Ухвала

12 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 589/2034/17

провадження № 61-16027ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про скасуванню актів, рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати протиправними та скасувати акти про порушення від 13 вересня 2016 року № 49 та від 07 грудня 2016 року № 99 і рішення комісії з розгляду актів про порушення Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (далі - ПАТ «Сумигаз») щодо визначення об'єму природного газу споживачам, мешканцям будинку АДРЕСА_1 за граничними об'ємами споживання, прийняте за результатами розгляду актів від 13 вересня 2016 року № 49 та від 07 грудня 2016 року № 49; зобов'язати ПАТ «Сумигаз» здійснити ОСОБА_1 перерахунок об'ємів природного газу за грудень 2016 року, січень, лютий та березень 2017 року - за нормою споживання 4,4 куб. м в місяць на одну особу, за травень, червень, липень 2017 року - за нормою споживання 7,1 куб. м в місяць на одну особу та за серпень 2017 року - 5,4 куб. м в місяць на одну особу.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» від 29 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення від 13 вересня 2016 року № 49 та від 07 грудня 2016 року № 99 щодо визначення фактичного об'єму спожитого газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем, ОСОБА_1, яка проживає по АДРЕСА_2. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

28 лютого 2018 року ПАТ «Сумигаз» подано касаційну скаргу на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просив указані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ПАТ «Сумигаз» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про скасуванню актів, рішення та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак