№ 2-5314/11
провадження 4-с/201/4/2018
УХВАЛА

28 березня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за скаргою Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, заінтересовані особи державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, неправомірні дії і зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Справа була розглянута по суті, винесене рішення про задоволення позову. Вказане рішення набрало законної сили, по справі були видані виконавчі листи, які були направлені для виконання за місцем знаходження боржника, було відкрито виконавче провадження, яке почало виконуватися. Ухвалою суду було замінено сторону виконавчого провадження на заявника. Позивач отримав в суді виконавчі листи і звернувся для виконання рішення до Соборго ВДВС м. Дніпра ГГТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про відкриття виконавчого провадження; наступного дня заявник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, 26 вересня 2017 року AT «Дельта Банк» направило на виконання ухвалу суду про заміну сторони викоанвчого провадження до виконання разом з оригіналами виконавчих листів по справі до Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Цей відділ замість того, щоб виконати ухвалу від 04 жовтня 2016 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за даним листом по справі без виконання ухвали суду. Згідно матеріалів виконавчого провадження AT «Дельта Банк» встановлено, що 25 жовтня 2012 року заставне майно, а саме: транспортний засіб NISSAN QASHQAI рік випуску 2007 тип ТЗ легковий КОМБІ, державний № НОМЕР_1 державним виконавцем описане і передане на зберігання зберігачу. На даний час майно не оцінено і по незрозумілій причині не передається на реалізацію. Дії визначені у вище наведених нормах, відділом не виконуються. 16 травня 2017 на дії, а точніше на бездіяльність державного виконавця, AT «Дельта Банк» подало скаргу, але відповіді так відділом не надаються. При відвідуванні відділу, відповіді на скаргу надати не можуть, так як державний виконавець у приймальні години знаходиться на виконавчих діях. Дані дії порушують права AT «Дельта Банк», як сторони виконавчого провадження згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

27 липня 2017 року банк направив до ГТУЮ з питань державної виконавчої служби скаргу на рішення, бездіяльність, дію начальника Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області по причині не надання відповіді на скаргу і з проханням перевірити виконавче провадження і визнання бездіяльності державного виконавця і начальника відділу неправомірними з зобов'язанням і контролем вчинення певних дій по виконанню виконавчого листа.

18 серпня 2017 року AT «Дельта Банк» отримало відповідь від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Управління державної виконавчої служби відповідь на скаргу AT «Дельта Банк» по виконанню виконавчого листа № 2-5314 виданого 27 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" борг в сумі 150806.31 грн. . У даній відповіді ГТУЮ повідомило, що наша скарга не відповідає вимогам ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та одночасно предметом оскарження є дії, бездіяльність державного виконавця Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та начальника відділу з чим погодитись AT «Дельта Банк» не може і вважає дане твердження абсурдним; у своїй відповіді на скаргу ГТУЮ підтверджує факт неправомірних дій державного виконавця і начальника відділу, а саме підтвердили факт того, що відділом не оцінено описано майна, яке перебуває у власності боржника, не перевірено його наявність та стан у зберігача, не постановлена постанова про призначення суб'єкта оціночної діяльності, а 12 квітня 2017 року постановлена постанова про розшук майна боржника і не надано жодного підтвердження, що дійсно дане майно у розшуку.

Управлінням і відділом не надано відповіді, чому 25 жовтня 2012 року описане заставне майно, а саме: транспортний засіб NISSAN QASHQAI рік випуску 2007 тип ТЗ легковий КОМБІ, державний № НОМЕР_1 не оцінюється і не постановляють постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності для оцінки майна, а оголошують майно у розшук і не надають жодних підтверджень, що майно дійсно у розшуку. Не зрозуміло також дії, щодо оголошення майна у розшук, якщо воно описано і передано на зберігання і цей момент відділом ігнорується і чому у разі, якщо майно приховується, відділ не звернувся до правоохоронних органів. Відповідь управління підтверджує, що за боржником зареєстровано майно і з метою належного виконання рішення суду постановлена постанова про розшук майна, але не вказано яке майно саме перебуває у розшуку і не надано жодного підтвердження даної дії; підтверджено, що майно є, і відділ не звертався до правоохоронних органів по причині втрати або приховування майна зберігачем і не постановляв постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності для оцінки описаного майна боржника, а саме: транспортний засіб NISSAN QASHQAI рік випуску 2007 тип ТЗ легковий КОМБІ, державний № НОМЕР_1 і з 25.10.2012 по теперішній час не оцінено і не передано на реалізацію описане майно боржника.

Отже, керівник вказаного ВДВС не прослідкував за вказаним і незаконно вчиняється бездіяльність і протиправні дії. Вважає вказані і інші дії державного виконавця неправомірними, протиправним та просив визнати неправомірними бездіяльність і дії державного виконавця вказаного ВДВС, який не виконав вимог Закону України «Про виконавче провадження», крім того, спричинив умови, за яких стало неможливим відновлення прав заявника та законних інтересів в результаті незаконного повернення виконавчого листа та інш., ставить питання про реальне відновлення виконавчого провадження, вчинення дій по відшуканню боржника і його майна та його реалізації та виконання рішення суду в цій частині, задовольнивши скаргу в повному обсязі.

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 і представник цього ВДВС в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили (а повідомлені не є поважними). Вказаним, на думку суду, фактично не заперечували проти розгляду скарги за їх відсутності (хоча і просили справу без них не слухати). Їх заперечення проти скарги свідчать про те, що порушень закону з їх боку не було та винесені ними постанови про відкриття провадження, закриття провадження і інш. є правомірними. На письмові звернення заявника вони відповідали в передбаченому законом порядку і терміни. Все ним зроблено згідно вимог закону. Ніяких інших зобовязань відносно скаржника на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували, матеріальної чи моральної шкоди не завдавали. Вимоги скарги не доведені. Суд вважає можливим розгляд справи без вказаних осіб згідно ст. 450 ЦПК України.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Вказаним, на думку суду, фактично не заперечували проти розгляду скарги за її відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи без вказаної особи згідно ст. 450 ЦПК України.

Зясувавши думку сторін та учасників спору, перевіривши матеріали скарги і справи, оцінивши надані та добуті докази, суд вважає скаргу обгрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 1 положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади щодо забезпечення реалізації державної правової політики. Таким чином, при прийнятті до примусового виконання виконавчих документів, державний виконавець має діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позов банку було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість та витраті в сумі 150 806 грн. 31 коп. на користь ПАТ «Укрсиббанк». Вказане рішення набрало законної сили, по справі 27 жовтня 2011 року були видані виконавчі листи, які були направлені для виконання за місцем знаходження боржника, було відкрито виконавче провадження, яке почало виконуватися.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України: 1. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. 2. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. 3. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. 4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 6. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 7. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовязковою для суду. 8. Обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи судом.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася про порушення її прав чи свобод.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, зокрема виконавчі листи з виконання судових рішень, можуть бути предявлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

10 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська своєю ухвалою замінив сторону виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника AT «Дельта Банк». 11 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська скасував постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа. 26 вересня 2017 року AT «Дельта Банк» направило на виконання ухвалу суду до виконання разом з оригіналами виконавчих листів по справі до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Вказаний відділ замість того, щоб виконати ухвалу від 04 жовтня 2016 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за даним листом по справі. Згідно матеріалів виконавчого провадження AT «Дельта Банк» встановлено, що 25 жовтня 2012 року заставне майно, а саме: транспортний засіб NISSAN QASHQAI рік випуску 2007 тип ТЗ легковий КОМБІ, державний № НОМЕР_1 державним виконавцем описане і передане на зберігання зберігачу. На даний час майно не оцінено і по незрозумілій причині не передається на реалізацію.

Згідно ч. 1 ст. 388 КК України незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації, а саме: «Розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт, - караються штрафом від двохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.»

За ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено обов'язковість виконання судових рішень, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження, тобто сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку.

За ст. 2 цього Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу; примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

За ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За ст. 27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод , що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За ст. 13 цієї конвенції , що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Невід'ємною частиною справедливого судового розгляду та ефективного захисту права на мирне володіння майном є забезпечення державою примусового виконання судового рішення в розумний строк, яке в Україні покладається на державну виконавчу службу та державних виконавців.

Ст. 1 Законну України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ст. 18 Законну України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Дії визначені у вище наведених нормах, відділом не виконуються.

16 травня 2017 року на дії, а точніше на бездіяльність державного виконавця, AT «Дельта Банк» подало скаргу, але відповіді так відділом не надаються. При відвідуванні відділу, відповіді на скаргу надати не можуть, так як державний виконавець у приймальні години знаходиться на виконавчих діях. Дані дії порушують права AT «Дельта Банк», як сторони виконавчого провадження згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

27 липня 2017 року банк направив до Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби скаргу на рішення, бездіяльність, дію начальника Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області по причині не надання відповіді на скаргу і з проханням перевірити виконавче провадження і визнання бездіяльності державного виконавця і начальника відділу неправомірними з зобов'язанням і контролем вчинення певних дій по виконанню виконавчого листа.

18 серпня 2017 року AT «Дельта Банк» отримало відповідь від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Управління державної виконавчої служби відповідь на скаргу AT «Дельта Банк» по виконанню виконавчого листа № 2-5314 виданого 27 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, що до стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" борг в сумі 150806.31 грн.

У даній відповіді Головне територіальне управління повідомило, що наша скарга не відповідає вимогам ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та одночасно предметом оскарження є дії, бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та начальника відділу з чим погодитись AT «Дельта Банк» не може і вважає дане твердження абсурдним. У своїй відповіді на скаргу Головне територіальне управління підтверджує факт неправомірних дій державного виконавця і начальника відділу, а саме підтвердили факт того, що відділом не оцінено описано майна, яке перебуває у власності боржника, не перевірено його наявність та стан у зберігача, не постановлена постанова про призначення суб'єкта оціночної діяльності, а 12 квітня 2017 року постановлена постанова про розшук майна боржника і не надано жодного підтвердження, що дійсно дане майно у розшуку.

Управлінням і відділом не надано відповіді, чому 25 жовтня 2012 року описане заставне майно, а саме: транспортний засіб NISSAN QASHQAI рік випуску 2007 тип ТЗ легковий КОМБІ, державний № НОМЕР_1 не оцінюється і не постановляють постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності для оцінки майна, а оголошують майно у розшук і не надають жодних підтверджень, що майно дійсно у розшуку. Не зрозуміло також дії, щодо оголошення майна у розшук, якщо воно описано і передано на зберігання і цей момент відділом ігнорується і чому у разі, якщо майно приховується, відділ не звернувся до правоохоронних органів.

Відповідь Управління підтверджує, що за боржником зареєстровано майно і з метою належного виконання рішення суду постановлена постанова про розшук майна, але не вказано яке майно саме перебуває у розшуку і не надано жодного підтвердження даної дії. Згідно даної відповіді Управління підтверджує, що майно є, і відділ не звертався до правоохоронних органів по причині втрати або приховування майна зберігачем і не постановляв постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності для оцінки описаного майна боржника, а саме: транспортний засіб NISSAN QASHQAI рік випуску 2007 тип ТЗ легковий КОМБІ, державний № НОМЕР_1 і з 25.10.2012 по теперішній час не оцінено і не передано на реалізацію описане майно боржника.

Згідно ч. 3 п. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до інформації про виконавче провадження з ЄДРВП, не знайдено підтверджень постановлення постанови про розшук майна боржника і яке саме майно перебуває у розшуку.

Згідно ч. 3. ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальником відділу не розглянута скарга, не надано на неї відповіді, що і підтверджує відповідь Управління, не зроблено і не контролювалось і не контролюється дії державного виконавця по виконанню виконавчого листа, що і оскаржувалося.

Встановлено, що керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня, що і було зроблено.

Ст. 383 ЦПК визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Рішення суду, по якому здійснено стягнення вказаної суми з боржника набрало законної сили і є обовязковим до виконання.

Відповідно до статті 447 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Положеннями ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1, 2, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

З аналізу вищезазначеного суд робить висновок про те, що на виконання вказаних рішень районного суду державний виконавець повинен дотримуватися вимог законодавства про виконавчу службу, виконавче провадження та інш., перевіряти правильність виконавчих документів межах своїх повноважень (описки та інш.), дотримуватися вимог про строки предявлення виконавчих документів до виконання і в цьому сенсі головним державним виконавцем зроблене не все, що потрібно робити згідно вказаної Інструкції та Закону, цей державний виконавець допустив неправомірні дії та бездіяльність, а начальник вказаного відділу не здійснював відповідний контроль за цим.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що скарга підлягає задоволенню повністю.

Не може суд прийняти до уваги не згоду заінтересованої особи зі скаргою, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим обєктивно не підтверджуються.

При таких обставинах суд вважає можливим скаргу задовольнити та скаргу задовольнити та визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ юстиції у Дніпропетровській області під час виконання виконавчого листа № 2-5314, виданого 27 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" борг в сумі 150806.31 грн., щодо не вжиття заходів по винесенню постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки описаного майна згідно акту опису від 25 жовтня 2012 року, а саме: транспортний засіб NISSAN QASHQAI рік випуску 2007 тип ТЗ легковий КОМБІ, державний № НОМЕР_1; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області під час виконання виконавчого листа № 2-5314, виданого 27 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" борг в сумі 150806.31 грн., по не проведенню оцінки описаного майна, а саме: NISSAN QASHQAI рік випуску 2007 тип ТЗ легковий КОМБІ, державний № НОМЕР_1; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області під час виконання виконавчого листа № 2-5314, виданого 27 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, що до стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" борг в сумі 150806.31 грн. у разі встановлення факту зникнення, чи приховування описаного майна зберігачем, не повідомлення про це правоохоронні органи; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про повідомлення про постановлення постанови про розшук майна боржника і не відображення її у єдиному реєстрі виконавчих проваджень; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області під час виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року.

Таким чином суд вважає, що обставини скарги знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового засідання, скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про виконавчу службу», ст. 3, 5, 6, 7, 11, 18, 19, 25, 27, 31, 32, 37, 45, 48, 52, 63, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 258-261, 352-354, 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час виконання виконавчого листа № 2-5314, виданого 27 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" борг в сумі 150806.31 грн., щодо не вжиття заходів по винесенню постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки описаного майна згідно акту опису від 25 жовтня 2012 року, а саме: транспортний засіб NISSAN QASHQAI рік випуску 2007 тип ТЗ легковий КОМБІ, державний № НОМЕР_1.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час виконання виконавчого листа № 2-5314, виданого 27 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" борг в сумі 150806.31 грн., по не проведенню оцінки описаного майна, а саме: NISSAN QASHQAI рік випуску 2007 тип ТЗ легковий КОМБІ, державний № НОМЕР_1.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час виконання виконавчого листа № 2-5314, виданого 27 жовтня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, що до стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" борг в сумі 150806.31 грн. у разі встановлення факту зникнення, чи приховування описаного майна зберігачем, не повідомлення про це правоохоронні органи.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повідомлення про постановлення постанови про розшук майна боржника і не відображення її у єдиному реєстрі виконавчих проваджень.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2016 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -