КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/12508/17

Апеляційне провадження 22-ц/824/2731/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Мазурик О.Ф., Кравець В.А.

при секретарі Булах А.А.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Кошель Л.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2017 року ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати останнього батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язати Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області внести зміни в актовий запис та видати нове свідоцтво про народження дитини. Стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно.

В обґрунтування позову зазначала, що протягом 2006-2008 років вона перебувала з відповідачем у близьких стосунках, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила доньку ОСОБА_4. Відповідач припинив стосунки з нею ще у період вагітності, після народження дитини періодично надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, а надалі відмовився від утримання дитини.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2018 позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, присвоївши дитині прізвище - ОСОБА_2. Зобов'язано Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4, видати нове свідоцтво про народження дитини та анулювати свідоцтво про народження, що було видано 12.05.2009, а також внести зміни до Книги реєстрації народжень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 18.10.2017 щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів скасувати та ухвалити нове рішенням, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував відсутність причинного зв`язку між захворюваннями відповідача та його матеріальними витратами, які він несе для підтримання свого фізичного стану. Відповідач має ряд пільг як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід війни, а тому отримує медичну допомогу безоплатно. Судом не враховано, що крім пенсії у розмірі 10 625,15 грн відповідач отримує і інші доходи, які приховує, ухиляючись від сплати податків. Так, відповідач має у власності дві 3-х кімнатні квартири в містах Біла Церква та Черкаси, одну з яких здає в оренду. Відповідач також придбав у власність земельну ділянку та гараж. Суд не врахував, що вона несе багато незапланованих витрат, пов'язаних з розвитком доньки як особистості, як то витрати на костюми для дитячих театральних постановок, витрати пов'язані з участю дитини в спортивних змаганнях, а також не врахував стан здоров'я дитини.

У відзиві відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що питання стягнення додаткових витрат у цій справі судом не розглядалося. Крім того, позивач долучила до апеляційної скарги документи, які отримані після ухвалення рішення.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква і її батьками в свідоцтві про народження записані батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_1. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно висновку експерта № 78 від 26.04.2018 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 складає величину не менше ніж 99,99 % і є практично доведеним.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що після проведення судово-медичної експертизи методом генетичної ідентифікації представник відповідача визнав, що є батьком доньки позивачки ОСОБА_4. Визначаючи розмір аліментів суд виходив з того, що відповідач є непрацездатним та має низку важких захворювань, лікування яких вимагає значних матеріальних витрат.

Рішення в частині задоволення позову про встановлення батьківства не оскаржується, а відтак в апеляційному порядку не перевіряється.

Колегія суддів не може погодитися з розміром аліментів, визначених судом першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За матеріалами справи встановлено, що відповідає є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - інвалідів війни. Відповідач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії та отримує у Білоцерківського ОУ ПФУ м. Біла Церква пенсію, яка станом на червень 2018 року складає 10 625,15 грн..

Доказів про те, що на утриманні відповідача перебувають інші непрацездатні особи останній не подавав.

Суд першої інстанції не врахував, що надаючи виписки з історії хвороб відповідач не надав доказів про те, які матеріальні витрати ним понесені у зв`язку із захворюваннями. Відтак не встановлено причинного зв`язку між захворюваннями відповідача та необхідністю визначення розміру аліментів у 1/6 частині від отримуваного доходу відповідача.

Крім того, суд не перевірив майновий стан відповідача, наявність у нього рухомого чи нерухомого майна, його обсяг тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач також будь - яких заперечень на спростування доводів позивачки про отримання ним доходів у вигляді орендної плати, придбання ним нерухомого майна не навів.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини має складати 1/4 частки з усіх видів доходу відповідача щомісячно.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про необхідність врахування при визначенні розміру аліментів витрат пов'язаних з розвитком доньки, як особистості, як то витрати на костюми для дитячих театральних постановок, витрати пов'язані з участю дитини в спортивних змаганнях, оскільки такі витрати є додатковими. Стягнення додаткових витрат передбачено ст. 185 СК України, проте вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину у даній справі не заявлялися та не були предметом судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2018 року в частині стягнення аліментів скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, пенсіонера, проживаючого АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІПН 28.НОМЕР_2, проживаючої АДРЕСА_2, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 21.11.2018.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. Ф. Мазурик

В.А. Кравець