Справа № 428/3269/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в особі судді Бароніна Д.Б., розглянувши в приміщенні суду в м. Сєвєродонецьку заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз» в особі філії Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства суми заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2013 року Сєвєродонецьким міським судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз» в особі філії Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства суми заборгованості.

28.02.2018 року від боржника надійшла заява про скасування судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз» в особі філії Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства суми заборгованості, в якій боржник зазначив, що судовий наказ він отримав 22.02.2018 року. З наказам не згоден, оскільки існує спір про право, так як боржник не є наймачем жила, до якого надходила послуга щодо споживання природнього газу. Крім того, стягувач не привів договір у відповідність до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Луганськгаз» в особі філії Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства зверталось до Сєвєродонецького міського суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ. 15.05.2013 року Сєвєродонецьким міським судом було задоволено вказану заяву та видано судовий наказ.

З матеріалів справи вбачається, що судовий наказ було направлено на адресу боржника із додержанням вимог ч. 2 ст. 169 ЦПК України. Боржник отримав судовий наказ 22.02.2018 року, про що свідчить заява про видачу копії судового наказу від 28.02.2018 року. Заяву про скасування зазначеного судового наказу заявник подав 28.02.2018 року, тобто у строк, передбачений ст. 170 ЦПК України.

Крім того, з поданої заяви про скасування судового наказу вбачається, що боржник наполягає на скасуванні судового наказу у звязку з наявністю спору про право та необґрунтованістю вимог стягувача, оскільки боржник заперечує проти існування боргу перед стягувачем і вважає, що у нього відсутні будь-які зобовязання перед стягувачем, які б мали наслідком виникнення боргу та виникнення у стягувача права на його стягнення у порядку наказного провадження.

Таким чином, суддею встановлено, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 171, 258, 260, 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз» в особі філії Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства суми заборгованості задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий 15 травня 2013 року по справі № 428/3269/13-ц Сєвєродонецьким міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Луганськгаз» в особі філії Сєвєродонецького міжрайонного управління по експлуатації газового господарства суми заборгованості.

Розяснити заявнику (стягувачу), що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.Б. Баронін