РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«23» квітня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої:судді ОСОБА_1

за участю секретаря:ОСОБА_2

з участю позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

В позовній заяві посилається на ту обставину, що їй відповідно до договору дарування від 21.12.2005 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10903034, належить квартира АДРЕСА_1.

В зазначеній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_4, який є її сином.

З моменту реєстрації відповідач проживав в квартирі до грудня 2015 року, і по даний час по місцю реєстрації не проживає, будь-яких витрат по комунальних платежах та утриманню квартири не несе.

Реєстрація відповідача в її квартирі перешкоджає здійсненню нею права власності , користування та розпорядження належним їй майном, а також створює певні незручності матеріального характеру, в частині оплати за комунальні послуги, які із-за відсутності, відповідачем не надаються.

Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, квартирою № 6 по вул. Сагайдачного, будинок № 7, в м. Володимир-Волинський, Волинської області.

Ухвалою судді від 12.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 29.03.2018 року.

29.03.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 12.04.2018 року.

12.04.2018 року у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 23.04.2018 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, в своїх поясненнях зіслалась на обставини викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття члена сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, він втрачає право користування жилим приміщенням, з дня вибуття.

У відповідності до ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сімї протягом шести місяців.

Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з договору дарування від 21.12.2005 року позивач ОСОБА_3 являється власником квартири АДРЕСА_2, про що комунальним підприємством Волинське обласне бюро технічної інвентаризації 09.06.2006 року було зареєстровано її право приватної власності та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно 3 10903034, реєстраційний номер 12442628.

Як стверджується будинковою книгою в спірному будинку з 01.09.2006 зареєстрований відповідач.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, відповідач в зазначеній квартирі не проживає понад 2 роки, будь-яких звязків з позивачем не підтримує і їй невідоме його місце проживання.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що відповідач не проживає в спірній квартирі з грудня 2015 року, будь-яких витрат по утриманню квартири не несе, особистих речей в квартирі немає і, на скільки їй відомо, постійно проживає в ОСОБА_7.

Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

А згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні.

Оскільки відповідач в зазначеній квартирі не проживає понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обовязків щодо утримання квартири не несе, він втратив право користування жилою площею в даній квартирі та, в порядку ст. 405 ч. 2 ЦК України, підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житлом в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідач підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача в користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, на підставі ст. ст. 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 71,167, ЖК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія АЮ000196, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 6 по вул. Сагайдачного, будинок № 7, в м. Володимир-Волинський, Волинської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повне судове рішення складено 23 квітня 2018 року.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула