Провадження №2/523/4630/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"04" грудня 2018 р.

Суворовський районний суд міста ОСОБА_1, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом в якому зазначили, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Втім, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вони дізналися, що постановою державного виконавця Першого відділу ДВС Суворовського РУЮ м. Одеси від 22 лютого 2010р. було накладено арешт на вказану квартиру. З відповіді державної виконавчої служби вони дізналися, що арешт був накладений за борговими зобовязаннями ОСОБА_3 перед ОСОБА_4, який помер. Посилаючись на порушення своїх прав, як власника, позивачі просять зняти арешт з належної їм на праві спільної часткової власності квартири, встановивши порядок виконання рішення суду.

Позивачі в судове засідання не зявилися, зазначивши в позовній заяві клопотання про підтримання позовних вимог та розгляду за їх відсутності.

Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені.

За письмовою згодою позивачів та за відсутності відзиву на позовну заяву розгляд справи проведений в заочному прядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 грудня 2006р., який був посвідчений державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстровий №2-3251 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 серпня 2018р., який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1, реєстровий №181. З представленого свідоцтва про право на спадщину за заповітом убачається, що частка у вказаній квартирі перейшла у власність ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6, який помер 28 вересня 2017р. Власником іншої 1/3 частини вказаної квартири є ОСОБА_3 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2006р. (справа №2-1820/06).

Реєстрація права власності на вказану вище квартиру за позивачами підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 листопада 2018р. №145181068. Крім того з вказаної довідки убачається, що постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції №228 від 22 лютого 2010року був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно відповіді заступника начальника Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 28 листопада 2018р., в провадженні у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №2-2043/07 виданого Комінтернівським районним судом Одеської області 15 листопада 2007р. про стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_6 в розмірі 5000,00 грн. Провадження було завершене 29 жовтня 2010р. на підставі п.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2010р.

За приписами п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції що діяла станом на 29 жовтня 2010р. виконавче провадження підлягає закінченню у випадках скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника (частини 1,2 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження»).

При розгляд даної справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зважаючи на викладене слід дійти висновку, що державний виконавець 29 жовтня 2010р. закінчуючи виконавче провадження з підстав передбачених п.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не дотримався вимог визначених ст.38 того ж Закону не зняв арешт з спірної квартири, обмеження по якому тривають по теперішній час, що вказує на встановлені судом обмеження у праві розпорядження власністю позивачами.

Отже, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини вказують на те, що накладений арешт порушує права та охоронювані законом інтереси позивачів, які підлягають судовому захисту, шляхом зняття такого арешту.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 накладений постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №228, від 22 лютого 2010року.

Після набрання рішення суду законної сили, рішення є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомостей про накладання арешту з квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 04 грудня 2018р.

Суддя