Справа № 643/6941/17
Провадження № 2/643/687/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Погасій О.Ф.,

за участю секретаря - Бровкіної М.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації в порядку поділу спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2017 р. до суду звернулась із позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. В позові зазначила, що 23 липня 2011 уклала шлюб з ОСОБА_4, який розірвано 30 вересня 2014 року. Під час шлюбу за спільні кошти з відповідачем придбано:

1. легковий автомобіль "ЗАЗ SENS",2012 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 414355-Y01121 від 1 вересня 2012 РОКУ, вартістю 113400 гривень;

2.зроблено ремонт в квартирі вартістю 20 000 гривень;

3. кухонний гарнітур вартістю 10455 гривень;

4.пральна машина - 3 000 гривень;

5. холодильник - 3 000 гривень;

6.меблева стінка - 3 985 гривень;

7.компютерний стіл - 1319 гривень;

8. спальний гарнітур - 8 000 гривень;

9. шафа купе - 3 140 гривень;

10. телевізор - 4699 гривень

всього на загальну суму 170 998 гривень.

72 000 гривень ( еквівалент 9 000 дол. США), подарованих їй батьками, вона внесла на купівлю квартири, яка знаходиться за адресою : м. Харків, вул. Ак. Павлова б. 146 кв. 133.

Відповідач в досудовому порядку відмовився поділити майно, а тому вона просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 1/2 частку вартості автомобіля 56 700 гривень; 1/2 частку вартості ремонту в квартирі 10 000 гривень; 1/2 частку вартості придбаного в квартиру майна 18 799 гривень, та 72 000 гривень, витрачених на придбання квартири за адресою : АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що з ОСОБА_4 проживала однією сімєю до реєстрації шлюбу. З 23.07.2011 р. по 30.08.2014 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За спільні кошти зробили ремонт вартістю 20 000 гривень в квартирі АДРЕСА_2 в с.м.т. Пісочин-мобіль та за спільні кошти купили автомобіль «ЗАЗ SENS», кухонний гарнітур, пральну машину, холодильник, меблеву стінку, компютерний стіл, спальний гарнітур, шафу купе, телевізор, всього на загальну суму 170 998 гривень. Придбане майно привезли в квартиру АДРЕСА_3, яка належала на праві власності матері відповідача. Ціна майна в позові зазначена на момент придбання. В момент продажу цієї квартири покупцю продано частку спільного майна, а саме кухню, шафу купе. Після продажу зазначеної квартири на імя матері відповідача укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4. На придбання цієї квартири її батьки подарували їй 72 000 гривень. Ці гроші вона передала для покупки квартири. Позивач вважає, що 72 000 гривень, які були передані в рахунок покупки квартири, належать їй особисто, а тому просить їх стягнути з відповідача на її користь. Крім того, телевізор, холодильник, пральну машину перевезли в квартиру АДРЕСА_4, і відповідач користується цим майном. Просить стягнути з відповідача 1/2 частину вартості майна і ремонту 28 799 гривень, і 1/2 частину вартості автомобіля 56 700 гривень, і 72 000 гривень, які передані на придбання квартири.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який дії на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 61 від 24.12.2014р. та договору, укладеним з ОСОБА_3, на надання правової допомоги від 31.07.2017р. (а.с.48,49), позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що вартість спірного автомобіля спеціалістом, або експертом не оцінювалась, він в інтернеті знайшов схожий автомобіль і таким чином встановив вартість автомобіля. Вважав, що знайшли підтвердження ті обставини, на які позивач посилалась в позові і в своїх поясненнях в судовому засіданні.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2, яка діє на підставі договору, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.47-49), подала до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що позов не визнає в повному обсязі. (а.с.33-35). Позивачем не надано доказів матеріальної участі у придбанні автомобіля, згоди на його купівлю за спільні кошти подружжя позивач не давала, стороною правочину у документах зазначено відповідача у звязку з тим, що саме він придбав автомобіль за кошти, подаровані йому батьком. Крім того, не надано доказів здійснення ремонту в квартирі, не надано докази на підтвердження розміру витрат на відповідні роботи, не зазначено в якій саме квартирі проводився ремонт, не надано доказів придбання сторонами за рахунок спільних коштів кухонного гарнітуру, пральної машини, холодильника, меблевої стінки, компютерного столу, спального гарнітуру, шафи купе, телевізора. Позивач не має відношення до придбання квартири АДРЕСА_5. Зазначена квартира належить на праві власності матері відповідача, згідно договору купівлі-продажу від 25 червня 2013 року.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що її дочка ОСОБА_3 знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем і проживали вони з 2009 року деякий час з ними за адресою: АДРЕСА_6, потім три роки дочка з відповідачем проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; і 1 рік проживали за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона передавала дочці гроші 72 000 гривень на придбання квартири в Пісочині, на ремонт в квартирі на придбання автомобіля і всього майна, яке було привезено в зазначену квартиру. На придбання меблів передали 20 000 гривень ( кухонних гарнітур вартістю 12 000 гривень, меблеву стінку 4 000 гривень, пральну машинку 4 000 гривень). Автомобіль сторони по справі купили за спільні гроші.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що за його власні кошти була куплена квартира в Пісочині АДРЕСА_7, за власні кошти і своїми силами зробили ремонт в зазначеній квартирі, за власні кошти купили меблі і побутову техніку в цю квартиру. Позивач і її батьки не допомагали грошима. Син із позивачкою на той час тільки зустрічались. Він зі своїх власних грошей передав сину відповідачу по справі 62 000 гривень на купівлю автомобіля. Коли він віз гроші сину, з ним в машині знаходились свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8. Його дружина на придбання автомобіля сином, грошей не давала. В звязку з вологістю в квартирі, зіпсовано меблі, вони були вкриті грибком, і тому при продажу квартири, не представляли цінності. Квартиру в с.м.т. Пісочин дружина продала разом з меблями. Єдине, що забрали з цієї квартири в нову квартиру АДРЕСА_4, це телевізор, який був куплений до реєстрації шлюбу між сторонами по справі. Позивач і її батьки гроші на придбання квартири, автомобіля, меблів не давали.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що приблизно 5 років тому ОСОБА_6 попросив його і ОСОБА_7 поїхати разом, передати сину ОСОБА_4 значну суму грошей для придбання автомобіля. При ньому ОСОБА_6 подарував гроші сину, але при купівлі автомобіля він не був присутнім.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 попросив його поїхати разом для безпеки, передати сину ОСОБА_4 значну суму грошей для придбання автомобіля. При ньому ОСОБА_6 подарував сину ОСОБА_9 62 000 гривень, але при купівлі автомобіля він не був присутнім.

Суд, вислухавши учасників справи, показання свідків, перевіривши письмові докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року, актовий запис № 294, згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с.9).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 262, шлюб між сторонами по справі розірвано 30 вересня 2014 року (а.с.8).

За договором купівлі-продажу від 25 червня 2013 року ОСОБА_10 продав, а ОСОБА_11 купила квартиру АДРЕСА_8 за 422 240 гривень (а.с.36). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_11 зареєстрована власником зазначеної квартири (а.с.37). Зареєстрованим в спірній квартирі значиться ОСОБА_4, згідно довідки з місця проживання про склад сімї (а.с.39).

Позивачем в якості доказів придбання майна надано наступні документі :

Згідно чека від 22.11.2010 в торгівельному комплексі «Ельдорадо» сплачено за телевізор «Самсунг» 4699,00 гривень, але чек без імені покупця (а.с.51).

Згідно накладної № 60/ДМ-02000 від 21.11.2010 р. ОСОБА_4 сплатив вартість меблевої стінки РОМЕО 3 985,00 гривень з доставкою за адресою: Пісочин-мобіль, АДРЕСА_9, придбаної за договором купівлі-продажу від 7/11.2010 р. (а.с. 53 і оборот, 56,57).

Згідно заказу № 4-9/29 від 29.09.2010р. покупцем столу компютерного зазначена ОСОБА_12( після реєстрації шлюбу ОСОБА_4), сплатила вартість столу 1319 гривень, з доставкою за адресою : АДРЕСА_10 (а.с.34).

Згідно договору купівлі-продажу від 11.11.2010р. ОСОБА_12 (ОСОБА_4) придбала кухню вартістю 12085 гривень. Адреса покупця зазначена АДРЕСА_11( а.с.58-63).

Згідно квитанції від 05.08.2010р. і копії заказу № 49 від 05.08.2010р. ОСОБА_11 придбала шафу купе за 3140 гривень, із зазначеної адреси доставки: Пісочин мобіль, АДРЕСА_12 (а.с.64-65).

ОСОБА_12 придбала 26.09.2010р. пральну машину «Індезіт» за 3379,07 гривень із доставкою в АДРЕСА_13 (а.с.66-75).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що спільним майном подружжя, придбаним в період шлюбу, є автомобіль «ЗАЗ SENS», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 414355-Y01121 від 1 вересня 2012 року, вартістю 62156.00 гривень. Вартість автомобіля зазначена в специфікації до договору купівлі-продажу (а.с.3). Відповідач не оспорював дану ціну. Оскільки позивач просить стягнути з відповідача 1/2 частину вартості автомобіля 56700 гривень, виходячи із приблизної вартості автомобіля на день розгляду справи 113400 гривень, і при цьому не надає висновку експерта, або інших доказів вартості автомобіля, і враховуючи, що позивач не претендує на автомобіль, має право на 1/2 частку автомобіля, то суд задовольняє позов в цій частині частково, і стягує з відповідача вартість 1/2 частки автомобіля 31078 гривень.

Суд критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 про те, що відповідачу на придбання автомобіля були батьком передані гроші в сумі 62 000 гривень, оскільки батько є зацікавленою особою, а свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_7 не були присутніми при укладенні договору купівлі-продажу автомобіля.

Позивачем не надано доказів того, що сторони по справі за спільні кошти 20 000 гривень провели ремонт в квартирі 162 пос. Пісочин-мобіль, вул. Кушнарьова 2, а тому в цій частині суд відмовляє в задоволенні позову.

Позивачем не надано суду доказів, що вона передала власні 72 000 гривень на придбання квартири АДРЕСА_4.

Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_5 (мати позивача) про те, що вона позивачці подарувала 72 000 гривень для придбання квартири АДРЕСА_4. Позивач не довела коли їй були подаровані ці гроші, як вона ними розпорядилась, де, ким і за якими обставинами укладався договір купівлі-продажу квартири, кому і які гроші передавались. А тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Позивач не заперечувала проти того, що частина майна, яка знаходилась в квартирі в с.м.т. Пісочин, була продана разом з квартирою, але не довела, за яку ціну, не надала доказів вартості майна, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.07.2017 року заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_4 в межах ціни позову 157499 гривень.(а.с.28-29).

Ухвалою колегії судів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року, ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 липня 2017 року про забезпечення позову скасовано, накладено арешт на легковий автомобіль «ЗАЗ SENS», 2012 року випуску, сірого кольору, кузов № НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, зареєстрований за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 414355-Y01121 від 1 вересня 2012 року. (а.с.42-44 виділеного матеріла 2-з/643/51/17, номер справи 643/6941/17).

Згідно п.7 ст. 158 ЦПК України в разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяносто днів з дня набрання вказаного рішення законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки суд частково задовольняє позов, підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір 1574,99 гривень, згідно квитанції № 3847 від 20.06.2017р. (а.с.15).

Позивачем при подачі заяви про забезпечення позову сплачено судовий збір 640 гривень, згідно квитанції № 3391 від 18.07.2017р. (а.с.26).

Сума судового збору за подання заяви про заяви про забезпечення позову, що подана фізичною особою, на час подання позивачем такої заяви, становила 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб 320,00 грн.

Судом частково задоволено позов в сумі 31078 гривень, а тому, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 630,78 гривень (310,78 +320,00) витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60, 69, 70 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації в порядку поділу спільного майна подружжя, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, грошову компенсацію в порядку поділу спільного майна подружжя - легкового автомобіля «ЗАЗ SENS», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_4, у розмірі половини вартості автомобіля 31078 (тридцять одну тисячу сімдесят вісім) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 630 грн. 78 коп. (шістсот тридцять гривень 78 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської областішляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Ф. Погасій