Справа № 489/5325/18
Номер провадження 2/489/2410/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Супрун Т.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міської лікарні №3 м. Миколаєва про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2018 року позивач звернулась із вказаним позовом, яким просила визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Міської лікарні №3 м. Миколаєва №317-П від 30.07.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким їй оголошено догану.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що:

-вона працює на посаді лікаря-терапевта терапевтичного відділення Міської лікарні №3 м. Миколаєва;

-позивач ніколи не притягувалась до дисциплінарної відповідальності, на неї ніколи не надходили скарги з боку хворих та їх родичів;

-25.07.2018 року між позивачем та старшою медичною сестрою виникла конфліктна ситуація, у звязку із тим, що позивач нібито самовільно втрутилась в роботу останньої, переклавши лікарські засоби, порушуючи порядок їх зберігання;

-Наказом №317-П від 30.07.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» їй оголошено догану;

-всупереч вимог трудового законодавства до оголошення догани відповідачем не було витребувано від позивача письмові пояснення;

-з оскаржуваним наказом позивача ознайомлено після його винесення 01.08.2018 року, після чого 02.08.2018 року прийнято пояснення;

-наказ не містить конкретних обставин, посилань на порушення конкретних функціональних обовязків, через що є немотивованим та безпідставним;

-відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, про що свідчить й сама фабула оскаржуваного наказу, згідно якої його винесено на підставі рапорту та доповідних записок працівників терапевтичного відділення, без жодних вказівок на проведення перевірки за фактом порушення.

Згідно наданого відзиву на позов відповідач проти заявлених вимог заперечує, оскільки:

-позивач ухиляється від виконання покладених на неї обовязків, не виконує вказівки завідуючого терапевтичним відділенням, постійно створює напружену обстановку у трудовому колективі;

-позивач постійно порушує правила внутрішнього трудового розпорядку та її посадову інструкцію;

-посилання відповідача на те, що від неї не витребовували пояснення не відповідають дійсності, так як 26.07.2018 року їй запропоновано надати письмові пояснення щодо конфліктної ситуації, на підставі якої працівниками терапевтичного відділення складено рапорт та доповідні записки, проте позивач від дачі пояснень відмовилась, про що складено відповідний акт;

-позивач самостійно вирішила надати письмові пояснення вже після винесення оскаржуваного наказу;

-позивача ознайомлено з наказом про оголошення догани в триденний строк, передбачений законодавством;

-проведення перевірки факту порушення з боку позивача підтверджується рапортом заступника головного лікаря з медичної частини ОСОБА_4, в якому наведені події конфліктної ситуації за участю позивача та порушень трудової дисципліни з її боку.

Позивачем також подано відповідь на відзив, за якою вона вказувала, що:

-в наказі про оголошення догани обовязково має бути зазначений документ, норми якого порушено працівником та в якому зазначено його трудові обовязки, які порушником виконані неналежним чином або невиконані;

-позивачем не надано жодних доказів на підтвердження порушення позивачем правил внутрішнього трудового розпорядку;

-документи, на підставі яких винесено наказ про оголошення догани, викликають сумнів, оскільки вони складені особами, субординаційно підпорядкованими завідуючому відділенням, який має неприязні стосунки з позивачем.

Згідно Ухвали від 29.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 29.08.2018 року за клопотанням позивача у відповідача витребувано докази, необхідні для зясування обставин у повному обсязі.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішенні справи виходить з такого.

ОСОБА_1 з 16.02.1988 року працює у Міській лікарні №3 м. Миколаєва. Займає посаду лікаря-терапевта. За час роботи кілька разів отримувала заохочення у вигляді подяки, почесних грамот, премії. 26.06.2013 року позивачу присвоєно вищу кваліфікаційну категорію лікаря-терапевта (а.с. 18-22).

25.07.2018 року, у проміжок часу з 15:00 до 16:00 год., до терапевтичного відділення Міської лікарні №3 м. Миколаєва потрапила хвора ОСОБА_5

У той же період у терапевтичному відділенні виникла конфліктна ситуація, учасниками якої стали позивач, медична сестра ОСОБА_6 та завідувач терапевтичного відділення ОСОБА_7 При цьому сторони конфлікту з'ясовували питання стосовно відмови своєчасно проводити огляд хворої ОСОБА_5 з боку ОСОБА_1, а також самовільного укомплектовування нею ж медичного обладнання, що не належить до її функціональних обовязків лікаря.

Внаслідок виниклого конфлікту, 26.07.2018 року та 27.07.2018 року його учасниками на імя головного лікаря були подані пояснювальні записки (старша медична сестра терапевтичного відділення - ОСОБА_6, завідувач терапевтичним відділенням ОСОБА_7), та рапорт (заступник головного лікаря з медичної частини ОСОБА_4), за змістом яких вбачається, що 25.07.2018 року конфліктна ситуація між працівниками відділення сталась з вини позивача, поведінка якої, на їх думку, була неетичною та непрофесійною, чвари відбувались за її ініціативи у коридорі, у присутності сторонніх осіб.

26.07.2018 року працівниками Міської лікарні №3 складено ОСОБА_8, яким зафіксовано відмову ОСОБА_9 надати письмове пояснення з приводу конфліктної ситуації, яка склалась у відділенні 25.07.2018 року.

На підставі наведеного, 30.07.2018 року головним лікарем Міської лікарні №3 м. Миколаєва ОСОБА_10, видано Наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а саме про оголошення ОСОБА_1 догани.

02.08.2018 року позивачем на імя головного лікаря ОСОБА_10 надано письмові пояснення щодо цієї події. Зі змісту пояснень вбачається, що хвора ОСОБА_5 потрапила до терапевтичного відділення 25.07.2018 року о 16.07 год., хвора була оглянута у прийомному покої черговим терапевтом Сердюком та повинна була перебувати під його наглядом до 08:00 год. 26.07.2018 року.

Робочий день позивача скінчився о 16.12 год. 25.07.2018 року. Під час того, як позивач чекала лист призначення хворих та направлялась до хворої ОСОБА_5, між нею та старшою медичною сестрою ОСОБА_8 стався конфлікт з приводу комплектації медикаментами скриньки швидкої допомоги, під час якого її було викликано до завідуючого відділенням ОСОБА_7, для зясування ситуації яка виникла. В той же день, о 17.00 год., позивач оглянула хвору та відкорегувала курс лікування, призначений черговим лікарем. Щодо укомплектування лотка невідкладної медичної допомоги необхідними медикаментами, то позивач стверджувала, що вона запропонувала медичній сестрі ОСОБА_6 здійснити укомплектування, та остання виконала дану вказівку наступного дня 26.07.2018 року. Позивач доповнила лоток, необхідними медикаментами для надання невідкладної допомоги. Проте, як їй стало відомо в подальшому, завідувач відділенням ОСОБА_7 дала вказівку розформувати лоток невідкладної допомоги, посилаючись на те, що усе необхідне знаходиться у шафах та сейфах. Заперечувала наявність у своїх діях некоректної поведінки.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Так, за ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Трудовим законодавством передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення у строки та в порядку встановленими ст.ст.148-149 КЗпП України.

За правилами ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Отже, згідно законодавства України, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під котрим розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем.

За порушення трудової дисципліни, як визначено в ст.147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов'язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення.

Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку Міської лікарні №3 м. Миколаєва працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження головного лікаря або уповноваженої ним особи, додержуватись трудової та технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці; дотримуватись професійних обовязків медичних і фармацевтичних працівників, зокрема щодо вимог професійної етики і деонтології, надання першої невідкладної медичної допомоги громадянам у разі нещасного випадку та інших екстремальних ситуацій тощо.

У відповідності до Посадової інструкції лікаря-терапевта терапевтичного відділення, затвердженої головним лікарем міської лікарні №3 від 01.02.2011 року, лікар-терапевт зобовязаний забезпечувати своєчасне і повне обстеження хворих, додержуватися правил і принципів медичної деонтології.

Згідно встановлених обставин справи, суд вбачає, що затримка позивача при її виході до хворого виникла у звязку із тим, що вона була викликана завідуючим ОСОБА_7 для вирішення конфліктної ситуації у терапевтичному відділенні, через що її вина у несвоєчасному огляді хворого відсутня. До того ж сама хвора не має претензій до лікаря , вдячна ОСОБА_1 за лікування та увагу, згідно наявного в матеріалах справи письмового пояснення вказувала, що була оглянута позивачем 25.07.2018 року.

Щодо факту перекладання медикаментів позивачем, то суд не вбачає в цих діях порушень з боку позивача своїх професійних обовязків або ж порушень норм медичної деонтології.

Згідно змісту оскаржуваного наказу вбачається, що підставою винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача стала тривала конфліктна ситуація, яка склалася у терапевтичному відділенні між лікарем-терапевтом та іншими працівниками відділення. Зокрема, позивачем порушуються професійні обовязки, норми лікарської етики та деонтології, створюється нездорова робоча атмосфера у колективі.

Доказів наявності тривалої конфліктної ситуації або систематичного невиконання своїх обов'язків позивачем судом, при розгляді справи, не встановлено.

Крім того, в наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Але, ані в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, ані в поясненнях працівників відповідача не наведено конкретних порушень трудових обовязків, які були допущені позивачем.

В той же час, факт допущеного позивачем невиконання або неналежного виконання покладених на неї трудових обов'язків, жодними належними доказами, крім пояснень та рапорту працівників відповідача, не підтверджується.

Роботодавець має право вимагати від працівника виконання лише тих трудових обов'язків, які обумовлені між ними і застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності встановленої особи працівника, яка порушила трудові обов'язки, її вини, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв'язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Всупереч вищевказаним вимогам законодавства відповідачем не доведено факту невиконання або неналежного позивачем трудових обовязків, покладених на неї нормативно-правовими чи локальними актами, внаслідок чого настали негативні наслідки (погіршення стану хворого, неможливість виконання іншими працівниками терапевтичного відділення своїх трудових обовязків тощо).

Також, суд враховує ту обставину, що позивач до накладення дисциплінарного стягнення неодноразово отримувала заохочення за виконання трудових обовязків у вигляді нагородження грамотами, подякою, премією, проте при винесенні наказу відповідачем наведене не було враховано.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо доводів позивача з приводу того, що до винесення наказу про оголошення їй догани в неї не було відібрано письмові пояснення щодо конфліктної ситуації, яка сталась 25.07.2018 року, суд зазначає, що цей факт сам по собі не може слугувати підставою для скасування даного наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міської лікарні №3 м. Миколаєва про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Міської лікарні №3 м. Миколаєва №317-П від 30 липня 2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким лікарю-терапевту терапевтичного відділення ОСОБА_1 оголошено догану.

Стягнути з Міської лікарні №3 м. Миколаєва на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач Міська лікарня №3 м. Миколаєва, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 97.

Повне судове рішення складено 21.11.2018.

Суддя Н.С. Тихонова