Справа № 576/670/18
Провадження № 2/576/307/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря - Терені Л.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 провизнання права власності на ? частину квартири, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та встановлення порядку користування житловою площею спільної квартири, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі також - відповідач), про визнання права власності на ? частину квартири, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та встановлення порядку користування житловою площею спільної квартири. Позивач обґрунтовував позов тим, що звідповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24.12.1993 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей, один з яких - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з нею. В період шлюбу з відповідачем вони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 яка згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим Глухівською міською державною нотаріальною конторою 24.10.2007 р., оформлена на ім'я відповідача ОСОБА_2. Квартира є їхнім спільним сумісним майном подружжя, оскільки придбана за їх спільні з відповідачем кошти та для потреб сім'ї. У вказаній квартирі зареєстровані вона та їх з відповідачем син ОСОБА_3, який постійно мешкає у квартирі. Останнім часом вони з відповідачем припинили подружні стосунки, і у них виник спір щодо користування спільною квартирою. Відповідач постійно виганяє її з квартири Іншого житла у неї немає. Вона вважає, що визначити порядок користування спірною квартирою можливо, виходячи з рівності. У зв'язку з тим, що разом з нею проживає син ОСОБА_3, який займає кімнату площею 13,0 кв.м, то вона претендує на 2 кімнати: кімнату 2 - 10,6 кв.м та кімнату 3 - 13,0 кв.м, при цьому, відповідачу виділити в користування кімнату 1 площею 18,2 кв.м з балконом площею 1,1 кв.м.; а також підсобні приміщення, а саме: кухню площею 4,7 кв.м, ванну кімнату - 2,2 кв.м, вбиральню - 1,0 кв.м, коридор - 5,6 кв.м, вбудовану шафу - 1,1 кв.м залишити в загальному користуванні. Оскільки відповідач не визнає її право на спірну квартиру та не погоджується поділити спільне з відповідачем майно або встановити порядок користування спільною квартирою з відповідачем в добровільному порядку, вона вимушена звернутись до суду з цим позовом.

В підготовче судове засідання позивач та її представник не з'явилися.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, з позовом згоден.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а відповідно до ч. 4 ст. 206 цього кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Відповідач визнав позов на стадії підготовчого провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві, а тому перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (стаття 55) та ст. 15 ЦК України.

Іншими словами право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені, а в разі відсутності порушення або невизнання права, відсутня і необхідність його захисту в судовому порядку. Тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу, відповідно до якого кожна особа самостійно вирішує: звертатися їй до суду чи ні.

З копії свідоцтва про шлюб серії ОСОБА_5, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 24.12.1993 р., актовий запис за № 337, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 (а.с. 7).

З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Згідно довідки про склад сім'ї, наданої «Центром Надання адміністративних послуг» Глухівської міської ради від 30.03.2018 р., за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12)

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Глухівською міською державною нотаріальною конторою від 24.10.1997 р., ОСОБА_2 купив квартиру, загальною площею 41, 8 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 9)

Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ст.61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

А як зазначено в ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Стаття 71 СК України передбачає, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки був встановлений порядок проведення процедури врегулювання спору за участю судді, під час якого позов визнаний відповідачем, то суд зобов'язаний ухвалити рішення про задоволення позову.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 1000 грн.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 15, 358 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81, 137, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одну другу частину квартири АДРЕСА_1

Визначити порядок користування жилими приміщеннями квартири АДРЕСА_1, жилою площею 41,8 кв.м, надавши ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користування 2 кімнати: кімнату 2 - 10,6 кв.м та кімнату 3 - 13,0 кв.м; ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) надати в користування кімнату 1 площею 18,2 кв.м з балконом площею 1,1 кв.м; підсобні приміщення: кухню площею 4,7 кв.м, ванну кімнату - 2,2 кв.м, вбиральню - 1,0 кв.м, коридор - 5,6 кв.м, вбудовану шафу - 1,1 кв.м залишити в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в сумі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1000 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О.Колодяжний