ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року

м. Київ

справа № 628/2986/15-ц

провадження № 61-5052св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Товариство бджолярів міста Куп'янська,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, приватний нотаріус Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області Бугайова Людмила Яківна,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 6 вересня 2016 року, ухвалене колегією у складі суддів: Коровіна С. Г., Овсяннікової А. І., Коваленко І. П.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом, уточненим у листопаді 2015 року, до Товариства бджолярів міста Куп'янська, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, приватний нотаріус Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області Бугайова Л. Я., про визнання конференції такою, що не відбулася, і визнання рішення конференції недійсним.

В обґрунтування позову зазначив, що є членом Товариства бджолярів міста Куп'янська. У липні 2015 року він дізнався про те, що належне товариству приміщення по АДРЕСА_1 у 2007 році відчужене ОСОБА_5

Позивач вказує, що при укладенні договору купівлі-продажу голова Товариства бджолярів міста Куп'янська ОСОБА_7 діяв на підставі рішення від 25 листопада 2007 року, прийнятого конференцією бджолярів і оформленого протоколом № 12 від 25 листопада 2007 року.

ОСОБА_4 вважає, що у дійсності конференція 25 листопада 2007 року не проводилася, що підтверджується показами свідків і недоліками у оформленні самого протоколу № 12 від 25 листопада 2007 року.

За таких обставин просив визнати конференцію Товариства бджолярів міста Куп'янська від 25 листопада 2007 року такою, що не відбулася, та визнати недійсними рішення конференції, затверджені протоколом № 12 від 25 листопада 2007 року.

Рішенням Куп'янського районного суду Харківської області від 8 липня 2016 року позов задоволено. Визнано конференцію Товариства бджолярів міста Куп'янська від 25 листопада 2007 року такою, що не відбулась. Визнано недійсним рішення про продаж належної Товариству бджолярів міста Куп'янська будівлі по АДРЕСА_1 ОСОБА_5, яке затверджене протоколом № 12 конференції Товариства бджолярів міста Куп'янська від 25 листопада 2007 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт проведення 25 листопада 2007 року конференції учасників Товариства бджолярів міста Куп'янська не доведений, оскільки члени товариства щодо її дійсного проведення заперечують.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 6 вересня 2016 року скасовано рішення Куп'янського районного суду Харківської області від 8 липня 2016 року і ухвалено нове про відмову у позові.

Відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції посилався на те, що покази свідків щодо проведення конференції Товариства бджолярів міста Куп'янська від 25 листопада 2007 року є суперечливими; належність підпису на протоколі № 12 від 25 листопада 2007 року голові президії конференції ОСОБА_8 не спростована; дійсна кількість учасників Товариства бджолярів міста Куп'янська станом на 2007 року не підтверджена, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з недоведеністю.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у якій просить рішення апеляційного суду Харківської області від 6 вересня 2016 року скасувати і залишити в силі рішення Куп'янського районного суду Харківської області від 8 липня 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, які унеможливили встановлення обставин, що мають значення для справи.

Заявник посилається на те, що суд не надав належної оцінки факту кровного споріднення ОСОБА_7, що був головою товариства у 2007 році, з покупцем приміщення по АДРЕСА_1 ОСОБА_5

Не враховано також те, що в дійсності кошти від продажу приміщення на рахунок Товариства бджолярів міста Куп'янська не надходили, а сам голова товариства ОСОБА_7 тривалий час приймав від орендаря приміщення кошти від імені товариства із проставленням на касових ордерах печатки товариства, з метою приховування факту відчуження майна.

Поза увагою апеляційного суду лишилося те, що ОСОБА_5 спочатку повідомив представникам Товариства бджолярів міста Куп'янська про викрадення фінансових документів, в тому числі оригіналу протоколу № 12 від 25 листопада 2007 року, а потім надав його у судове засідання.

Заявник вказує, що у протоколі зазначено про присутність на конференції 48 членів товариства, в той час як у дійсності у 2007 році до складу товариства входила менша кількість осіб.

Вважає, що вказані обставини у сукупності достатнім чином підтверджують, що 25 листопада 2007 року конференція учасників Товариства бджолярів міста Куп'янська не проводилася, тому рішення апеляційного суду про відмову у позові є помилковим.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі.

У листопаді 2016 року Товариство бджолярів міста Куп'янська через свого представника ОСОБА_9 подало пояснення щодо касаційної скарги, у яких зазначило, що вимоги ОСОБА_4 вважає обґрунтованими. Зазначає, що про відчуження приміщення члени товариства не знали; відповідне питання ними не обговорювалося; 25 листопада 2007 року конференція не проводилася.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 червня 2002 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Товариства бджолярів міста Куп`янська.

Згідно з довідкою № 99 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) від 6 лютого 2006 року Товариство бджолярів міста Куп`янська є громадською організацією. Керівником товариства є ОСОБА_7

Членами товариства вважаються ті особи, які офіційно прийняті до нього, мають відповідне посвідчення та сплачують членські внески (розділ 3 статуту Товариства бджолярів міста Куп`янська, зареєстрованого Куп'янською міською радою 25 червня 2002 року).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 квітня 2003 року Товариству бджолярів міста Куп`янська на праві колективної власності належить нежиле приміщення - приміщення магазину загальною площею 29,3 кв.м по АДРЕСА_1.

З протоколу № 12 конференції Товариства бджолярів міста Куп`янська від 25 листопада 2007 року апеляційним судом встановлено, що на конференції були присутні 48 членів товариства. Голова товариства ОСОБА_7 повідомив про те, що у зв`язку із важким матеріальним становищем неможливо сплачувати за тепло та утримувати приміщення контори (нежиле приміщення - приміщення магазину по АДРЕСА_1). ОСОБА_8 вважав за доцільне здійснити продаж будівлі ОСОБА_5, а ОСОБА_10 підтримав думку ОСОБА_8 про продаж вказаної будівлі. За результатами голосування з цього питання «за» проголосували 40 присутніх, «проти» - 1 присутній, «утримались» - 7 присутніх. Протокол підписаний головою президії конференції ОСОБА_8 та секретарем президії конференції ОСОБА_11

30 грудня 2007 року між Товариства бджолярів міста Куп`янська, від імені якого діяв голова ОСОБА_7, та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення - приміщення магазину по АДРЕСА_1. Договір посвідчений приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Бугайовою Л.Я. і зареєстрований у реєстрі за № 4211. Продаж приміщення здійснений за 60 650 гривень, які покупець сплатив повністю готівкою у касу товариства до підписання цього договору.

18 лютого 2008 року ОСОБА_5 зареєстрував право власності на нежиле приміщення - приміщення магазину по АДРЕСА_1 загальною площею 29,3 кв.м

Судом апеляційної інстанції надано оцінку показам допитаних судом першої інстанції свідків ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, які повідомили, що конференція Товариства бджолярів міста Куп`янська 25 листопада 2007 року не проводилась і питання про продаж будівлі членами даного товариства ніколи не обговорювалося, та показам члена товариства ОСОБА_20, який повідомив, що конференція Товариства бджолярів міста Куп`янська 25 листопада 2007 року дійсно проводилася і він на ній був присутній.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про об'єднання громадян» у редакції Закону на час розгляду справи апеляційним судом об'єднання громадян діє на основі статуту або положення.

Об'єднання громадян може мати у власності кошти та інше майно, необхідне для здійснення його статутної діяльності (стаття 21 Закону України «Про об'єднання громадян» у редакції Закону на час розгляду справи апеляційним судом).

Відповідно до статті 23 Закону України «Про об'єднання громадян» у редакції Закону на час розгляду справи апеляційним судом право власності об'єднань громадян реалізують їх вищі статутні органи управління (загальні збори, конференції, з'їзди тощо) в порядку, передбаченому законодавством України та статутними документами.

Статутом Товариства бджолярів міста Куп`янська визначено, що вищим керівним органом товариства є конференція, яка скликається раз у 3 роки (пункт 4.1 статуту).

Пунктом 4.2 статуту передбачено, що позачергові конференції можуть скликатися за ініціативою не менше 2/3 членів ради товариства.

Згідно з пунктом 4.3 Статуту норми представництва, час, місце скликання і порядок денний конференції оголошується Радою товариства не пізніше місяця до початку конференції.

Вимог до оформлення протоколу засідання конференції статутом Товариства бджолярів міста Куп`янська не встановлено.

Апеляційним судом встановлено, що засідання конференції Товариства бджолярів міста Куп`янська оформлене протоколом №12 від 25 листопада 2007 року, який підписаний головою президії конференції ОСОБА_8 та секретарем президії ОСОБА_11

Також встановлено, що ОСОБА_8, будучи допитаний як свідок судом першої інстанції, заперечує проти проведення конференції 25 листопада 2007 року, проте належність йому виконаного на протоколі підпису не спростована; клопотання про призначення почеркознавчої експертизи сторонами не заявлялося.

Покази свідків щодо проведення 25 листопада 2007 року конференції товариства є суперечливими, тому суд апеляційної інстанції не вважав за можливе встановити факт проведення чи непроведення конференції на їх підставі.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України у редакції Кодексу на час ухвалення рішення апеляційний судом кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 57 ЦПК України у редакції Кодексу на час ухвалення рішення апеляційний судом).

Відповідно до статі 212 ЦПК України у редакції Кодексу на час ухвалення рішення апеляційний судом суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Встановивши, що конференція товариства, оформлена протоколом № 12 від 25 листопада 2007 року, підписання якого членами товариства ОСОБА_8 і ОСОБА_11 не спростоване; покази допитаних як свідків членів Товариства бджолярів міста Куп`янська щодо проведення конференції є протилежними за змістом і не надають можливості дійти однозначного висновку про її проведення, суд апеляційної інстанції, оцінивши докази у їх єдності і взаємозв'язку, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові у зв'язку з недоведеністю.

Посилання заявника на те, що голова Товариства бджолярів міста Куп`янська ОСОБА_21, який уклав договір купівлі-продажу, є родичем покупця ОСОБА_5, тобто цей договір укладено в інтересах їх родини і в дійсності кошти у розмірі 65 650,00 гривень товариству не передавалися не спростовують факту проведення конференції 25 листопада 2007 року, оскільки за своїм змістом стосуються правомірності підписання і виконання договору купівлі-продажу приміщення, а не скликання конференції і її проведення.

Безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що з протоколу № 12 від 25 листопада 2007 року вбачається порушення вимог статуту товариства щодо порядку скликання конференції, оскільки у протоколі взагалі не міститься відомостей щодо процедури скликання конференції. Статут Товариства бджолярів міста Куп`янська не встановлює вимог до оформлення протоколу засідання конференції, тому незазначення у протоколі відомостей про порядок її скликання не свідчить про недійсність або недостовірність протоколу та не спростовує факт проведення конференції.

Як вбачається з долученого до позовної заяви протоколу № 1 конференції Товариства бджолярів міста Куп`янська від 26 червня 2002 року, він оформлений аналогічно протоколу № 12 від 25 листопада 2007 року і не містить поіменного зазначення присутніх; вказівки на те, є конференція плановою чи позаплановою; відомостей про орган, який ініціював скликання конференції.

За таких обставин касаційний суд відхиляє твердження заявника про те, що протокол № 12 від 25 листопада 2007 року оформлений неналежно, що свідчить про непроведення конференції.

Твердження ОСОБА_4 про те, що на засіданні конференції не могли бути присутніми 48 її членів є необґрунтованими, оскільки в ході розгляду справи у судах першої і апеляційної інстанцій сторонами подано кілька поіменних списків членів товариства станом на 2007 рік, які відрізняються між собою, що унеможливлює достовірне встановлення дійсної кількості членів товариства на день проведення конференції.

Касаційний суд відхиляє посилання заявника щодо надання апеляційним судом неправильної оцінки показам свідка ОСОБА_20, який не є членом товариства і не може свідчити про проведення конференції, оскільки з поданих сторонами і досліджених судами попередніх інстанцій списків членів товариства вбачається, що ОСОБА_20 був членом товариства у 2007 році.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки поданих сторонами доказів і встановлення на їх підставі додаткових обставин, що не відноситься до повноважень касаційного суду відповідно до статті 400 ЦПК України.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення, оскільки апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Україниє підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення апеляційного суду без змін.

Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 ЦПК України судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 6 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов В. А. Стрільчук