Справа № 183/3626/16
№ 2/183/109/18
У Х В А Л А

03 грудня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Шевченко О.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Олександр Михайлович, приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Лила Інна Армоніківна, про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування, усунення перешкод у користуванні будинком, -

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_9,

відповідача ОСОБА_6,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_10,-

в с т а н о в и в:

22.06.2016 року ОСОБА_1, в інтересах малолітньої ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Олександр Михайлович, приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Лила Інна Армоніківна, в якому з урахуванням уточнень просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_11, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, на ім'я ОСОБА_3, визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11, зобов'язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні власністю.

24.06.2016 року по справі було відкрите провадження суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_12, після чого, в зв'язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_12 справа була передана на розгляд судді ОСОБА_13, а після закінчення його повноважень - на розгляд судді Сороки О.В.

29.11.2016 року по справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу на вирішення якої попереднім складом суду ставилося питання чи усвідомлював ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, значення своїх дій на момент укладання заповіту 24 вересня 2015 року, та чи міг він з урахуванням його фізичного та індивідуально-психологічних особливостей, за умови зловживання алкоголем, розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент укладення оскаржуваного заповіту.

За результатами проведеної експертизи 03.02.2017 року було складено висновок № 6, у відповідності до якого визначити психічний стан та вирішити експертні питання в період складення та підписання ОСОБА_11 заповіту 24.09.2015 року, не виявилося можливим. При цьому на експертизу були направлені матеріали цивільної справи, медичні картки № 1221, 1492 стаціонарного хворого з КУ «Новомосковська РРЛ» ДОР», медичні картки б/н амбулаторного хворого ОСОБА_11 (медустанови не зазначені).

Крім того, по справі була поведена судова почеркознавча експертиза, за результатами якої складено висновок № 2222-17 про те, що підпис та напис в оскаржуваному заповіті виконані під впливом збиваючих факторів природного характеру ОСОБА_11.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону України № 2147- VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Кодексом, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цим Кодексом, в зв'язку з чим судом здійснюється розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочате підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні позивач звернувся до суду з заявою про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Сороки О.В.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що третьою особою, зацікавленою у розгляді справи, є приватний нотаріус Лила Інна Армоніківна, яка посвідчувала спірний заповіт. Одночасно Лила І.А. є дружиною голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області - судді Лили Віталія Миколайовича. Визнання заповіту недійсним (тобто задоволення позовних вимог позивача у справі) може мати негативні наслідки для Лили І.А. Голова суду, в силу своїх адміністративних повноважень, має можливість впливати на будь-якого суддю суду, який він очолює. Таким чином, позивач вважає, що з метою виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді, як під час розгляду справи, так і під час винесення рішення у справі, суддя Сорока О.В. підлягає відводу.

Крім того, на думку позивача жоден з суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не зможе розглянути справу, не викликавши у стороннього спостерігача сумніви у неупередженості, а тому, з метою недопущення заявлення відводу усім суддям цього суду по черзі, з підстав вказаних у заяві, просить направити дану цивільну справу до Дніпровського апеляційного суду для визначення іншого суду для розгляду справи.

Позивач та представник позивача - адвокат ОСОБА_9 заяву про відвід судді підтримали.

Відповідач ОСОБА_6, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_10 висловили думку про те, що заява про відвід не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, розглянувши подану заяву, дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, о розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу у цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи

5) є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з п. 7 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід (п. 11 ч. 1 ст.253 ЦПК України).

Згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В той же час, відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Так, заявляючи відвід судді Сорокі О.В., позивач та представник позивача посилаються на те, що голова Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, будучи член сім'ї третьої особи у справі, може впливати на будь-якого суддю Новомосковського міськрайонного суду, оскільки задоволення позову може мати негативні наслідки для його дружини.

Слід звернути увагу, що втручання в діяльність судді заборонена, а незалежність судді захищена спеціальним законом, а тому доводи позивача та представника позивача суд розцінює, як припущення, яке націлене лише на затягування розгляду справи, яка досить тривалий час перебуває в суді, у справі приймали участь ще двоє суддів, які теж працювали в суді під головуванням судді Новомосковського міськрайонного суду Лили В.М.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відвід є необґрунтованим і є підстави для вирішення питання про відвід судді суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Крім того, суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо відводу усіх суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, а нормами діючого ЦПК України не передбачено направлення справи до Дніпровського апеляційного суду для визначення іншого суду для розгляду справи.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40, п.7 ст. 252 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати необґрунтованим відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В., заявлений позивачем ОСОБА_1

Зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко Олександр Михайлович, приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Лила Інна Армоніківна, про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування, усунення перешкод у користуванні будинком.

Передати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Сороки О.В. до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти днів з моменту її проголошення

Суддя О.В. Сорока.