Справа № 473/528/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Вуїва О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 25 грудня 2007 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 647/3-272, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 15 000 грн. зі строком користування до 24 червня 2009 року, а останній зобовязався вчасно повернути кредитні кошти шляхом щомісячного повернення частини кредиту рівними платежами, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 28 % річних від залишку заборгованості.

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є сплата ним банку неустойки, а також право позивача вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту.

В порядку забезпечення виконання умов кредитного договору в цей же день між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір поруки №647/3-272-2П, за яким остання поручилася перед кредитором за позичальника щодо вчасного виконання ним зобовязань за кредитним договором та зобовязалася нести з ним солідарну відповідальність в разі порушення умов кредитного договору.

Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним належним чином не виконував у звязку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 44 435,35 грн., в тому числі:

-заборгованість за кредитом 14 167 грн.;

-заборгованість по відсоткам 25 155,07 грн.;

-інфляційні втрати банку в звязку з невчасним поверненням кредиту 1 841,70 грн.;

-інфляційні втрати банку в звязку з невчасною сплатою відсотків 3 271,58 грн.

Тому ПАТ «Укрсоцбанк» просив про солідарне стягнення з відповідачів вказаної заборгованості.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (ст. 20 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до розяснень, викладених в абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства країни (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Оскільки згідно зі статтею 16 ЦПК не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічні висновки виклав Верховний Суд України в своїх постановах у цивільних справах (в тому числі щодо вимог про стягнення кредитної заборгованості), зокрема постановах від 30 вересня 2015 року у справі №6-1323цс15, від 18 листопада 2015 року у справі №6-1737цс15, від 01 березня 2017 року у справі №6-923цс17.

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві поєднано вимоги юридичної особи ПАТ «Укрсоцбанк» до позичальника - фізичної особи (ОСОБА_1В.), які виникли з укладеного ними кредитного договору і які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства та вимоги юридичної особи - ПАТ «Укрсоцбанк» до поручителя ФОП ОСОБА_2, що виникли з окремого договору поруки та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 186, 258-260 ЦПКУкраїни, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розяснити позивачу право на звернення з такими вимогами в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В.Вуїв