Номер провадження: 22-ц/785/2070/18
Номер справи місцевого суду: 521/1580/17
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря - Ярахмедова Є.О.

з участю: представника ОСОБА_2 і представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2017 року (суддя Поліщук І.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

31.01.2017 року ОСОБА_3 звернулась із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 37 019 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що 26.07.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП), внаслідок якої зіткнулись автомобіль «Nissan Almera» НОМЕР_3 під керуванням відповідача ОСОБА_2 і автомобіль «Subaru Legacy» НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним у скоєнні ДТП визнано відповідача ОСОБА_2

Автомобіль «Subaru Legacy» № НОМЕР_3, власником якого є позивачка, отримав механічні ушкодження і вартість матеріальних збитків внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП складає 36 019 гривень. Крім того позивачка понесла витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 000 гривень.

Посилаючись на те, що шкоду завдано з вини відповідача, позивачка просила позов задовольнити.

Представник позивачки підтримав позов у судовому засіданні 11.10.2017 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.10.2017 року позов визнав частково, у розмірі 20 000 гривень.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2017 року позов задоволено: суд стягнув з відповідача на користь позивачки на відшкодування матеріальної шкоди 37 019 гривень, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640 гривень.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду від 11.10.2017 року у частині стягнення матеріальної шкоди змінити і стягнути на відшкодування шкоди 20 000 гривень, а у частині стягнення судових витрат - скасувати, посилаючись на незаконність рішення суду і порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що: при визначенні розміру відшкодування суд не взяв до уваги вимоги ст. 1193 ч.4 ЦРК України про матеріальне становище відповідача; суд необґрунтовано стягнув судові витрати з відповідача, який є інвалідом 1 групи.

Представник позивача не подав відзив, заперечення або пояснення на апеляційну

скаргу.

У засіданні колегії суддів 15.02.2018 року представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, а представник позивачки скаргу не визнав.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені такі обставини.

26.07.2016 року сталася ДТП, внаслідок якої зіткнулись автомобіль «Nissan Almera» НОМЕР_3 під керуванням відповідача ОСОБА_2 і автомобіль «Subaru Legacy» НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним у скоєнні ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 (а.с.5-9).

Автомобіль «Subaru Legacy» № НОМЕР_3, власником якого є позивачка, отримав механічні ушкодження і вартість матеріальних збитків внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП складає 36 019 гривень. Крім того позивачка понесла витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 000 гривень (а.с.11-31).

Відповідач ОСОБА_2, у встановленому законом порядку, визнаний інвалідом 1 групи і потребує сторонньої допомоги (а.с.43,44,81,82).

Відповідно до ст. ст. 77-80 ЦПК України, зазначені обставини підтверджені належними, допустимими і достатніми доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов про відшкодування шкоди правильно виходив з того, що шкода, завдана фізичній особі джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка її завдала (а.с.67,68).

Висновки суду першої інстанції у цій частині відповідають обставинам справи і вимогам закону - ст. ст. 1166, 1187 ЦК України.

Разом з тим, суд першої інстанції, вирішуючи питання про розмір відшкодування завданої матеріальної шкоди не врахував положення ч. 4 ст. 1193 ЦПК України.

Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину (ст. 1193 ч.4 ЦІК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2013 року безстроково визнаний інвалідом 1 групи і за висновком МСЕК, у зв'язку із захворюванням, потребує сторонньої допомоги (а.с.81,82).

Як інвалід 1 групи відповідач отримує соціальну допомогу, розмір якої за період з червня 2017 року по листопад 2017 року становив 10 037 гривень (а.с.80).

Відповідач ОСОБА_2 є власником автомобіля «Nissan Almera» НОМЕР_3 (а.с.7,52).

Зважаючи на матеріальне становище відповідача (відповідач є інвалідом 1 групи і отримує соціальну допомогу, щомісячний розмір якої становить не більше 2 000 гривень), шкоду завдано не вчиненням злочину, разом з тим, беручи до уваги, що у власності відповідача є рухоме майно у вигляді автомобіля, захищаючи права однієї сторони, суд не може порушувати права іншої (у даному випадку право позивача на відшкодування завданої з вини відповідача матеріальної шкоди), колегія суддів дійшла висновку, що відповідач може і повинен відшкодувати позивачці матеріальну шкоду у розмірі 30 000 гривень, що буде відповідати засадам законності та справедливості.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у частині стягнення матеріальної шкоди підлягає зміні з викладенням у цій частині резолютивної частини рішення у новій редакції.

Підставами для зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч.1 п.п.3,4 ч.4 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції у частині стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат підлягає скасуванню зважаючи на наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (ст. 133 ч.1, ч.3 п.2 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 ЦПК України).

Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ст. 141 ч.ч. 6, 13 ЦПК України).

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів (ст. 5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір).

Оскільки відповідача, як інваліда 1 групи, звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, витрати позивачки по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень (а.с.1), а також її витратипов'язані зі складанням експертного висновку у розмірі 1 000 гривень (а.с.31) компенсуються за рахунок держави зі спеціального фонду державного бюджету.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2017 року у частині стягнення матеріальної шкоди - змінити, виклавши резолютивну частину рішення суду у цій частині в новій редакції:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІІН № НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІІН НОМЕР_7) на відшкодування матеріальної шкоди 30 000 /тридцять тисяч/ гривень.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2017 року у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 640 гривень - скасувати.

Стягнути зі спеціального фонду державного бюджету на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІІН НОМЕР_7) судові витрати у

вигляді судового збору у розмірі 640 гривень і витрати, пов'язані зі складанням експертного висновку у розмірі 1 000 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 23.02.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Є. С. Сєвєрова