Апеляційне провадження № 22-ц/796/3450/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 752/3344/17-ц

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Головачова Я.В., Вербової І.М., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_4

відповідач - Київська міська рада,

треті особиː ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргуОСОБА_4на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухваленого 12 лютого 2018 року під головуванням судді Новака А.В. в приміщенні Голосіївського районного суду м. о 12 год. 56 хв.,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до КМР, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, вона є племінницею ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.За життя її тітка володіла 1/4 квартири в АДРЕСА_1. Вона постійно проживала з померлою однією сім'єю, що встановлено рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року.

11 січня 2017 року державний нотаріус Другої Київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час відкриття спадщини 31 травня 2001 року вона не входила до кола спадкємців.

Зазначала, що вона відкрито та безперешкодно володіє та користується 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1, рішення про передачу цієї частки у комунальну власність не приймалося, і відповідно вона набула право власності на зазначену частку квартири на підставі ст. 344 Цивільного кодексу України.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу і, вказуючи на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суд першої інстанції на порушення вимог закону не взяв до уваги того, що вона не може захистити своє право в інший спосіб, бо не входить в коло спадкоємців відповідно до цивільного законодавства станом на ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що вона та треті особи не можуть в повній мірі володіти і розпоряджатися своїм майном у зв'язку з відсутністю одного із співвласників і добросовісність володіння підтверджується тим, що порядок користування квартирою не був визначений договором, оскільки всі співвласники проживали однією сім'єю і за домовленістю були поділені кімнати.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_11 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Від третьої особи - ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якій він підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_4, просив прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач КМР в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. З розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 є племінницею ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_9 за життя володіла ј частиною квартири в АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_4 також є власницею 1/4 частини квартири по АДРЕСА_1.

Іншими співвласниками зазначеної квартири є ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідно до рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2016 року ухваленого у цивільній справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа Друга Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім'єю, судом встановлено факт постійного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1987 року по день смерті.

11 січня 2017 року державний нотаріус Другої Київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. винесла постанову про відмову ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час відкриття спадщини 31 травня 2001 року позивачка не входила до кола спадкємців.

Згідно зі статтею 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, обґрунтовано виходив із недоведеності заявлених вимог.

Апеляційна скарга не містить аргументів на спростування вказаних висновків суду першої інстанції, який є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи скарги ОСОБА_4 зводяться до того, що володіння ј чатиною квартири було добросовісним, проте з ними не можна погодитися, з огляду на наступне.

Однією з ознак володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю є те, що володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що ОСОБА_4 заволоділа і володіє майном, яке належало померлій тітці.

Добросовісне володіння припускає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна.

В конкретному випадку суд першої інстанції вірно вважав, що право позивача підлягає захисту з інших підстав, аніж тих з посиланням на які звернулася до суду позивач.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом 30 днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: