АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

справа № 755/22219/14

апеляційне провадження № 06.115/796/217/2018

25 квітня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Левенця Б.Б., Соколової В.В.

перевіривши виконання вимог ст. ст. 149-153 ЦПК України, вирішуючи питання за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат» про захист порушених авторських прав, стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.01.2018 позовні вимоги задоволено частково. Заборонено ТОВ «Фрегат» використовувати без письмового дозволу ОСОБА_1 фотографічні твори: «Човники», «Причал» та «Готель». Стягнуто з ТОВ «Фрегат» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. Стягнути із ТОВ «Фрегат» на користь ОСОБА_1 суму компенсації в розмірі 2 387 720 грн. замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Стягнуто із ТОВ «Фрегат» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у сумі 20 863,60 грн. Зобов'язано ТОВ «Фрегат», протягом одного місяця, з дня набрання рішенням суду по цій справі законної сили, за власний рахунок, опублікувати в газеті «Урядовий кур'єр» дані про допущені ним порушення майнових та немайнових авторських прав ОСОБА_1, а саме, вступну та резолютивну частину судового рішення, ухваленого у даній справі. В інших частинах позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Фрегат» звернулося із апеляційною скаргою.

24.04.2018 до Апеляційного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти дії з відчуження всіх об'єктів нерухомого майна ТОВ «Фрегат» на земельній ділянці за адресою м. Київ, проспект Броварський, 18 К; накладення арешту на всі об'єкти нерухомого майна ТОВ «Фрегат» на земельній ділянці за вищевказаною адресою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

Колегія суддів вважає, що вищевказана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

На підставі викладеного можливо зробити висновок про те, що накладення арешту на майно, як спосіб забезпечення позовних вимог, може бути застосовано судом не тільки у випадку існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а й за наявності реальної ймовірності такого відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Звертаючись до суду із відповідною заявою позивач не надав даних на підтвердження, яке саме майно знаходиться на вищевказаній земельній ділянці його вартості та чи взагалі останнє належить відповідачу.

За наведеного, колегія суддів вважає, що даний захід забезпечення позову не може свідчити про співмірність відносно ціни позову.

Також не встановлено, що ТОВ «Фрегат» має намір відчужити майно, яке знаходиться на земельній ділянці м. Київ, проспект Броварський, 18 К, що може створити реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, на майно, яке ОСОБА_1 просить накласти арешт та зборонити вчинення дій щодо нього не стосується предмету позову.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши заяву про забезпечення позову, колегія суддів вважає, що у задоволенні останньої слід відмовити, як необґрунтованої.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат» про захист порушених авторських прав, стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Б.Б. Левенець

В.В.Соколова