АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/1119/17 Номер провадження 22-ц/786/678/18Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Філоненко О.В.

за участю: представника позивача адв. Кузуб А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина»

на ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року позов ОСОБА_3 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Батьківщина" про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії, залишено без розгляду.

Стягнуто з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Батьківщина", який знаходиться по АДРЕСА_1 Полтавської області, МФО 380805, на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає АДРЕСА_2 понесені ним судові витрати по справі в розмірі 6280,00 грн.

З цією ухвалою не погодилося СВК «Батьківщина», яке в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу місцевого суду в частині стягнення судових витрат із СВК «Батьківщина» в розмірі 6280,00 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення судових витрат з відповідача відмовити, вирішити питання судових витрат, понесених СВК «Батьківщина».

В обґрунтування доводів скарги зазначають, що судом першої інстанції не вірно було застосовано ч.3 ст.142 ЦПК України, оскільки вказана норма взагалі не передбачає підстав для стягнення з відповідача судових витрат при залишенні позову без розгляду, незалежно від підстав її виникнення. Більше того, вказана стаття, у даному випадку, передбачає право відповідача звернутися до суду з заявою про стягнення судових витрат з позивача, якщо вони виникли внаслідок необґрунтованих дій останнього.

У судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У листопаді 2017 року позивач звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив: визнати недійсним Договір оренди землі від 01.08.2011 року, укладений між ОСОБА_3 та СВК «Батьківщина» в особі голови правління Коросташова О.Г., зареєстрований у відділ ДЗК у Котелевському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.02.2012 року за №00355 та скасувати його державну реєстрацію; зобов'язати СВК «Батьківщина» повернути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, земельну ділянку площею 6,2900 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області, з кадастровим номером НОМЕР_2; вирішити питання судових витрат (а.с.3-8).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 16.11.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду (а.с.40).

30.01.2018 року на адресу Диканського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_3 про відмову від позову, в якій він прохав закрити провадження по даній справі та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору та оплатою послуг за надання правової допомоги (а.с.131).

У подальшому, як зазначено вище, ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року позов ОСОБА_3 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Батьківщина" про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії, залишено без розгляду.

Стягнуто з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Батьківщина", який знаходиться по АДРЕСА_1 Полтавської області, МФО 380805, на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1. який проживає АДРЕСА_2 понесені ним судові витрати по справі в розмірі 6280,00 грн. (а.с.138-139).

При винесенні оскаржуваної ухвали місцевий суд, дослідивши письмову заяву ОСОБА_3, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, вважав, що наявні підстави для залишення позову без розгляду зі стягненням з відповідача на користь позивача судових витрат.

Проте, такий висновок суду не в повній мірі відповідає встановленим по справі обставинам, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, окрім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процессу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 30.01.2018 року на адресу Диканського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_3 про відмову від позову, в якій він прохав закрити провадження по даній справі, у зв'язку з його відмовою від позову через добровільне задоволення позовних вимог ОСОБА_3 відповідачем після пред'явлення позову та повернення належної позивачу на праві приватної власності земельної ділянки. Зазначає, що наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч.2 ст.256 ЦПК України йому відомі та зрозумілі. Окрім того, прохав, з посиланням на ч.3 ст.142, ч.2 ст.255 ЦПК України, стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати: по сплаті судового збору; витрати на професійну правничу допомогу (а.с.131).

Як додаток до даної заяви додано Акт прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за угодою про дострокове розірвання договору оренди землі від 01.08.2011 року, зареєстрованою в Державному реєстрі земель 29.02.2012 року за №00355 від 18.01.2018 року, згідно якого СВК «Батьківщина» передала, а ОСОБА_3 прийняв земельну ділянку загальною площею 6,29 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Котелевської селищної ради за межами населених пунктів (а.с.132).

При цьому, зі змісту оскаржуваної ухвали Диканського районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року вбачається, що місцевим судом, в порушення вимог процесуального закону, було залишено даний позов ОСОБА_3 без розгляду з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, за відсутності на те прохання позивача.

Як убачається з поданої СВК «Батьківщина» апеляційної скарги, відповідач прохав скасувати ухвалу місцевого суду лише в частині стягнення судових витрат із СВК «Батьківщина» в розмірі 6280,00 грн. та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення судових витрат з відповідача, при цьому ухвала від 30.01.2018 року в частині залишення позову без розгляду апелянтом не оскаржувалась.

Проте, згідно ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Оскільки матеріалами справи достовірно встановлено, що позивач звертався до місцевого суду саме з заявою про відмову від позову та прохав провадження за його позовом закрити, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Диканського районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року в частині залишення позову ОСОБА_3 до СВК «Батьківщина» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії без розгляду, оскільки матеріалами справи встановлено порушення місцевим судом норм процесуального права. При цьому, наявні підстави для постановлення нової ухвали про закриття провадження у даній справі, з роз'ясненням позивачу наслідків вчинення таких дій.

Згідно ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що 17.07.2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір №25 про надання правової допомоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до СВК «Батьківщина» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії (а.с.96-97).

При цьому, згідно Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1422, ОСОБА_5 є адвокатом (а.с.103).

Також, згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу (додаток №1 до договору про надання правової допомоги №25 від 17.07.2017 року) ОСОБА_5 було надано правову допомогу ОСОБА_3, вартість якої склала - 5000,00 грн. (а.с.98-99, 101-102).

Відповідно до квитанції №25 від 06.12.2017 року ОСОБА_3 було сплачено ОСОБА_5 кошти в сумі 5000,00 грн. за надану правову допомогу (а.с.100).

Окрім того, при подачі позову ОСОБА_3 було сплачено 1280,00 грн. судового збору (а.с.1-2).

За змістом ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки матеріалами справи встановлено, що позивач відмовився від даного позову саме через задоволення своїх вимог відповідачем після пред'явлення позову, то з СВК «Батьківщина» на користь ОСОБА_3 було правомірно стягнуто судові витрати, понесені останнім в межах розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача місцевим судом було правомірно стягнуто суму судових витрат, а саме 1280,00 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, розмір якої згідно наданого Розрахунку, відповідає вимогам ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (в редакції,чинній на момент здійснення Розрахунку).

Доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат, є небгрунтованими та спростовуються вищевикладеним.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Батьківщина», - задовольнити частково.

Ухвалу Диканського районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року в частині залишення позову ОСОБА_3 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Батьківщина" про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії без розгляду, - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 про відмову від позову до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Батьківщина" про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_3 від позову.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Батьківщина" про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації та зобов'язання вчинити певні дії, - закрити.

Роз'яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В іншій частині ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ С.М. Бондаревська

/підпис/ О.Ю. Кузнєцова

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун