Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14.08.2018 року м.Мостиська

справа № 448/1192/17

провадження № 2/448/332/18

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Романченко І.А.,

у відсутності сторін, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 10.11.1990р. між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Мостиським райвідділом ЗАГСу Львівської області, про що зроблено актовий запис за № 74. Від даного шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3, котрий на даний час являється повнолітнім.

Стверджує, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Окрім цього, він (позивач) на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою.

Вказує, що понад вісім років разом не проживають та не підтримують подружніх відносин. Вказує, що примирення між сторонами неможливе, формальне перебування у шлюбі вважає недоцільним та не бажаним.

З огляду на наведені обставини, просить суд розірвати шлюб між ним, позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позов визнає та просить справу слухати у її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони перебувають у шлюбі з 10.11.1990р, який зареєстрований Мостиським райвідділом ЗАГСу Львівської області, про що зроблено актовий запис за №74. Від даного шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3, котрий на даний час являється повнолітнім.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до абз.2 ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні відносини, відсутні почуття любові та взаємоповаги. Позивач ОСОБА_1 на даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою має намір в подальшому створити сімю.

Слід зазначити і те, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюб їх існує формально, збереження сім'ї неможливе, сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом тривалого часу.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії ІІ-СГ № 433440 від 10.11.1990 року, копією паспорта позивача ОСОБА_1; іншими матеріалами справи.

Як вбачається із п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст.17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Так, ч.1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, що має істотне значення.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що позивачем при подані позову сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., а відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позов, суд дійшов до висновку про необхідність повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 320 грн., решту сплаченого судового збору, в сумі 320 грн. позивач залишає за собою.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 142, 247, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 10 листопада 1990 року Мостиським райвідділом ЗАГСу Львівської області, про що зроблено актовий запис за №74.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з державного бюджету 50% відсотків судового збору в розмірі 320 (триста двадцять) гривень, сплаченого ним відповідно до квитанції від 13.09.2017 року №0.0.847183503.1, отримувач УК у Мостиському районі, банк отримувача ГУ ДКСУ у Львівській області, код отримувача - 37929037, МФО отримувача - 825014, розрахунковий рахунок отримувача - 0252.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, 06.07.1965р.н., реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_2, 06.07.1965р.н., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус