Справа № 177/3548/13-ц
Провадження № 6/177/2/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2018

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Маракуца І. В.,

представника заявника ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

представника Криворізького РВДВС ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором з оплатою щомісячно 2000 грн..

Обґрунтовуючи заяву, вказав, що на даний час склалися обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, оскільки він тяжко хворіє, в звязку з чим потребує хірургічного втручання. Через хворобу він не працює і єдиний його заробіток з лютого 2016 року є пенсія у розмірі 940,00 грн., виплату якої не отримує у звязку з накладенням виконавчою службою арешту на банківський рахунок.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та уточнивши їх з урахуванням положень ст.. 435 ЦПК України просила розстрочити суму боргу, встановлену рішенням суду та яка залишилася невиплаченою банку терміном на 1 рік у відповідних сумах.

Представник стягувача ПАТ «Кристалбанк» ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, вказуючи, що обставини викладені в ній є надуманими, недоведеними та такими, що не відповідають дійсності, а розстрочення виконання рішення суду заявник використовує щоб відтермінувати момент примусового стягнення.

Представник Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви з метою належного виконання рішення не заперечувала.

Вислухавши учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року частково задоволені позовні вимоги ПАТ «Кристалбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кристалбанк» заборгованість за кредитним договором № 54-Ф/08/10 від 07.03.2008 року станом на 05.12.2013 року в загальному розмірі 162 629, 20 грн., з яких: 32 072,00 грн. строкова заборгованість за кредитом; 48 631,55 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 15 522,03 грн. - проценти нараховані на строкову заборгованість за кредитом; 34 611,81 грн. проценти нараховані на прострочену заборгованість за кредитом; 9 791,81 грн. - пеня за прострочення строків погашення процентів за користування кредитом; 22 000,00 грн.. штраф за недотримання умов кредитного договору, також стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 1626,30 грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 залишено без змін та набрало законної сили.

На підставі виконавчого листа, виданого за даним рішення суду, Криворізьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 53157815 про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу (а.с. 7).

Відповідно до ч.1,3 ст. 435 ЦПК України За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічні норми містяться в частині 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч.4,5 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» вказує, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом виключно за заявою державного виконавця чи сторін виконавчого провадження у виняткових випадках за наявності обставин особливого характеру, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а саме: хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо.

Положеннями статей 12,81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду, ОСОБА_4, як на підставу для її задоволення, посилався на те, що в нього наявні довготривалі тяжкі хвороби у вигляді сахарного діабету ІІ типу середньої тяжкості, гіпертонічної хвороби ІІ ступеню, церебрального кризу, діабетичної енцефалопатії, ішемічної хвороби серця та попереково хрестової радикулопатії. Узв язку з хворобою він не працює і єдиним його заробітком з лютого 2016 року є пенсія у розмірі 940 грн., виплату якої він не отримує, оскільки на рахунок накладний арешт виконавчою службою.

Однак, посилання зазначені заявниками, у розумінні ст.435 ЦПК України, не є підставою для розстрочки виконання рішення суду.

На підтвердження хвороби заявником надано виписки з амбулаторних карток Лозуватської сільської лікарською амбулаторії ЗПСМ за період з 2002 по 2017 рік, довідка про консультацію лікаря нейрохірурга, листки непрацездатності, згідно яких йому встановлені діагнози, в тому числі у вигляді сахарного діабету ІІ типу середньої тяжкості, гіпертонічної хвороби ІІ ступеню, церебрального кризу, діабетичної енцефалопатії, ішемічної хвороби серця та попереково хрестової радикулопатії та він проходив лікування (а.с.9-10, 11, 13,14, 74, 86,87).

Однак, надані медичні документи не є доказом тяжкої хвороби ОСОБА_4 та не є підтвердженням виняткового випадку та особливих обставин, що у розумінні ст.435 ЦПК України є підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Оскільки на стадії виконання рішення суду не встановлені обставини, що ускладнюють його виконання, а зазначені в заяві обставини не можна вважати винятковими, як того вимагає зміст ст. 435 ЦПК України, суд констатує відсутність правових підстав для розстрочки виконання рішення суду.

Керуючись ст. 258, 260, 353, 435 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про розстрочку виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 05.03.2018.

Суддя: