Справа № 214/3358/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 лютого 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Усік М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить : стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1: суму боргу за договором позики від 02 квітня 2016 року яка складає 15 000,00 грн., індекс інфляції споживчих цін у розмірі 2445,00 грн., 3% річних у розмірі 506,70 грн.; суму боргу за договором позики від 01 червня 2016 року яка складає 1800,00 грн.; суму боргу за договором позики від 06 жовтня 2015 року яка складає 34 000,00 грн., індекс інфляції споживчих цін у розмірі 5814,00 грн., 3% річних у розмірі 1277,00 грн.; суму боргу за договором позики від 02 червня 2016 року яка складає 200,00 доларів США, що за курсом НБУ на день отримання позики обчислюється у розмірі 4988,00 грн.; витрати, повязані з наданням правової допомоги у розмірі 1700,00 грн.

В обґрунтування позову навела наступне. Між сторонами, фізичною особою ОСОБА_1 (далі за текстом - позикодавець) та фізичною особою ОСОБА_2 (далі за текстом позичальник), укладено договір позики від 06 жовтня 2015 року та від 01 червня 2016 року у вигляді спрощеної форми - розписок.

Відповідно до умов зазначених договорів (розписок), предметом їх є передача позикодавцем в борг позичальнику грошових коштів задля реалізації майнових інтересів останнього в сумі 34 000,00 гривень; 15 000,00 гривень; 10800,00 гривень та 200,00 доларів США за курсом Національного Банку України на день одержання валюти, що складає 4988,00 грн. (http://minfin.com.ua/currency/nbu/usd/2016-06-09/), а позичальник в свою чергу зобов'язується повернути борг позикодавцю в терміни до 01 березня 2016 року (щодо 34000,00 грн.); до 16 квітня 2016 року (щодо 15000,00 грн.); до 04 червня 2016 року (щодо 1800,00 грн.) та до 09 червня 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

На виконання умов вищевказаних договорів (розписок) позикодавець виконав взяті на себе зобовязання та здійснив передачу грошових коштів на користь позичальника у повному обсязі.

В свою чергу позичальник свої обовязки згідно зазначених договорів позики не виконав, чим порушив умови договорів та майнові інтереси позикодавця.

Більше того, до теперішнього часу позичальник не вживає і не збирається вживати будь-яких дій щодо повернення суми боргу. Позичальник є субєктом підприємницької діяльності, активно веде роботу, отримує певні доходи але безпідставно уклоняється від виконання обовязків.

На даний момент позичальник незаконно утримує і користується коштами які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності, переданими останньому як фінансова допомога на реалізацію майнових інтересів.

Загальні положення про зобовязання а також про виконання зобовязання містяться у главі 47 та 48 ЦК України та встановлюють, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

За правилами ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком.

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до цього надаємо розрахунок індексу інфляції споживчих цін та 3% річних за весь термін.

Розрахунок індексу інфляції та 3% річних щодо договору (розписці) на 15 000,00 грн. Сума позики згідно з договором складає - 15 000,00 грн. Строк повернення: 16 квітня 2016 року. Кількість днів прострочки - 411, загальний індекс інфляції 116,3. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції дорівнює 17445,00 грн. Розмір індексу інфляції дорівнює 2445,00 грн. Розрахунок 3% річних: 15 000,00 х 3% / 365 х 411 = 506,70 грн.

Розрахунок індексу інфляції та 3% річних щодо договору (розписці) на 34 000,00 грн. Сума позики згідно з договором складає - 34 000,00 грн. Строк повернення: 01 березня 2016 року. Кількість днів прострочки - 457, загальний індекс інфляції 117,1. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції дорівнює 39814,00 грн. Розмір індексу інфляції дорівнює 5814,00 грн. Розрахунок 3% річних: 34 000,00 х 3% / 365 х 411 = 1277,00 грн.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Таким чином, відповідач ігнорує будь які звернення позивача щодо розрахунку та не приймає жодної дії щодо повернення суми позики позикодавцю, у звязку з чим ОСОБА_1 вимушена захистити свої майнові інтереси у судовому порядку спрямувавши до суду позов про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за прострочення повернення суми позики.

У судове засідання представник позивача не зявилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розписки (а.с.33,34).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: розписки (а.с.33,34), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме укладення договорів позики між сторонами, строк повернення боргу.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

6 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_2 взяв у борг у позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 34000 грн. 00 коп. з поверненням в строк до 1 березня 2016 року, що вбачається з розписки (а.с.34).

2 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_2 взяв у борг у позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 15000 грн. 00 коп. з поверненням в строк до 16 квітня 2016 року, що вбачається з розписки (а.с.33).

1 червня 2016 року відповідач ОСОБА_2 взяв у борг у позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1800 грн. 00 коп. з поверненням в строк до 6 червня 2016 року, що вбачається з розписки (а.с.33).

2 червня 2016 року відповідач ОСОБА_2 взяв у борг у позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 200 доларів США з поверненням в строк до 9 червня 2016 року, що вбачається з розписки (а.с.34).

У встановлені строкі, відповідач борг не повернув, своїх зобов'язань за договорами позики, не виконав.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за договором від 6 жовтня 2015 року складає 39814 грн. 00 коп. Розмір індексу інфляції складає 5814 грн. 00 коп. Три проценти річних від простроченої суми складають 1277 грн. 70 коп.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за договором від 2 квітня 2016 року складає 17445 грн. 00 коп. Розмір індексу інфляції складає 2445 грн. 00 коп. Три проценти річних від простроченої суми складають 506 грн. 70 коп.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Судом встановлено, що між сторонами 6 жовтня 2015 року, 2 квітня 2016 року, 1 червня 2016 року, 2 червня 2016 року, укладені договори позики, передбачені ст. 1047 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник (відповідач) зобовязаний повернути позикодавцю (позивачу) кошти у такій саме сумі у строк, встановлений договором.

Згідно ст.162 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань та одностороння зміна умов договору не допускається, за виключенням випадків, передбачених законом.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлені строки, тобто відповідно до 1 березня 2016 року, 16 квітня 2016 року, 6 червня 2016 року, 9 червня 2016 року, борг позивачці не повернув, своїх зобов'язань за договорами позики не виконав.

У відповідності зі ст. 611 ЦК України, у випадку порушення зобов'язання, настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

У відповідності зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач (позичальник) прийняв на себе зобов'язання повернути борг позивачці (позикодавцю) і допустив порушення зобовязання, а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачці заподіяний збиток, а саме: інфляційні втрати.

Таким чином, відповідач не виконав своїх зобовязань, чим порушує умови договору та права позивачки, які належать захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки суми боргу в розмірі : за договором від 6 жовтня 2015 року 41091 грн. 00 коп.; за договором від 2 квітня 2016 року 17951 грн. 70 коп.; 1 червня 2016 року 1800 грн. 00 коп.; 2 червня 2016 року 4988 грн. 00 коп., що еквівалентно 200 доларів США.

Таким чином, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 688 грн. 30 коп. та витрати, повязані з наданням правової допомоги в сумі 1700 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 162, 611, 625, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, останнє відоме місце реєстрації якого: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 7/104, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, суму боргу за договором позики від 02 квітня 2016 року - 15 000,00 грн., індекс інфляції споживчих цін -2445,00 грн., 3% річних у розмірі 506,70 грн.; суму боргу за договором позики від 01 червня 2016 року - 1800,00 грн.; суму боргу за договором позики від 06 жовтня 2015 року - 34 000,00 грн., індекс інфляції споживчих цін - 5814,00 грн., 3% річних - 1277,00 грн.; суму боргу за договором позики від 02 червня 2016 року - 4988,00 грн., що за курсом НБУ на день отримання позики складає 200,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2, останнє відоме місце реєстрації якого: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 7/104, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 688 грн. 30 коп. та витрати, повязані з наданням правової допомоги в сумі 1700 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 26 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов