справа№ 423/1497/18
провадження № 2/423/381/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року Попаснянський районний суд Луганської області

У складі:

головуючої судді: Архипенко А.В.

при секретарі судового засідання: Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Попаснянська районна військово-цивільна адміністрація у особі служби у справах дітей, про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх ( малолітньої) дітей без згоди батька, та дозволу на оформлення документів, -

встановив:

Позивачкою подано позов про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі території України неповнолітніх дітей без дозволу батька, та дозволу на оформлення документів.

Позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом із позивачкою і яка самостійно матеріально утримує та піклується про дітей. Відповідач участі у вихованні та догляді дітей не приймає, матеріально не допомагає. Зв'язок з родиною не підтримує з 2014 року. На даний час діти проживають із позивачкою за адресою: Луганська область, м.Попасна, що знаходиться у зоні проведення бойових дій. При цьому позивачка зареєстрована у м. Алчевськ Луганської області, що знаходиться на окупованій території, у неї там є житло та мешкають її батьки. Також у неї є родичі, які мешкають у Російській Федерації, до яких вона з дітьми зможе виїхати у випадку загострення ситуації або для відпочинку та оздоровлення дітей.

За таких підстав, позивачка у поданій заяві просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд її неповнолітніх (малолітніх) дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України без згоди та без супроводу батька - відповідача. Просила суд розглядати позов без її участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Представник Служби у справах дітей Попаснянської райдержадміністрації просив справу розглянути за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом даного позову являється вирішення питання про здійснення батьківських прав та обов'язків щодо реалізації прав дитини, що регулюється нормами Сімейного законодавства України та нормами міжнародного законодавства .

Так судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі дійсно перебувають у шлюбі, запис № 44 (а.с.15).

Від спільного шлюбу позивачка має неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копіями свідоцтв про народження (а.с.13,14).

Згідно ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно до приписів ч. 2-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Крім того, відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

При цьому, як визначено ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, переміщення або утримування дитини розглядаються як незаконні, якщо: при цьому порушуються права піклування про дитину, що належать будь - якій особі, установі або іншому органу, колективно або індивідуально, відповідно до законодавства держави, у якій дитина постійно мешкала до переміщення або утримування; та у момент переміщення або утримування ці права ефективно здійснювалися, колективно або індивідуально, або здійснювалися б, якби не переміщення або утримування.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від сосунків батьків між собою.

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Перелік документів та порядок перетину кордону визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ,постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачається, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно з Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти, у разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених п. 4 цих Правил - паспорт (п. 17); оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально, за наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду (п. 18).

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього може бути дозволено на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та надати дозвіл на виїзд неповнолітнім (мололітнім) донькам ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - за кордон без дозволу батька, тому, що в суді встановлено, що неповнолітні (малолітні) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають разом із матір'ю - позивачкою ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні. У суду є підстави вважати, що у разі ускладнення соціально-політичної ситуації або загострення ситуації в зоні АТО, може виникнути обставини, які будуть обмежувати та перешкоджати забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів дитини і виїзд за межі України буде відповідати інтересам дитини та забезпечить відповідний належний рівень навчання та проживання дитини. Відмова у виїзді за кордон неповнолітнім (малолітнім) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з боку відповідача перешкоджає реалізації прав дитини.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.313 Цивільного кодексу України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», положень Конвенції ООН про права дитини, Конституціїї України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Попаснянська районна військово-цивільна адміністрація у особі служби у справах дітей, про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх ( малолітньої) дітей без згоди батька, та дозволу на оформлення документів - задовольнити .

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України та на тимчасово окуповану територію України у Луганську та Донецьку області та на зворотній в'їзд на територію України неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянці України, яка народилася в м. Юнокомунарівськ м. Єнакієве Донецької області, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення дитиною 16-річного віку.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України та на тимчасово окуповану територію України у Луганську та Донецьку області та на зворотній в'їзд на територію України малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянці України, яка народилася в м. Алчевськ Луганської області, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, до досягнення дитиною 16-річного віку.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, дозвіл на оформлення всіх необхідних документів, пов'язаних із перетинанням державного кордону України та лінії розмежування з окупованими частинами Луганської та Донецької областей її доньками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя

Попаснянського районного суду А.В. Архипенко