Справа № 132/1052/18
Ухвала

Іменем України

28 березня 2018 року

Калинівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Сєліна Є.В. при секретарі Кулик Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області заяву представника ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

27.03.2018р. до суду звернувся представник ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 із заявою, в якій просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «СП «Агрокапітал» проводити будь-які дії, а саме весняно-польові роботи по обробітку орендованої земельної ділянки ОСОБА_1, розташованої на території Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, площею 2,0946га., до вирішення спору судом. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки (паю), кадастровий номер 04:002:0284, розташованої на території Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, площею 2,0946га., якою до середини 2014 року користувався самостійно. У звязку з виїздом до Російської Федерації, тимчасово передав право користування земельною ділянкою ОСОБА_3, який без його згоди 22.11.2016р. передав її в оренду ТОВ «СП «Агрокапітал», уклавши з останнім договір строком на 15 років з правом пролонгації, який 07.12.2016р. пройшов державну реєстрацію. Вважаючи даний договір недійсним, оскільки його не укладав, повноважень на його підписання нікому не давав, його не підписував, а наявний підпис в документі йому не належить, заявляє про намір звернення до суду із позовом про визнання його недійсним та скасування державної реєстрації. У звязку із цим, враховуючи, що договір оренди оспорюється, порушення його прав є очевидним, спірною земельною ділянкою товариство в цьому році фактично не користувалось, вважає, що забезпечення позову шляхом заборони її використання не призведе до заподіяння шкоди ТОВ «СП «Агрокапітал».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову застосовується у цивільному процесі з метою забезпечення подальшого виконання судового рішення, як завершальної стадії судового процесу, у разі існування підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з розясненнями, що містяться в п. 4 указаної постанови, суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні такої відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як відповідно до закону підприємець.

Як вбачається із поданої заяви, 07 грудня 2016 року зареєстровано договір оренди землі, загальною площею 2,0946га, з кадастровим номером :04:002:0284, розташованої на території Нападівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, укладений між ТОВ «СП «Агрокапітал» та ОСОБА_1, 22 листопада 2016 року.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 125, 126 ЗК України договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Отже, з моменту державної реєстрації договору оренди ТОВ «СП «Агрокапітал» набуло права орендаря земельної ділянки, тобто використання та здійснення господарської діяльності відповідно до цільового призначення та умов, визначених договором, який позивачем оспорюється.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, при обранні заходів забезпечення позову суд повинен також врахувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Відповідно до діючого законодавства договір оренди землі передбачає обов'язок орендодавця - власника спірної земельної ділянки, за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобов'язаний (і має право) використовувати цю земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Застосування такого засобу забезпечення позову, як заборона вчинення дій, направлених на використання та обробіток спірної земельної ділянки, передбачає не тільки позбавлення ТОВ «СП «Агрокапітал» та інших заінтересованих осіб на весь час вирішення спору у суді права вільно користуватися й розпоряджатися земельними ділянками, а й фактичним використанням їх, що перешкоджає здійсненню підприємницької діяльності особі, з якою укладено договір оренди, який на даний час є чинним.

Крім того, вид забезпечення позову не стосується предмету спору та жодним чином не може вплинути на хід виконання можливого майбутнього рішення суду про задоволення позову.

Так, як вказано вище, забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання.

Як зазначено заявником, позовною вимогою в поданому позові буде визнання недійсним договору оренди та скасування його державної реєстрації. Користування ділянкою жодним чином не впливатиме на виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представнику ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Копію цієї ухвали невідкладно направити заявнику для відома.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області.

Суддя: Є.В. Сєлін