Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/2380/17 Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 50 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 283/2380/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Малинського районного суду Житомирської області від 31 січня 2018 року, яке ухвалене під головуванням судді Тимошенка А.О. у м. Малині

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що з 10.08.2002 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, від якого мають двох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 01.07.2009 шлюб розірвано. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14.10.2009 стягнуто із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500, 00 грн до досягнення ними повноліття. Оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року був збільшений мінімальний розмір аліментів та внесені зміни, зокрема до ст.ст. 181-184 СК України, тому призначений рішенням суду розмір аліментів є меншим, ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дітей. Крім того зазначила, що в порушення вимог ст. 180 СК України відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, а вона із січня 2016 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має змоги самостійно забезпечити нормальний рівень розвитку і виховання дітей. Виходячи із наведеного, просила суд збільшити розмір аліментів та стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця до досягнення ними повноліття.

Заочним рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 31 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, і даний мінімальний розмір аліментів повинен стягуватися з боржника без винесення додаткового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить згадане рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення - про задоволення її позовних вимог. Зазначає, що зміна її матеріального становища, законодавче запровадження мінімального розміру аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підвищення цін на продукти та предмети першої необхідності для дітей є підставою для збільшення розміру аліментів. Посилається, що судом не в повній мірі досліджені подані докази та не надана правова оцінка, що призвело до ухвалення незаконного рішення та порушення прав дітей.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи в апеляційному порядку повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, в якому вона зазначила, що доводи своєї апеляційної скарги підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_2 не скористався своїм правом, передбаченим ст. 361 ЦПК України, та не подав відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. ст. 367 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що із 10.08.2002 по 01.07.2009 ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2, від якого мають двох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3,5-7).

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14.10.2009 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн на двох дітей щомісячно, починаючи із 10.06.2009 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9).

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п. 4 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

17.05.2017 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в наступній редакції: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.09.2015 позивачка уклала шлюб із ОСОБА_6 та народила дитину(а.с. 8, 42). Із довідки УПСЗН виконкому Малинської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 із січня 2016 року знаходиться на обліку і отримує допомогу по народженню дитини - ОСОБА_7 (а.с. 42).

Таким чином, із дня ухвалення рішення про стягнення аліментів до подачі цього цивільного позову сімейний та матеріальний стан позивачки суттєво змінився, а саме: вона створила нову сім'ю, народила дитину, у зв'язку із чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та не має можливості працювати, а тому перебуває на утриманні у свого чоловіка - ОСОБА_6, який також забезпечує їх спільну дитину. Виходячи із наведених обставин, позивачка не має можливості утримувати спільних дітей від шлюбу із відповідачем, який ухиляється від виконання батьківського обов'язку, так як сама перебуває на утриманні.

Крім того, із часу присудження аліментів рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14.10.2009 суттєво змінилася економічна ситуація в країні, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, взуття, ліки, разом із тим потреби дітей із віком змінилися та збільшилися в силу їх росту та розвитку.

Також змінився прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років та становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. А тому сума аліментів у розмірі 500 грн на утримання двох дітей є недостатньою для їх нормального розвитку.

Разом із тим, обов'язок по утриманню дітей не може бути покладений виключно на матір.

Виходячи із наведеного, позивачка скористалася своїм правом, передбаченим ст. 192 СК України, та звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зміна законодавства при в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Проте, оскільки стягнення аліментів визначено у твердій грошовій сумі державний виконавець відповідно до положень ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» не наділений повноваженнями здійснити відповідні перерахунки.

Тобто, позивачка позбавлена можливості захистити свої права у інший, окрім судового, спосіб.

Аналізуючи доводи позивачки, суд першої інстанції у своєму рішенні обгрунтовано зазначив, що з 08.07.2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів та зникло обмеження за яким мінімальний розмір аліментів не розповсюджувався на аліменти, які стягувались у твердій грошовій сумі. Із вказаної дати мінімальний розмір аліментів на одну дитину становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того як стягуються аліменти: в частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі.

Зазначений висновок суду грунтується на положеннях ч.2 ст. 182, ч.3 ст.184 СК України. Суд першої інстанції також обгрунтовано застосував до спірних правовідносин ст.192 СУ України.

Проте, правильно визначившись із нормами матеріального права, суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини, права дітей на достатній життєвий рівень, зміну сімейного стану одержувача аліментів, погіршення матеріального становища дітей, а також внесені зміни до законодавства з метою захисту прав дітей про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог та збільшення розміру стягнення з відповідача аліментів, призначених рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14.10.2009 на утримання двох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 із 500 грн щомісячно до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи із 28 березня 2018 року до досягнення ними повноліття.

Суд вважає, що такий встановлений збільшений розмір аліментів на утримання дітей буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене із порушенням норм чинного матеріального та процесуального законодавства та підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення - про задоволення позову.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Малинського районного суду Житомирської області від 31 січня 2018 року скасувати. Постановити нове судове рішення про задоволення позову.

Збільшити стягнення розміру аліментів, призначених рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 14 жовтня 2009 року із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Перевальськ Ворошиловградської області та мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний код не встановлено, аліментів на утримання двох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 із 500 грн щомісячно до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи із 28 березня 2018 року до досягнення дітьми повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.03.2018.

Головуючий : Судді