Справа № 171/1823/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 квітня 2018 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря Десятникової І.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2,третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відмову в позові про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

12.10.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 21.02.1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №10. Від шлюбу у них є син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач з відповідачем проживали однією сімєю, але спільне життя не склалося. 26.02.2002 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З 01.09.2015 року ОСОБА_3 вступив та навчається по теперішній час на денну форму навчання за державним замовленням у Криворізький коледж Національного авіаційного університету, який знаходиться у м. Кривий Ріг по вул. Туполева, 1, очікуваний термін закінчення навчання 30.06.2019 року. Позивач зазначає, що її син навчається на денній формі навчання, він не має можливості працювати та самостійно заробляти кошти, які йому потрібні на оплату проїзду до місця навчання, купівлю одягу, підручників, харчування, тощо, що і зумовило позивача звернутися до суду з цим позовом. ОСОБА_3 проживає з позивачем, усі обовязки щодо його виховання та утримання позивач несе самостійно. Крім їх з відповідачем сина, позивач від інших шлюбів має двох малолітніх дітей - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. В теперішній час позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, її щомісячний дохід становить 800 грн. (державна допомога по догляду за дитиною), внаслідок чого позивач не в змозі самостійно утримувати нашого сина ОСОБА_3. Позивачу відомо, що відповідач отримує пенсію як колишній працівник органів внутрішніх справ та працює у Апостолівській загальноосвітній школі №3 відділу освіти виконавчого комітету Апостолівської міської ради.Інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобовязання, відсутні.

Відповідачем надано зустрічний позов, у якому просив у задоволенні позову відповідача відмовити в повному обсязі, посилаючись не те, що вимоги позивача по справі безпідставні, необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки їх син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім та в даний час навчається, в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету приїжджаючи на вихідні, або канікули в м. Апостолове харчується у відповідача, користується його власним авто DAEWOO Lanos, та знаходиться і ночує не тільки в позивача, але і у відповідача та його мами ОСОБА_6, де також харчується. Обов'язки щодо його виховання та утримання несу відповідач, спільно з його матір'ю ОСОБА_1, тобто відповідач особисто приймає в цьому суттєву участь, надає кошти сину ОСОБА_7 як на сплату за проживання в гуртожитку, оплату страховки, придбання форми, кишенькові витрати, придбання цивільної одежі, так і на відвідування спортивного залу, паралельного навчання в автошколі на водія категорії «В» для гармонійного розвитку сина, що підтверджується квитанціями. Крім цього, відповідач кожного року в літку бере сина ОСОБА_7 з собою на відпочинок на Чорне море, де ОСОБА_3 оздоровлюється. Значну допомогу сину ОСОБА_7, надає мати відповідача та сестра відповідач ОСОБА_8, кожного разу коли бачить ОСОБА_3, то надає йому кошти, племінник відповідача ОСОБА_9 кожного разу надає сину відповідача ОСОБА_7 по 100 (сто) доларів США.Крім того, навчання ОСОБА_3 в КК НАУ за державним замовленням в денній формі навчання, яке не потребує сплати за навчання, тобто безкоштовне. В самому коледжі є безкоштовна їдальня, де син відповідача чотири рази в день харчується, отримує стипендію 780 гривень, яка зараховується на його картку Приватбанку, таким чином ОСОБА_3 забезпечений матеріально цілком, і в повному обсязі і додаткових коштів не потребує, має все щоб здобути освіту в КК НАУ.Більше того, в зв'язку з тим, що відповідач тяжко хворий, на ряд невиліковних та хронічних захворювань, таких як гепатит «В», ішем'язова хвороба серця, холецистит, панкреатит, подагра та інші ускладнення, у звязку з чим перебуває на лікарняному обліку. Тому відповідач потребує на ліки витрачати всі кошти, які відповідач отримує будучи пенсіонером МВС, отримуючи маленьку пенсію в розмірі 1620 гривень, тому відповідач змушений працювати охоронцем, щоб зводити кінці з кінцями, отримуючи мінімальну заробітну плату. Пільгами та субсидіями відповідач не користується.Тому відповідач не має змоги надати додаткової матеріальної допомоги сину ОСОБА_7.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі, пояснюючи це тим, що обов'язки щодо виховання сина та його утримання він несе спільно з його матір'ю ОСОБА_1, тобто він особисто надає кошти сину ОСОБА_7 як на сплату за проживання в гуртожитку, оплату страховки, придбання форми, кишенькові витрати, придбання цивільної одежі, так і на відвідування спортивного залу, паралельного навчання в автошколі на водія категорії «В» для гармонійного розвитку сина. Значну допомогу сину ОСОБА_7, надає мати відповідача та сестра відповідача ОСОБА_8, кожного разу коли бачить ОСОБА_3, то надає йому кошти, та племінник відповідача ОСОБА_9 кожного разу надає сину відповідача ОСОБА_7 по 100 (сто) доларів США.Відповідач зазначив, що він тяжко хворий, на ряд невиліковних та хронічних захворювань, таких як гепатит «В», ішем'язова хвороба серця, холецистит, панкреатит, подагра та інші ускладнення, у звязку з чим перебуває на лікарняному обліку. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову про стягнення аліментів.

Третя особа ОСОБА_10 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов ОСОБА_11 задовольнити.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 21.02.1998 року між відповідачем та позивачем укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «Пєнзева», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 050852 від 21.02.1998 року (а.с. 9).

Зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 036163 від 26.03.1999 року встановлено, що 26.03.1999 року народився ОСОБА_12, батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_13 (а.с. 6).

Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 259333 від 01.12.2003 року встановлено, що 26.02.2002 року шлюб між відповідачем та позивачем розірвано (а.с. 10).

З свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 188012 від 27.12.2003 року встановлено, що 27.12.2003 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «Десятникова» (а.с. 11).

Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 134937 від 19.05.2010 року встановлено, що 19.05.2010 року шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_16 розірвано (а.с. 12).

З свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 218779 від 03.02.2012 року встановлено, що 03.02.2012 року між ОСОБА_17 та ОСОБА_16 укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «Ільїна» (а.с. 13).

Зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ № 224130 від 21.06.2016 року встановлено, що 21.06.2016 року шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_18 розірвано (а.с. 14).

З свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 358487 від 15.10.2016 року встановлено, що 15.10.2016 року між ОСОБА_19 та ОСОБА_18 укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «Шобатюк» (а.с. 15).

З довідки № 1785/д від 20.09.2017 року встановлено, що ОСОБА_3 дійсно навчається в Криворізькому коледжі Національного університету вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації з 01.09.2015 року на денній формі навчання за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с. 7).

З довідки КЗ «Апостолівської ЦРЛ «ДОР» № 1993 від 17.10.2017 року встановлено, що відповідач знаходиться на «Д» обліку у кардіолога з д-з: ІХС: дифузний кардіосклероз з порушенням ритму по типу персистируючої миготливої аритмії, хронічний вірусний гепатит, хронічний холецистит поза загострення, хронічний реактивний панкреатит, стеатоз печінки, гастроезофагіальна рефлексна хвороба, сольовий діатез, кісти обох нирок (а.с. 30), також вказані факти підтверджуються відповідним епікризом від 14.04.2011 року (а.с. 47-48), довідкою від 01.08.20111 року (а.с. 49), відповідним висновком від 01.08.2011 року (а.с. 50), довідкою КЗ «Апостолівської ЦРЛ «ДОР» № 27 від 09.02.2018 року вих. № 2215 (а.с. 132) .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 навчається в автошколі на водія категорії «В», навчання якого оплачує ОСОБА_2, вказаний факт підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 31, 51).

З пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером за вислугою років.

З довідки про доходи № 66 від 24.10.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 дійсно працює на посаді охоронника в відділі освіти виконавчого комітету Апостолівської міської ради, дохід за період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року складає 41 360,90 грн. (а.с. 38).

З довідки про доходи пенсіонера встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в головному управління ПФУ в Дніпропетровські області і отримує пенсію за вислугу років з якої проводиться утримання аліментів на користь ОСОБА_18, тобто за період з листопада 2016 року по жовтень 2017 року розмір виплаченої пенсії становить 18118,88 грн., та розмір стягнених аліментів становить 1264,84 грн. (а.с. 60).

З наказу № 22-к/тр від 20.10.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 з 20.10.2017 року по 28.07.2020 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 89).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона, її син та донька надають постійну допомогу в утриманні ОСОБА_10, беруть його на відпочинок, дають подарунки та гроші, тому твердження позивача ОСОБА_1 є безпідставними.

Судом встановлено, що позивачкою здійснювались періодичні грошові нарахування ОСОБА_3, вказане підтверджується відповідними дублікатами квитанцій (а.с. 90-100).

З відповідних квитанцій про сплату комунальних платежів встановлено, що ОСОБА_2 кожного місяця сплачує комунальні послуги, за адресою: вул. Лесі Українки, 30, м. Апостолове, Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с. 139-187).

З акту депутатського обстеження від 02.04.2018 року встановлено, що згідно паспортних даних та даних домової книги, за адресою: м. Апостолове, вул. Визволення, 91/13 прописані та проживають, ОСОБА_1, ОСОБА_19, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Та вказано, що ОСОБА_3 навчається в Криворізькому національному авіаційному коледжі та проживає в гуртожитку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Туболева, 1.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 підтвердили, що були присутні при складанні акту обстеження, відомості в акт вносились зі слів матері ОСОБА_1

Згідно квитанції від 01.03.2018 року ОСОБА_3 здійснено оплату за проживання в гуртожитку, що становить 844 грн.

Згідно довідки Криворізького коледжу НАУ ОСОБА_3 на період навчання тимчасово зареєстрований та проживає в гуртожитку коледжу у м. Кривий Ріг.

При вирішенні спору, що виник між сторонами, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що повнолітній син сторін навчається і потребує у звязку з цим матеріальної допомоги, доказів надання такої допомоги відповідачем ОСОБА_2 у період з 12.10.17 року по час винесення рішення не надано, відповідач ОСОБА_2 має дохід і тому має можливість надавати допомогу сину, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів слід задовольнити.

З огляду на зазначене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, щопри визначенні розміру аліментів, суд враховує сімейний та майновий стан сторін, враховує потребу повнолітнього ОСОБА_3 в коштах на проживання, харчування, одяг та взуття, на придбання необхідних матеріалів для навчання та канцелярського приладдя. При цьому суд враховує, що ОСОБА_3 навчається, не працює, не отримує стипендію, іншого доходу не має. Мати дитини, яка продовжує навчання забезпечена житлом, а не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Батько дитини, яка продовжує навчання, відповідач ОСОБА_2 забезпечений житлом, є пенсіонером, не має пільг для оплати комунальних послуг, має хронічні захворювання, що змушує відповідача постійно купувати відповідні ліки для їх лікування. Тому суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на утримання сина ОСОБА_3 і до дня закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2019 року є недопустимим, однак вважає, що допустимим розміром вказаних стягнень є 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 12.10.2017 року, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року, за умови, що він не припинить навчання.

Твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що син не потребує матеріальної допомоги спростовуються переліченими вище доказами і тому їх суд відхиляє.

Твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що син ОСОБА_3 не проживає з позивачем ОСОБА_22 не можу бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів, оскільки ОСОБА_3 дійсно зареєстрований у м. Кривий Ріг, але ця реєстрація тимчасова у звязку з навчанням, а місцем проживання ОСОБА_3 є місце проживання матері ОСОБА_1

Узв'язку з викладеним позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 гр. 80 коп. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 12.10.2017 року, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року, за умови, що він не припинить навчання.

В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в сумі 704 гр. 80 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідач: ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Суддя:ОСОБА_23