Справа №442/6260/16-ц
Провадження №2/442/105/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, суд -

встановив:

Позивач ОСОБА_6 звернулась з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь завдану їй майнову шкоду (збитки) вчиненням кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.125 КК України в розмірі 74074,94гривні , яка складає загальну вартість придбання лікарських засобів, препаратів та необхідних матеріалів медичного призначення станом на 20 вересня 2016року, а також завдану моральну (немайнову) шкоду вчиненнями кримінального правопорушення ,в розмірі 250 тисяч гривень. Також просила стягнути з відповідача кошти, необхідні для придбання ліків та її догляду щомісячно в розмірі 3000 гривень з урахуванням індексу інфляції по життєво.

Ухвалою від 11.12.2018року провадження в справі за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення на користь ОСОБА_6 майнової шкоди вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України в розмірі 74074,94 грн., яка складає загальну вартість придбаних лікарських засобів, препаратів та необхідних матеріалів медичного призначення; моральної шкоди в розмірі 250000,00грн.; коштів необхідних для придбання ліків та її догляду щомісячно в розмірі 3000,00грн., з урахуванням індексу інфляції, по життєво закрито у звязку зі смертю ОСОБА_6, що сталась 24 жовтня 2017року.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в якому просить стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 8701,34гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що внаслідок протиправних дій відповідачем йому було нанесено ряд матеріальних та моральних збитків, оскільки він отримав ЧМТ, струс головного мозку, забій обличчя, синці на підборідді зліва, та боковій поверхні лівого плеча. Стверджує, що саме внаслідок дій відповідача позивач переніс два оперативні втручання на 5 і 6 зубів верхньої щелепи справа у приватному медичному центрі, вартістю 1100,00грн. Крім цього, у звязку з таким був змушений двічі перебувати на лікарняному та двічі вимушений був піти у відпустку за свій рахунок терміном на 8 днів, внаслідок яких втратив близько 800,00 грн. нарахувань до заробітної плати. Після перенесених операцій стан позивача не покращився, а внаслідок перенесеного психічного стресу життєвий тонус різко знизився. Поряд з тим, внаслідок побиття було пошкоджено також його одяг: сорочка фірми Columbia, класичні джинсові штани фірми Joker світло - бежевого кольору, вартість яких станом на сьогоднішній день згідно інтернет-прайс-листа становить 1780,00грн. та 2174,64грн. відповідно. Крім того, внаслідок злочинних дій відповідача було пошкоджено мобільний телефон, марки Samsung GT- 19100. Ремонт телефону було здійснено у Сервісному центрі в м. Львів «Samsung», де «ТзОВ «Менс-Сервіс» надав йому консультацію на суму 25,00грн. та зробив ремонт телефону на суму 2650,00грн. Всього на суму - 2675,00грн. Оскільки сервісний центр знаходиться у м. Львів, то позивачу довелося двічі їздити до м. Львова, а тому понесені ним витрати на поїздку, які становлять 171, 70 грн., теж просить стягнути.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні допитаний як свідок позивач пояснив, що між ним та відповідачем 22 квітня 2013 року стався конфлікт , під час якого відповідач та інші його побили. Йому було завдано легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на підборідді зліва та боковій поверхні лівого плеча. Тому просить стягнути матеріальну шкоду, завдану йому внаслідок кримінального правопорушення.

Також пояснив, що удар відповідачем справа його у щоку був причиною резекції верхівки зубів і тому було оперативне втручання, так як виник періодонтит. Через проведені операції він змушений був перебувати на лікуванні, втратив заробітну плату через те, що був відсутній на роботі.

Щодо пошкодженого одягу пояснив, що ціни на одяг зазначені з урахуванням цін на інтернет-ресурсах. Чеків за придбання такого одягу у нього не має.

18.02.2018 позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, однак у прийнятті такої судом відмовлено в звязку з тим, що така подана після початку судового розгляду всупереч вимог ЦПК.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що будь-яких належних та допустимих доказів, щодо підтвердження майнової шкоди не надано. Просив у позові відмовити.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що 23 квітня 2013року позивач сам розпочав конфлікт, почав стріляти з пістолета, прибігла мати позивача і почала бити його сина. Ніхто позивача та його матір не бив, лише відштовхнули. Позивача відштовхнув, він впав, можливо вдарився, однак одягу йому ніхто не роздирав, не копав, як стверджує позивач, та умисно не бив.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснювали, що були свідками виниклого між сторонами конфлікту, в ході якого відповідач штовхнув позивача ОСОБА_2, той в свою чергу витягнув пістолет та почав стріляти , мати позивача ОСОБА_6 била сина відповідача.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.06.2016 року у кримінальному провадженні - справа №442/7193/14-к звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України, у звязку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрито. Цивільні позови потерпілих про відшкодування збитків - залишено без розгляду.

З такої ухвали суду вбачається, що ОСОБА_4 22 квітня 2013 року близько 19 год. 00 хв., знаходячись поблизу свого будинку № 89, що по вулиці Зварицькій в м. Дрогобичі на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив із ОСОБА_2, який проживає з ним по сусідству конфлікт. Під час сварки ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_2 один удар ногою в ділянку тазу та один удар правою рукою в ділянки підборіддя і грудної клітки, внаслідок чого потерпілий впав на землю. Своїми умисними, протиправними діями, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_2 у вигляді синців на підборідді зліва та боковій поверхні лівого плеча, які згідно висновку судово-медичного експерта № 210 від 24.04.2013 року по ступені тяжкості відносить до категорії легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ч. 6. ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки.

За роз'ясненням п.1 постанови пленуму Верховного суду України №12 від 20.02.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює закриття кримінальних справ», звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави (її компетентних органів) від засудження особи, яка вчинила злочин, та застосування до неї кримінально-правових засобів примусового характеру. Водночас звільнення від кримінальної відповідальності не є виправданням особи.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі застосування строків давності не може свідчити про не вчинення особою злочину, звинуваченою у ньому. З огляду на це особа, яка вважає себе невинуватою у вчиненні злочину або вина якої у вчиненні злочину не доведена, вправі вимагати не застосування строків давності, а постановлення виправдувального вироку або постановлення ухвали про відсутність події та складу злочину в діях такої особи. Лише такі процесуальні рішення носять реабілітуючий характер та звільняють особу від усіх звинувачень у вчиненні протиправного карного діяння.

Підстава, у зв'язку з якою кримінальна справа відносно ОСОБА_4 була закрита, а саме із закінченням строків давності, не є реабілітуючою, а отже хоч його і звільнили від кримінальної відповідальності, однак доведеність його вини у вчинені злочину не ставиться під сумнів.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, фактично мали місце незаконні дії ОСОБА_4, внаслідок яких потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження , що в свою чергу потягло його матеріальні витрати.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

В обґрунтування понесених витрат за два оперативних втручання, які були проведені, зі слів позивача, після завданої йому травми відповідачем, посилається на акт виконаних робіт від 24.06.2014 року (а/с 36), де вказано, що ОСОБА_2 було проведена операція резекція верхівок коренів 5 зуба. Пломбування коренів каналу. Операція резекції верхівок коренів 6 зуба, ретроградне пломбування кореневих каналів.

Відповідно до поданого акту зазначені оперативні втручання та лікування зубів були проведені 07.10.2013 року та 7.11.2013 року. Жодного документу, що стверджує причинно-наслідковий звязок між проведеним оперативним втручанням та діями відповідача під час конфлікту 23.04.2013 суду не надано. Жодного медичного документу, який би зазначав діагноз та причини виникнення необхідності резекції зубів , в матеріалах справи немає. Єдиним медичним документом, на який покликається з цього приводу позивач, є висновок лікаря спеціаліста Дрогобицької міської стоматологічної поліклініки №1 від 14.01.2015 року, згідно якого встановлено діагноз: загострення хронічного періодонтиту 6 зуба, показано операцію резекції верхівки коренів (а.с.37). Однак, як встановлено, такий складено через півтори роки після завдання ушкоджень позивачу та не вказано причин хронічного періодонтиту.

Суд не може взяти до уваги слова позивача як доказ про те, що зазначений періодонтит є наслідком побиття його відповідачем ОСОБА_4, оскільки жодним медичним документом це не підтверджено. Крім цього, такі оперативні втручання були проведені через значний проміжок часу після конфлікту.

Також позивач просить стягнути в його користь втрати нарахувань до заробітної плати у звязку з тим, що був змушений двічі перебувати на лікарняному та двічі вимушений був піти у відпустку за свій рахунок терміном на 8 днів через зазначені вище проведені оперативні втручання. Тому втратив близько 800,00 грн. нарахувань до заробітної плати.

Згідно довідки № 45 від 24.06.2014, виданої лікарем травматологом Дрогобицької районної лікарні № 1 смт. Меденичі Дрогобицького району (а/с 13), ОСОБА_2 про те, що він дійсно в 2013 році перебував на лікарняних листках з 07.10.213 року по 11.10.2013 р. (АГД № 209811); 04.11.2013 р. по 08.11.2013 р. (АГД № 209816) та у відпустках без збереження заробітної плати з 15.10.2013 р. по 18.10.2013 р. (Наказ № 39 від 14.10.2013 р), терміном 4 календарних дні; з 12.11.2013 р. по 15.11.2013 р. (Наказ № 42 від 12.11.2013 р.).

Суд в задоволенні такої вимоги відмовляє, оскільки позивачем не доведено причинно-наслідкового звязку між діями відповідача та шкодою здоровю позивачу, не зазначено причин перебування на лікуванні та у відпустках без збереження заробітної плати, а також не вказано суми заробітку, яку втратив позивач у звязку з перебуванням на лікуванні та у відпустці.

Щодо вимог про стягнення витрат по ремонту мобільного телефону, то судом встановлено таке. З довідки технічного стану № 887750 (а/с 38) вбачається, що спеціалістами сервісного центру «Samsung», «ТзОВ «Менс-Сервіс» 1.12.2015 року була проведена оцінка технічного стану мобільного терміналу фірми Samsung, модель Samsung GT- 19100 , ремонт може бути виконано та вартість ремонту складатиме 2650,00грн. Поряд з тим, доказів в підтвердження оплати ним саме такої суми за ремонт не надано, лише додана довідка № 887750 від 01.12.2015 року про те, що «замовник» ОСОБА_2 оплатив 25 грн. за «виконані роботи», а саме, як зазначено в такій довідці «довідка технічного стану на вимогу клієнта». Отже, за наведеного, з перелічених документів неможливо встановити, хто саме здійснював оплату, оскільки крім імені немає жодних ідентифікуючих відомостей про особу замовника, відсутні також докази сплати суми 2650 грн. Крім цього, злочинні дії ОСОБА_4 щодо ОСОБА_2 мали місце 22.04.2013 року , а щодо ремонту телефону ОСОБА_2 звернувся лише 01.12.2015 року, що викликає сумнів того, що поломка телефону виникла внаслідок дій відповідача.

Щодо вимог про стягнення суми коштів, витрачених на поїздку до м. Львова з приводу ремонту мобільного телефону, суд встановив таке. В матеріалах справи є ксерокопії двох пасажирських квитків по маршруту Львів Дрогобич від 01.12.2015 (а/с 39). Однак судом достовірно не встановлено, що такі поїздки позивачем були здійснені для усунення шкоди, завданої відповідачем.

Крім цього, позивач також просить відшкодувати йому вартість одягу, який був на ньому під час вчинення злочинних дій щодо нього ОСОБА_4, а саме: сорочки фірми Columbia, класичних джинсових штанів фірми Joker світло - бежевого кольору. Про вартість таких речей станом на сьогоднішній день позивач додав прінт-скріни з інтернет-ресурсів (а/с 40, 41) , де зазначено, що штани Joker коштують 79,95 євро, що становить 2174,64 гривні та сторочка Columbia коштує 1780,00 грн.

Однак жодного доказу того, що під час конфлікту, виниклого між ним та ОСОБА_4, йому було пошкоджено одяг, а також належних доказів вартості пошкодженого одягу, суду не надано. Зазначені прінт-скріни суд не може вважати належним доказом, оскільки за словами позивача одяг було придбано ним у місті Львові в магазині, про що надав суду товарний чек №КК-000724 від 29.04.2012 року на суму 462 гривні, де зазначено, що придбано 2 сорочки Columbia вартістю 311 та 151 гривня відповідно. Тому суд позбавлений можливості достовірно встановити дійсну вартість одягу, а також доказу пошкодження чи знищення такого саме відповідачем ОСОБА_4

Позивач в порушення вимог ст. ст. 78, 81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, які підтвердили б наявність причинно-наслідкового звязку між діями відповідача та завданою позивачу матеріальною шкодою, жодних належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, на які він посилається в позові суду не надано.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності звязку у сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 необґрунтовані та не доведені, а, отже, задоволенню не підлягають.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 382,383,389, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд-

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 5 березня 2018 року.

Суддя: О.Б.Нагірна