Справа № 627/1656/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого Вовк Л.В.

з участю секретаря Солонецької Я.В.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа- відділ Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області,

у с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської РДА про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в січні 1995 року помер її батько ОСОБА_4 За життя батько працював в КСП « Козіївське» , набув право на земельну частку (пай) та був включений до списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю . Однак , сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав .Прохала визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов , просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, прохала вирішити справу на розсуд суду.

Представник третьої особи до суду не з»явився , подав заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Порядок паювання земель визначено Указом Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року (далі Указ Президента).

Згідно зі ст. 23 Земельного кодексу (в редакції, що діяла на час розпаювання), право власності або право постійного користування землею посвідчується затвердженими актами, які видають і реєструють сільські, селищні, міські, районні ради народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видавався КСП, кооперативу, акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і в колективній власності громадян. До державного акта додавався список цих громадян.

Відповідно до положень ч. 2 Указу Президента, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто, процедура паювання земель розпочиналася з передачі відповідних земель з державної власності до колективної шляхом оформлення державного акта на право колективної власності на землю з додаванням до цього акта списку людей, які мають право на отримання земельної частки (паю). Виходячи із зазначених норм закону, право співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі Державного акта на право колективної власності на землю з обовязковим додатком списком громадян, що є членами недержавного сільськогосподарського підприємства.

Вирішуючи питання про право певної особи на земельну частку (пай), суд повинен з'ясувати, чи була ця особа членом КСП на час передання державного акта про право колективної власності на землю та чи була вона внесена до списку осіб, що додається до цього державного акта.

Верховний Суд України ,узагальнюючи практику розгляду судами земельних спорів, зазначив , що не всі суди при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) враховували, що таке право виникає у члена КСП з моменту одержання цим підприємством (товариством, кооперативом) державного акта на право колективної власності на землю. При вирішенні таких питань слід виходити з того, що у зв'язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності, або на його частку в спільному майні. Отже, якщо на момент смерті спадкодавця він ще не став власником частки землі, тому спадкоємці не можуть успадкувати те, що не належало спадкодавцю.

Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Сам факт членства у колгоспі та тривалий термін роботи в інших організаціях до створення КСП й отримання державного акта на право колективної власності на землю не є підставою для отримання земельної частки у новоствореному КСП.

Зі смертю фізичної особи припиняється її членство в КСП.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працював в колгоспі ім.Леніна ,КСП ім. Леніна з 1943 р. по 1993 року різноробочим, що підтверджує витяг з книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника.

Згідно архівної довідки архівного відділу Краснокутської РДА , у документах архівного фонду колгоспу ім.Леніна, КСП ім.Леніна, у книгах протоколів засідань правління дані про прийняття та звільнення з членів колгоспу ОСОБА_4 відсутні.

14.01.1995 року ОСОБА_4 помер , про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ №007853 видане відділом ЗАГСу Козіївської сільської ради від 19.01.1995 р.

Відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-18-00-000-230, державний акт видано КСП ім.Леніна с.Козіївка , на підставі рішення Краснокутської районної ради від 07.07.1995 року № 312.

11.02. 1997 року КСП ім. Леніна перейменовано в Козіївське КСП .

Як зазначає довідка відділу Держземагенства у Краснокутському районі, вище вказаний Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР-18-00-000-230 зареєстрований в книзі записів державних актів на право колективної власності 29.10.1997 року за № 5.

Згідно відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 20.01.2017 року після ОСОБА_5 спадщину успадкувала його дружина ОСОБА_6 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок . Інші спадкоємці , в тому числі позивач від спадщини відмовилися. ОСОБА_6 померла 05.08.2007 року.

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Судом встановлено , що батько позивача ОСОБА_4 працював в КСП ім.Леніна , доказів того , що він був членом КСП ім.Леніна суду не надано . Оскільки ОСОБА_4 помер в 1995 році, а розпаювання земель по КСП ім.Леніна в с.Козіївка відбувалося в 1997 році, то він не набув право на земельну частку (пай) при житті, внаслідок чого спадкування цього майна є неможливим, тому спадкоємці не можуть успадкувати те, що не належало спадкодавцю.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суду не надано доказів на підтвердження позовних вимог , тому позов ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.1216,1218 ЦК України, ст.ст.10,12,13,263-265 ЦПК України , -

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_3 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа - відділ Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Вовк Л. В.