Справа № 299/1222/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду від 27 червня 2018 року (у складі судді Леньо В.В.) за позовом ОСОБА_2 до Виноградівської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії і зобов'язання учинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом у травні 2018 р.

Просив:

-визнати незаконною постанову державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори від 18.04.2018 р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих батьків;

-зобов'язати державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори видати йому свідоцтво про право на спадщину за померлими батьками.

На обґрунтування позовних вимог указав, що 20.05.1987 р. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері, він разом із сестрою отримав по 1/6 частині будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Інша частина вказаного будинку належала батьку позивача, який ІНФОРМАЦІЯ_1. помер.

19.04.1989 р. сестра подарувала йому свою 1/6 частину будинку згідно з договором дарування від 19.04.1989 р.

18.04.2018 р.він отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з наявністю арешту на вказаний будинок і неспівпадінням площі будинку, оскільки такий збудовано в 2005 р. після смерті батьків.

Вважає дії нотаріуса незаконними.

Рішенням Виноградівського районного суду від 27 червня 2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення і постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Доводить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Указує, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки тому, що ухвала Закарпатського обласного суду, якою накладено арешт на будинок, відсутня. Зазначає, що надав належні та допустимі докази того, що загальна корисна площа будинку становить 51,1 кв.м.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу задовольнити.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до безпідставності доводів апеляційної скарги та законності рішення суду першої інстанції.

Суд виходив із безпідставності позовних вимог, зокрема суд встановив, що на будинок накладено арешт і на момент розгляду нотаріусом заяви такий не знято. Площа будинку у свідоцтві про право власності та у інформаційній довідці різниться, позивачем протилежного не доведено.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через відповідність такого обставинами справи, додержання норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, із таких мотивів.

Установлено та не заперечується, що 18 квітня 2018 р. державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.5-6), а саме: відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих батьків ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2., і ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., на 4/6 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 30.10.1987 р. житловий будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (батькам позивача) у рівних долях (а.с.7).

12.05.1987 р. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали у спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_7 по 1/6 частині кожний будинку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8). Згідно з договором дарування від 19 квітня 1989 р. ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 свою 1/6 частини будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Згідно з довідкою Виноградівського РБТІ № 404 від 24.05.2016 р. та листом від 27.01.2017 р.відповідно до архівних відомостей станом на 30.08.1990 р. будинок у АДРЕСА_1 будівництвом завершено, загальна корисна площа становить 51.0 кв. м, у тому числі житлова - 28,4 кв. м, зареєстрований за ОСОБА_8 - 3/6 частини, та ОСОБА_7 - 1/6 частина на підставі свідоцтва про право власності від 30.10.1987 р.

ОСОБА_2 належить 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.05.1988 р. і 1/6 на підставі договору дарування від 19.04.1989 р. ( а.с.27,28).

Із відомостей із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна видно, що на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ухвалою Закарпатського обласного суду від 03.12.1990 р. накладено арешт (а.с.41-42).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа будинку складає 101,4 кв. м, побудований у 2005 р., а будівництво завершено у грудні 2016 р. (а.с.44-50).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.16 ЦПК України).

За приписами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 4.14. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 4.17 Глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 282/20595 якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов'язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

За приписами ч.1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні

Оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовив у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов'язок щодо вчинення нотаріальних дій. У такому разі оскаржується постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повинні обов'язково обґрунтовуватися причини такої відмови.

Доводи апеляційної скарги зводяться до заперечення факту наявності арешту на будинок, який позивач бажає успадкувати та доведеності факту відповідності площі будинку.

Однак із такими доводами позивача погодитися не можна.

Заперечуючи факт наявності арешту на будинок, ОСОБА_2 посилається на те, що відповідної ухвали немає ні в матеріалах справи, ні в судах. Однак, як видно з відомостей із єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ухвалою Закарпатського обласного суду від 03.12.1990 р. накладено арешт, який дотепер не знято.

З приводу площі будинку ОСОБА_2 посилається на технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно з яким загальна площа будинку становить 51,0 кв. м, однак роком його побудови вказано 1948.

Натомість, за адресою: АДРЕСА_1, у 2005 р. збудований будинок загальною площею 101,4 кв.м, замовником виготовлення технічного паспорту на цей будинок була ОСОБА_3

Тобто, позивач претендує на одержання свідоцтва про спадщину на будинок, збудований у 2005 р. (після смерті батьків позивача) загальною площею 101,4 кв. м за наявності в нього документів на будинок, збудований у 1948 р., загальною площею 51,0 кв.м.

Довід позивача про те, що в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) будинок, виготовлений на замовлення ОСОБА_3, було підроблено дані, не заслуговує на увагу як необґрунтований.

Колегія суддів констатує, що відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу, нотаріус діяв відповідно до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р. Нотаріус була позбавлена можливості вийти за межі вимог норм чинного законодавства, якими користується нотаріус при вчиненні нотаріальних дій при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно. А позивач не позбавлений можливості реалізувати свої права шляхом усунення тих порушень, які були встановлені нотаріусом під час відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення і підстав для його скасування не має. Доводи апеляційної скарги не спростовуються висновків суду першої інстанції і не дають підстав для його скасування.

За результатами розгляду апеляційної скарги та відповідно до вимог ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2.Рішення Виноградівського районного суду від 27 червня 2018 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 21 листопада 2018 року.

Судді: