441/432/18 2/441/380/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2018р. м. Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі :

головуючої судді Малахової Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивачки

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 13.03.2018р. звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, мотивуючи тим, що їхній шлюб був зареєстрований 13.10.2001р. Угрівською сільською радою Городоцького району Львівської області, актовий запис №08, у шлюбі мають двох дітей ОСОБА_4, 05.08.2002р.н., та ОСОБА_5, 20.08.2007р.н., спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейні цінності, зловживання відповідачем спиртними напоями та матеріальне незабезпечення сім»ї, через що виникали сварки, як наслідок припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за таких обставин переконана, що втратила до ОСОБА_3 почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить її інтересам.

Ухвалою судді від 19.03.2018р. провадження у справі відкрито.

Позивачка в суді вимоги підтримала з мотивів наведених у заяві, пояснила, що відповідач не піклується про сім'ю та матеріально не забезпечує її, зловживає алкогольними напоями, проводить час у гральних закладах, як наслідок з весни 2015 року проживають окремо, як подружжя стосунків не підтримують понад 3 роки, спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засіданя повторно не з'явився (а.с.19).

Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 24, ч. 3 і ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Із пояснень позивачки в суді, із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували 13.10.2001р. шлюб в Угрівській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис №08, у шлюбі мають дітей ОСОБА_4, 05.08.2002р.н. та ОСОБА_5, 20.08.2007р.н., з весни 2015 року сторони разом не проживають, як подружжя стосунків не підтримують понад 3 роки, спільного господарства не ведуть, причина розпаду сім'ї - різні погляди на шлюб та сім'ю, матеріальне незабезпечення сім»ї відповідачем, зловживання ним алкогольними напоями і участь в азартних іграх.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивачка в суді настоює на розірванні шлюбу, категорично заперечила можливість примирення з відповідачем, поновлювати сімейні стосунки з останнім - не бажає.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов ОСОБА_2 не надав.

З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_2, суд дійшов до висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення.

Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх дітей, повноцінний розвиток та виховання яких у сім'ї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим.

З огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки 704 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 89, 133, 141, 209, 258-259, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 112 СК України,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 (д.п.Греділь) ОСОБА_6 та ОСОБА_3, зареєстрований 13 жовтня 2001 року Угрівською сільською радою Городоцького району Львівської області, актовий запис № 08.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складено 27.04.2018р.

С у д д я : ОСОБА_7 Онуфер