Справа № 303/5822/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кожух О.А. та Мацунича М.В.,

за участю секретаря Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву громадської організації «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 травня 2016 року за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» агропромислового комплексу України про визнання незаконним звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у вересні 2014 р.

Просила:

-визнати своє звільнення із посади в.о. генерального директора ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК України незаконним і скасувати розпорядження всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» АПКУ №41-к від 08.09.2014 р. «Про поновлення на посаді та звільнення ОСОБА_1 і призначення ОСОБА_3»

-поновити її на посаді в.о. генерального директора ПОГ ЕВП «Учбово-спортивна база «Закарпаття» ВФСТ «Колос» АПК із 21 серпня 2014 р. і в цій частині допустити негайне виконання рішення суду.

На обґрунтування зазначала, що в розпорядженні №41-к від 08.09.2014 р., підставою звільнення позивача з посади в.о. директора вказано закінчення строкового договору (п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України), проте жодного строкового трудового договору між нею і відповідачем укладено не було, а трудові відносини базувалися на трудовому договору, укладеному на невизначений строк (п.1 ч.1 ст. 23 КЗпП України). Окрім того, згідно з умовами колективного договору підприємства звільнення керівника повинно бути погоджено з трудовим колективом, однак у її випадку звільнення із колективом не погоджувалося.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 грудня 2015 р. у задоволенні позовних вимог було відмовлено (том №2, а.с.26-30).

Суд виходив із того, що під час судового розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення трудових прав позивача.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 травня 2016 р. (том №2, а.с.65-66) рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 грудня 2015 р. у частині відмови в задоволенні позовної вимоги про поновлення на роботі ОСОБА_1 скасовано, а провадження у справі закрито.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12 травня 2016 р. (том №2, а.с.69-73) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4, задоволено частково. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 грудня 2015 р. змінено. Визнано п.2 розпорядження № 41-к від 08.09.2014 р. ВФСТ «Колос» АПКУ в частині звільнення ОСОБА_1 згідно з п.2 ст.36 КзПП України з посади виконуючої обов'язки генерального директора підприємства об'єднання громадян «Експлуатаційно - виробниче підприємство «Учбово-спортивна база «Закарпаття», у зв'язку з утратою довіри та порушення фінансової дисципліни незаконним. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

23 січня 2018 р. громадська організація «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» подала заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 травня 2016 р. (том №2 а.с.81-84).

Просила скасувати це рішення і призначити справу до нового розгляду.

На обґрунтування заяви вказала, що в червні 2014 р. унаслідок неналежного виконання в.о. генерального директора ПОГ ЕВП «УСБ Закарпаття» ОСОБА_1 покладених Товариством на неї адміністративно-господарських і організаційно-розпорядчих обов'язків підприємству були завдані прямі матеріальні збитки на суму 26 291,84 грн.

Указана сума була сплачена ПОГ ЕВП «УСБ Закарпаття» як штрафна санкція за порушення пп.2.9. п.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» на підставі акту перевірки Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції № 000238 від 12.09.2014 р.

Указані обставини підтверджують правомірність п.2 розпорядження ВФСТ «Колос» № 41-к від 08.09.2014 р., яке рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12 травня 2016 р. було визнано незаконним.

Указані обставини не були та не могли бути відомі заявнику на момент розгляду справи, оскільки такі встановлені 28 грудня 2017 р. під час вивчення і узагальнення матеріалів щодо діяльності підприємств і цілісних майнових комплексів.

У задоволенні заяви ГО «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 травня 2016 р. необхідно відмовити з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Заявник як на нововиявлену обставину посилається на те, що в червні 2014 р. унаслідок неналежного виконання в.о. генерального директора ПОГ ЕВП «УСБ Закарпаття» ОСОБА_1 покладених Товариством на неї адміністративно-господарських і організаційно-розпорядчих обов'язків, підприємству були завдані прямі матеріальні збитки на суму 26 291,84 грн. Указана сума була сплачена ПОГ ЕВП «УСБ Закарпаття» як штрафна санкція за порушення пп.2.9. п.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» на підставі акту перевірки Берегівської об'єднаної державної податкової інспекції № 000238 від 12.09.2014 р. Це свідчить про правомірність п.2 розпорядження № 41-к від 08.09.2014 р. ВФСТ «Колос» АПКУ, що стосується звільнення ОСОБА_1 згідно з п.2 ст.36 КзПП України з посади виконуючої обов'язки генерального директора підприємства об'єднання громадян «Експлуатаційно- виробниче підприємство «Учбово-спортивна база «Закарпаття», у зв'язку з втратою довіри та порушенням фінансової дисципліни, яке рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12 травня 2016 р. було визнано незаконним.

Характерною ознакою обставини, яка згідно з положеннями цивільно-процесуального законодавства може вважатися нововиявленою є те, що вона існувала на момент ухвалення рішення, але не була відома стороні по справі.

У нашому випадку обставина, на яку посилається заявник як на нововиявлену, існувалана момент ухвалення рішення апеляційною інстанцією. Твердження заявника, що така обставина не могла та не була відома заявнику, оскільки така була встановлена 28 грудня 2017 р. під час вивчення і узагальнення матеріалів щодо діяльності підприємств і цілісних майнових комплексів не відповідає дійсності.

Зокрема, заявник говорить про те, що матеріальні збитки в розмірі 26 291,84 грн., які були заподіяні ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання своїх посадових обов'язків, були сплачені ним у 2014 р.

У акті (довідці) фактичної перевірки № 000238 від 12.09.2014 р. (том №2 а.с.88-92), яким було встановлено фінансові порушення, в тому числі на суму 26 291,84 грн., міститься підпис директора ПОГ ЕВП «УСБ» Закарпаття» ОСОБА_3, тобто про фінансові порушення достеменно було відомо станом на 2014 р., а також станом на 2015 р. (постанова Закарпатського окружного адміністративного суду, том №2 а.с.110-116), і на лютий 2016 р. (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду, том №2 а.с.117-122).

Отже, заявник протягом 2014-2016 р. р., у тому числі під час ухвалення рішення апеляційним судом Закарпатської області 12 травня 2016 р., знав про фінансове порушення, на яке посилається у своїй заяві як на підставу наявності нововиявленої обставини.

Указана обставина також не входила до предмету доказування у справі. Підставою звільнення ОСОБА_1 стало порушення фінансової дисципліни в період із квітня по серпень 2014 р. і таке порушення встановлено на підставі акту ревізії фінансово-господарської діяльності від 14 серпня 2014 р.

А фактична перевірка, на основі якої було складено акт (довідку) від 12 вересня 2014 р., проводилася у період із 28 серпня 2014 р. по 12.09.2014 р., тобто вже після звільнення ОСОБА_1 із підстав порушення фінансової дисципліни.

Отже, у нашому випадку наявні два моменти, які не можуть свідчити про наявність нововиявлених обставин.

Перша з них - це те, що обставина на яку посилається заявник як на нововиявлену, існувала на момент ухвалення рішенням апеляційним судом (12 травня 2016 р.), однак була відома заявнику, оскільки здійснювалася сплата штрафних санкцій і відбувалося судове оскарження відповідних повідомлень-рішень податкових органів.

Друге - це те, що та обставина, яку заявник вважає нововиявленою, не входила до предмету доказування у справі (вересень 2014 р.), оскільки має місце суперечність у часі звільнення через порушення фінансової дисципліни (08 вересня 2014 р.) і виявлення такого порушення (12 вересня 2014 р.).

У контексті наведеного апеляційний суд, із метою забезпечення справедливої рівноваги між інтересами заявника та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства, поваги до принципу юридичної визначеності судових рішень, дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви ВФСТ «Колос» АПКУ про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 травня 2016 року.

Керуючись ст.ст.260,261,423,429 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви громадської організації «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 травня 2016 року за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство «Колос» агропромислового комплексу України про визнання незаконним звільнення. 2.Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 травня 2016 року залишити в силі. 3.Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4. Повне судове рішення складено 30 березня 2018 року.

Судді: