Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач -Суддя доповідач
Справа № 431/3639/17
Провадження № 22ц/782/88/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Справа № 22ц-88/18

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю., Яреська А.В.

за участю секретаря Єгорової О.П.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06 грудня 2017 року, ухвалене суддею Озеровим В.О. 06.12.2017 року у м.Старобільську, дата складення повного тексту рішення - 06.12.2017 року

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 13.02.2010 року перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі від якого сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На початку 2017 року сторони остаточно припинили сімейні та шлюбні стосунку з підстав розбіжності поглядів, що суттєво впливає на можливість проживання разом, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити як інтересам позивача, так і інтересам відповідача. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, крім того позивач бажає створити нову сім'ю. Також позивач зазначив, що з приводу поділу сумісного майна на теперішній час вимог сторони не заявляють, зазначене питання буде вирішено окремо.

Просив суд розірвати шлюб, укладений між ним, ОСОБА_1, 1988 року народження та відповідачем ОСОБА_2, 1992 року народження, який був зареєстрований за актовим № 30 у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області (свідоцтво про шлюб НОМЕР_2). Також позивач просив не вживати заходи для примирення подружжя, оскільки такі заходи будуть мати формальний характер.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 06 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, (дошлюбне прізвище- ОСОБА_2), зареєстрований 13 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 30. Також визначено, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 буде іменуватися прізвищем ОСОБА_2.

Позовні вимоги ОСОБА_1 судом першої інстанції задоволено з тих мотивів, що судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 СК України вважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, при цьому у описовій частині рішення судом першої інстанції зазначено, що відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо визначеності підсудності справи, а також розгляду справи без належного повідомлення про час та місце розгляду справи відповідача, посилання у рішенні суду на наявність заяви від імені відповідача про визнання позовних вимог та про розгляд справи без участі ОСОБА_2, яку відповідач до суду першої інстанції не направляла, а також розгляд справи судом першої інстанції у іншу дату, ніж призначену ухвалою суду першої інстанції від 06.11.2017 року про відкриття провадження у справі, скаржник просила скасувати рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06.12. 2017 року та направити справу на розгляд по суті до Хмельницького міськрайонного суду.

Позивач, якого було повідомлено належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв щодо відкладення розгляду справи від останнього на адресу апеляційного суду не надходило.

Справу розглянуто на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України без участі позивача, за участю в режимі відеоконференції відповідача- скаржника ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено колегією суддів ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 06.11.2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, при цьому судом встановлено, що дана справа підсудна Старобільському районному суду Луганської області, а.с. 17.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, в редакції, що діяла на час ухвалення рішення, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з вступної частини позовної заяви ОСОБА_1, останнім місцем проживання відповідача ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_4, а.с. 2.

За доводами апеляційної скарги скаржнику ОСОБА_2 зазначена відповідачем адреса невідома, остання має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання - м.Краснуй Луч та зареєстроване у встановленому законом порядку місце її перебування - м.Хмельницький.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 направлявся запит начальнику відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання УДМС України в Луганській області щодо відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4, а.с. 13, на який судом отримана відповідь про те, що надати відповідні відомості неможливо, оскільки запитувана інформація відсутня ( непідконтрольна українській владі територія України), а.с. 16.

Між тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, за відсутності інформації про місце проживання відповідача від відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання ОСОБА_2, у повній мірі не з'ясував питання щодо встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання ОСОБА_2

Як зазначено позивачем у позовній заяві з моменту реєстрації шлюбу і до червня 2017 року сторони проживали разом однією сім'єю, а з доданих до позовної заяви документів вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є м.Красний Луч, а.с. 5, а не зазначена позивачем адреса у позовній заяві- м.Антрацит, також реєстрація шлюбу між сторонами відбулася у м.Красний Луч, а.с. 10, реєстрація народження дочки сторін - ОСОБА_3 відбулася у м.Красний Луч, Луганської області, а.с. 4.

Будь-яких доказів щодо зміни свого зареєстрованого місця проживання позивачем не надано.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув.

Як встановлено колегією суддів відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою АДРЕСА_5.

Відповідно до розпорядження ВССУ № 27/0/38-14 від 02.09.2014 року ( з подальшими змінами) «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальна підсудність Краснолуцького міського суду Луганської області визначена за Новопсковським районним судом Луганської області.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що Старобільським районним судом Луганської області при відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було порушено правило територіальної юрисдикції (підсудності).

Крім того, за доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції закінчив розгляд справи ухваленням рішення до призначеної судом дати судового розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що зазначений скаржником довід знайшов повне своє підтвердження.

Як вбачається з ухвали Старобільського районного суду Луганської області про відкриття провадження від 06.11.2017 року справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу призначена до розгляду на 09-00 годину 16.12.2017 року, а.с. 17.

Між тим, оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено 06.12.2017 року, що також підтверджено журналом судового засідання від 06.12.2017 року, а.с. 26, що є грубим порушенням норм процесуального права, а також положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме - права на справедливий суд.

Також, колегія суддів вважає доведеним ( за доводами апеляційної скарги) безпідставне урахування судом першої інстанції інформації, викладеної у заявах від імені відповідача ОСОБА_2 про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи без участі відповідача, а.а.с. 19, 21, 25, оскільки зазначені заяви отримані судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зазначені заяви надходили до суду 31.10.2017 року, 27.11.2017 року, 06.12.2017 року від особи «ОСОБА_5», яка не є представником відповідача ОСОБА_2

Також, суд першої інстанції не звернув уваги на зміст зазначених заяв від імені відповідача щодо наполягання на позовних вимогах, у той час, як відповідач, як правило, визначає своє ставлення до позовних вимог та зазначає визнає чи ні пред'явлені до нього позовні вимоги.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що аналогічні заяви щодо наполягання на позовних вимогах та розгляді справи без участі позивача від імені останнього також надходили до суду від імені « ОСОБА_5», яка не є представником позивача, 22, 23.

За доводами апеляційної скарги відповідач ОСОБА_2 посилається на те, що місцем зареєстрованого у встановленому законом порядку її перебування є м.Хмельницький і, з урахуванням того, що у м.Хмельницькому вона мешкає разом з дочкою сторін малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вважає, що дана справа повинна розглядатися по суті саме Хмельницьким міськрайонним судом.

Клопотання ОСОБА_2 про передачу справи на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду відповідачем своєчасно, 08.12.2017 року було направлено на адресу Старобільського районного суду та отримано судом 14.12.2017 року, а.с. 28, тобто до призначеної дати розгляду справи по суті - 16.12.2017 року, відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 06.11.2017 року, а.с. 17, але, оскільки судом першої інстанції на час отримання клопотання рішення по справі вже було ухвалено (06.12.2017 року) зазначене клопотання судом першої інстанції розглянуто не було.

Зазначена скаржником інформація щодо місця зареєстрованого у встановленому законом порядку перебування ОСОБА_2 разом з малолітньою дочкою ОСОБА_3 у м.Хмельницький перевірена колегією суддів.

Так, відповідно до довідки від 15.10.2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_5, разом з переміщеною малолітньою ОСОБА_3 з 10.09.2014 року мають зареєстроване фактичне місце проживання /перебування за адресою: АДРЕСА_3, а.с. 34.

З договору оренди квартири від 11.09.2015 року, строк дії якого продовжено 01.09.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2, разом з дочкою ОСОБА_3, проживає у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3, а.с. 35, 37.

Також факт проживання/перебування ОСОБА_2 у м.Хмельницькому підтверджено довідкою з місця роботи у громадській організації у м.Хмельницькому у період з 15.11.2016 року по 31.07.2017 року, а.с. 41, довідкою від 16.01.2018 року про перебування на обліку з 05.09.2017 року у Хмельницькому міському центрі зайнятості , а.с. 40, повідомленням УПСЗН м.Хмельницького про надання допомоги переміщеним особам - ОСОБА_2, а.с. 89.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Колегія суддів вважає, що відповідачем- скаржником ОСОБА_2 доведена наявність підстав для розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу Хмельницьким міськрайонним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача.

Відповідно до п. 5. ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв'язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Колегія суддів вважає, що відповідач -скаржник ОСОБА_2 своєчасно заявила про непідсудність справи Старобільському районному суду, оскільки, як було зазначено вище, ОСОБА_2 у межах строку до першого судового засідання, проведення якого призначено ухвалою суду першої інстанції від 06.11.2017 року на 16.12.2017 року, звернулась до суду із заявою про непідсудність справи Старобільському районному суду та передачі справи на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду, яке не було розглянуто судом першої інстанції у зв'язку з ухваленням рішення по суті до визначеної судом дати призначення справи до судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а справа підлягає направленню на розгляд за встановленою законом підсудністю до Хмельницького міськрайонного суду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 378, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06 грудня 2017 року скасувати.

Направити справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на розгляд до Хмельницького міськрайонного суду за встановленою законом підсудністю за адресою: вул. Героїв Майдану, б.54, м.Хмельницький, 29000.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий

Судді: