ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/32/18
Позовне провадження Провадження № 2/170/43/18
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2018 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області

у складі головуючого - судді Жевнєрової Н.В.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в: 16 січня 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Шацького районного суду Волинської області від 03 серпня 2016 року, що набрало законної сили. В даному шлюбі у подружжя є неповнолітня дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №273900, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Після розірвання шлюбу дитина постійно проживає з позивачем, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач не бере участі утриманні та вихованні неповнолітньої дитини. Добровільної згоди про сплату аліментів на дитину між позивачем та батьком дитини не досягнуто. Відповідач офіційно не працює, проте він займається різними видами діяльності, має нерегулярний та мінливий дохід, однак на думку позивача, має можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

12 березня 2018 року відповідач ОСОБА_3 надіслав на адресу суду відзив, у якому зазначає, що позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, про причину неприбуття суд не повідомив, заяв, клопотань не подав.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав

Судом установлено, що громадяни України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №273900, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 4).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 проживає разом із сином, який перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою Пульмівською радою Шацького району Волинської області 15 січня 2018 року (а.с. 5). Оскільки відповідач добровільної участі в утриманні дитини не бере, не працює, але має дохід, з нього слід стягувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі.

Крім того, при визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує, що згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 грн., меншим ніж 50 відстотків якого не може бути розмір аліментів. Також суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням, що відповідач є працездатним, здоровим, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

В решті позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

На підставі статей 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень), щомісяця, але не менше, ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 січня 2018 року, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

В решті позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5 Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова