Ухвала

04 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 305/2030/15-ц

провадження № 61-3063св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Апеляційного суду Закарпатської області у складі колегії суддів: Кеміня М. П., Ігнатюк Б. Ю., Куштан Б. П., від 22 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 30 листопада 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит на суму 14 475 дол. США, які зобов'язався повернути до 29 листопада 2012 року.

На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки.

ОСОБА_4 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 26 серпня 2015 року становила 26 940,82 дол. США, що еквівалентно 609 401,35 грн, яку банк просив стягнути з боржника та поручителя солідарно.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області у складі судді Тулик І. І. від 31 травня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом порушеного права, що є підставою для відмови у позові.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 22 серпня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2005 року № МКВІАК02260007, яка утворилась станом на 26 серпня 2015 року, у розмірі 3 133,32 дол. США, що за курсом 22,62 грн відповідно до службового розпорядження Національного банку України від 26 серпня 2015 року складає 70 875,70 грн, із яких: тіло кредиту - 357,48 дол. США, що становить 8 086,20 грн, відсотки 1 263,98 дол. США, що становить 28 591,23 грн, комісія 11,86 дол. США, що становить 268,27 грн, та зменшеної пені в розмірі 1 500 дол. США, що становить 33 930 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, виходив із того, що строк остаточного погашення кредиту встановлено по 29 листопада 2012 року, банк звернувся до суду з позовом 23 жовтня 2015 року, а тому позивач не пропустив строк позовної давності щодо всієї суми заборгованості за кредитом.

Установивши, що кредитним договором визначено щомісячні платежі погашення кредиту, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсоткам та комісії нарахованим у межах трирічного строку позовної давності, тобто починаючи з 23 жовтня 2012 року. Інші суми заборгованості, нараховані до 23 жовтня 2012 року стягненню не підлягають через сплив строку позовної давності.

Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зменшення розміру пені на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, оскільки її розмір значно перевищує розмір збитків банку.

У вересні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило змінити рішення апеляційного суду в частині зменшення заборгованості за тілом кредиту та пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказані вимоги у повному обсязі. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про зменшення розміру заборгованості за тілом кредиту, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу 23 жовтня 2015 року, а тому позивач має право вимагати повернення повної суми заборгованості за тілом кредиту. Також зазначав, що розмір неустойки може бути зменшений за наявності одночасно двох умов, а саме: розмір неустойки повинен бути більшим за збитки та повинні бути обставини, які мають істотне значення та дають право на зменшення неустойки. Разом із тим, відповідач не надав доказів істотних обставин, які дають право на зменшення неустойки.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволення позову та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що 03 квітня 2010 року він передав належний йому автомобіль «Skoda Fabia» працівнику Закарпатського районного управління ПАТ КБ «ПриватБанк» для його реалізації за ринковою ціною і направлення отриманих від продажу коштів на погашення заборгованості за кредитним договором. Одночасно він видав банку нотаріально посвідчену довіреність на здійснення дій, пов'язаних з продажем вказаного автомобіля. Зазначений автомобіль, який був зареєстрований на нього, 28 квітня 2011 року був знятий з обліку. Разом із тим, суд апеляційної інстанції не з'ясував обставини продажу автомобіля та не встановив ціни продажу автомобіля.

Також вказував на те, що суд не встановив обставин надання кредиту, оскільки згідно з умовами кредитного договору банк зобов'язався надати йому кредит у готівковій формі у розмірі 9 886 дол. США на купівлю автомобіля та 4 589 дол. США на сплату страхових платежів, однак банк не передавав йому готівку у сумі 14 475 дол. США, як це передбачено умовами договору. При цьому зазначав, що на отримання кредиту шляхом переказу коштів третій особі, а не видачу готівки, він не погоджувався.

Відповідно до пункту 2.1.3 кредитного договору банк самостійно сплачує страхові платежі у разі не пред'явлення позичальником документа, що підтверджує сплату останнім таких страхових платежів.

Вказував на те, що страхові платежі він не здійснював, що за умови відсутності доказів сплати таких платежів банком, дає підстави для відмови у задоволенні позову банку в частині стягнення заборгованості за кредитом з призначенням - на сплату страхових платежів.

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 подав відзив (заперечення) на касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги позивача.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

19 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 408/8040/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційними скаргами ОСОБА_7 та ПАТ «Дельта Банк» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року, оскільки колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 2662цс15, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16 та в інших справах).

Вбачається, що оскаржуване рішення у даній справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у вказаній справі (№ 305/2030/15-ц) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 408/8040/12.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Зупинити касаційне провадження у справі № 305/2030/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за касаційними скаргами ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 22 серпня 2016 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 408/8040/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта Ю. В. Черняк