Справа № 404/6508/17
Номер провадження 2/404/899/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря- Муравйової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,-

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, яким просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 06 січня 2034 року; також просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на своє утримання в твердій грошові сумі у розмірі 400,00 грн., щомісячно, до досягнення сином трьох років, а саме до 06 січня 2019 року. Вимоги мотивує тим, що за період спільного проживання народився син, який після припинення шлюбних стосунків проживає з нею, та знаходиться на повному її утриманні. Батько дитини матеріальну допомогу надає періодично, на власний розсуд. Вважає, що відповідач може підтримати матеріально і її, як дружину, з якою проживає дитина, до виповнення сину трьох років. В судове засідання позивачка не зявилась, про день та час розгляду повідомлялась, через канцелярію суду, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала (а.с. 2).

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, подав відзив на позов (заперечення), згідно якого просив відмовити у задоволенні позову про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1, разом з цим, щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 не заперечував виплачувати у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн., щомісячно, до повноліття дитини. Зазначив, що він проживає зі своїми батьками, які отримують мінімальну заробітну платню , він допомагає їм, мати хворіє та потребує постійного лікування, просив також врахувати ту обставину, що офіційно ніде не працює та також стоїть на обліку у гастроентеролога ( а.с. 25). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України). Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, сторони перебували у цивільному шлюбі, на даний час проживають окремо. Від спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого записано відповідача та який після припинення шлюбних стосунків проживає з матір»ю і перебуває на її утриманні (а.с.3). Так, позивачка не довела наявності у відповідача стабільного доходу. При цьому просить, стягнути із відповідача аліменти саме у частці від його заробітку (доходу) 1/4, проте, суд знаходить її вимоги помилковими. Зазначені норми права свідчать про те, що правовою підставою для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є нерегулярний, мінливий дохід відповідача, отримання ним доходу в натурі, а також для визначення розміру аліментів суд зобов'язаний встановити матеріальне становище платника аліментів. Відповідач має утримувати свого сина, який проживає окремо з матір'ю - позивачем по справі. Підстави для звільнення його від виконання цього обов'язку, передбачені ст. 188 СК України, відсутні так, як дитина особистих доходів не має. Як вбачається із відзиву на позовну заяву відповідач, офіційно не працює, постійного доходу не має, однак згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 01.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2017 рік в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» , установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Відтак, враховуючи положення ст. 184 СК України розмір аліментів не повинен бути меншим, ніж 800,00 грн. Тому, з врахуванням зазначеного, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів мають бути задоволені частково, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі - 800,00 грн., щомісячно, який підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», з 18 жовтня 2017 року до 06 січня 2034 року.

У відповідності ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст.84 СК України). Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини. Право на аліменти у дружини-матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка.

З матеріалів справи з'ясовано, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, відсутність інших дітей та наявності інвалідності, а відтак, суд вважає, що відповідач також спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 400,00 грн., щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до 06 січня 2019 року. Посилання відповідача на той факт, що він проживає зі своїми батьками, які отримують мінімальну заробітну платню , та він їм допомагає, що він стоїть на обліку у лікаря, суд не приймає, оскільки вказані обставини не можуть слугувати підставою для звільнення його від обовязку нести витрати на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років .

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 280,00 грн. та в порядку ст. 430 цього ж кодексу рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі - 800, 00 грн. , щомісячно, який підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», з 18 жовтня 2017 року до 06 січня 2034 року.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у твердій грошові сумі у розмірі - 400, 00 грн., щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, починаючи з 18 жовтня 2017 року до 06 січня 2019 року.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць. Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 1280, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Учасники справи: позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: вул. Гетьманська (Чапаєва), 10 в м. Бериславі, Херсонської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Повне судове рішення складено 27.02.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда