Справа № 308/8614/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 березня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кондора Р.Ю. і Мацунича М.В.,

за участю секретаря Пилип Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2018 року (у складі судді Фазикоша О.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, визначених рішенням суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду у вересні 2017 р.

Просила змінити розмір аліментів, визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2016 р., стягнувши з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 і ОСОБА_6, у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

На обґрунтування позовних вимог указала, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на обох дітей у розмірі 700 грн. витрати на дітей значно зросли у зв'язку з тим, що вони пішли до дошкільного навчального закладу, потребують витрат, пов'язаних із купівлею одягу, іграшок, книжок тощо. Крім того, діти часто хворіють, що тягне за собою і витрати на їх лікування.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2018 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Доводить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушення норм матеріального права. Указує, що суд першої інстанції не врахував прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на 2017-2018 рр. Зазначає, що під час розгляду справи суд у першу чергу мав урахувати інтереси дітей щодо належного матеріального утримання. Указує, що основні витрати на утримання дітей несе вона, оскільки вони проживають разом із нею.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу від відповідача до апеляційного суду не надходило.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення скасуванню, а позов - частковому задоволенню, із таких мотивів.

Суд виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Апеляційний суд не може цілком погодитися із цим висновком через його неповну відповідність фактичним обставинам справи, а також нормам матеріального права.

Так, за приписами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Із матеріалів справи видно, що 26 травня 2012 р. між позивачем і відповідачем було укладено шлюб, у якому народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 30.01.2013 р. і НОМЕР_2 від 26.05.2014 р., відповідно (а.с.8-11).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2016 р. шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано та визначено розмір аліментів у сумі 700 грн. щомісяця на обох дітей, починаючи з 17 вересня 2015 р. (дати звернення до суду з відповідним позовом) і до досягнення дітьми повноліття (а.с.5-7).

Суд першої інстанції констатував, що матеріальне становище платника аліментів і стан його здоров'я не змінився. Окрім того, позивач фактично звернувся із позовними вимогами про зміну способу стягнення аліментів із відповідача, визначений рішенням суду, а саме: не в твердій грошовій сумі, а в частці від доходів відповідача. Проте, позивачем не доведено в судовому засіданні наявність заробітку (доходу) відповідача.

Апеляційний суд установив таке.

Одержувач аліментів може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом.

Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов'язані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоров'я платника або одержувача аліментів враховується судом, як підстав для зміни розміру аліментів.

Так, ОСОБА_2 не надано доказів зміни її сімейного стану або платника аліментів, доказів погіршення свого матеріального стану або покращення матеріального стану платника аліментів, однак у силу вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» не можна погодитися із тим, що розмір аліментів у сумі 700 грн. на обох дітей, визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2016 р., є достатнім для їх нормального розвитку та забезпеченням дітей хоча б мінімальними потребами.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 2018 р. установлено прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, мінімальний розмір аліментів на двох малолітніх дітей складає 746 грн. на одну дитину, тому вочевидь, що 700 грн. на обох дітей, як це було визначено рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2016 р., станом на березень 2018 р. є, безумовно, недостатньою сумою для забезпечення потреб дітей.

Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України).

Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. Апеляційний суд не має в даній справі підстав для відступу від такої правової позиції (ст. 214 ч. 2, ст. 360-7 ч. 1 ЦПК України).

Разом із тим, ОСОБА_2 не довела, що платник аліментів отримує стабільний щомісячний дохід, а тому апеляційний суд, враховуючи, що предметом позовних вимог є стягнення аліментів фактично у збільшеному розмірі, та виходячи з принципів розумності та справедливості судового рішення, а також необхідності вжиття всіх необхідних засобів для захисту прав людини, яка звернулася до суду за захистом свого права, вважає можливим збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2016 р., до суми в розмірі 1500 грн. на обох дітей до досягнення ними повноліття, починаючи із 26 березня 2018 р.

У контексті наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 ч.2, 184, 192 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 263, п.2 ч.1 ст.374, п.п.1,4 ч.1 ст.376, 381,382,383,384,389 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2017 року скасувати. 3.Позов ОСОБА_2 задовольнити частково, збільшивши розмір аліментів, визначених рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31 березня 2016 року, до суми в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень на обох дітей, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 26 березня 2018 року. 4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 5.Повне судове рішення складено 30 березня 2018 року.

Судді: