ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3231/18
Провадження 2/362/1865/18
У Х В А Л А

"20" червня 2018 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3, приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державному нотаріусу Васильківської міської нотаріальної контори ОСОБА_4 (08601, Київська область, м. Васильків, вул.. Покровська, 5) вчиняти дії в спадковій справі №4/2016, номер у спадковому реєстрі 58454720 у вигляді оформлення та видачі свідоцтва на право власності на майно за заповітом ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) до прийняття відповідного судового рішення в справі та набрання ним законної сили.

Суд вважає можливим слухати справу у відсутність сторін відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Порядок забезпечення позову, в тому числі накладенням арешту на майно, передбачений положеннями ст.151-154 ЦПК України.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи заявлені позовні вимоги, приймаючи до уваги доводи про те, що існує загроза, що призведе до неможливості виконання рішення чи утруднить його виконання, а також порушить збалансованість інтересів сторін та істотно порушить права та законні інтереси позивача по справі до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, а тому суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву - задовольнити.

Заборонити державному нотаріусу Васильківської міської нотаріальної контори ОСОБА_4 (08601, Київська область, м. Васильків, вул.. Покровська, 5) вчиняти дії в спадковій справі №4/2016, номер у спадковому реєстрі 58454720 у вигляді оформлення та видачі свідоцтва на право власності на майно за заповітом ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) до прийняття відповідного судового рішення в справі та набрання ним законної сили.

Виконання постановленої ухвали покласти на відділ Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції.

Стягувач: ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Боржник : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт Російської Федерації №46 03 111335, виданий 2-м відділом міліції Люберцького УВД Московської обл.. від 03.07.2002 року, код підрозділу 503-044, зареєстрована та проживає: Російська Федерація, Московська обл.., м. Люберць, вул.. 3-тє Почтове Відділення, 86, кВ. 50.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк предявлення рішення до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.

Суддя Корнієнко С.В.