22 березня 2005 року міжАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 булоукладенокредитнийдоговір б/н шляхом підписаннявідповідачем заяви про приєднання до умов та правил наданнябанківськихпослуг. За умовамицього договору позичальникотримав на платіжнукартку кредит у розмірі

9 тис. грнзісплатоювідсотків за користування кредитом.

Внаслідокненалежноговиконаннявідповідачемзобов'язання станом на

14 березня 2018 року виниклазаборгованість за кредитним договором у розмірі 43 138, 53 грн, з яких: 15 033, 65 грн - тілокредиту; 11 804, 52 грн - відсоткиза користування кредитом; 13 769, 95 грн - пеня; 500 грн - штраф (фіксованачастина); 2030, 41 грн - штраф (процентнаскладова), яку позивачпросивстягнути з відповідача.

РішеннямЛуцькогоміськрайонного суду Волинськоїобластівід 15 серпня 2018 року, залишеним без змінпостановоюВолинськогоапеляційного суду від 19 жовтня 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційнійскарзі, поданій 02 листопада 2018 року, АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішенняЛуцькогоміськрайонного суду Волинськоїобластівід 15 серпня 2018 року та постанову Волинськогоапеляційного суду від 19 жовтня 2018 року і прийнятиноверішення про задоволення позову, посилаючись на неправильнезастосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, і такі судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, оскільки провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята

статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 43 138, 53грн, тобто суму, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн * 100 = 176 200, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга містить посилання на випадок, передбачений підпунктом «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі можуть підлягати касаційному оскарженню.

За змістом підпункту «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

АТ КБ «ПриватБанк» не навело аргументів і не додало до касаційної скарги доказів, які б підтверджували обставини, на які воно посилається, зазначаючи про розгляд судом іншої справи, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що заявник має необхідність у спростуванні обставин, встановлених оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи.

Наявність указаних заявником обставин, а також інших обставин, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України у цій справіне встановлено, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскількиАТ КБ «ПриватБанк» подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої,

частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішенняЛуцькогоміськрайонного суду Волинськоїобластівід 15 серпня 2018 року та постанову Волинськогоапеляційного суду від 19 жовтня 2018 року у справі за позовомпублічногоакціонерноготовариствакомерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягненнязаборгованості за кредитним договором- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников