Справа № 656/867/17
Номер провадження 2/656/16/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Копилової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15 484,91

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі банк) звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15 484,91 грн., посилаючись на те, що 14 вересня 2011 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву та отримав кредит у розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 6 березня 2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank/ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір.

Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав тим, що надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Згідно з п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконав тим, що не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого у нього станом на 31 серпня 2017 року виникла заборгованість у сумі 15 484,91 грн., в тому числі: 883,80 грн. кредит; 10 587,54 грн. проценти за користування кредитом; 2 800,00 грн. пеня та комісія, 1 213,57 штрафи, із яких: 713,57 грн. - процентна складова; 500,00 грн. фіксована частина.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15 484,91 грн. та судові витрати, повязані з оплатою судового збору у сумі 1 600,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, повідомила суд про розгляд справи за її відсутності та те, що вона позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити (а.с.37).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що 13 січня 2014 року він уклав з банком договір реструктуризації, згідно якого зобовязався сплатити борг за кредитним договором від 14 вересня 2011 року у сумі 2 335,94 грн. до 31 липня 2014 року. Зобовязання за договором реструктуризації він виконав. При укладенні договору реструктуризації він віддав працівнику банку кредитну картку, якою користувався за кредитним договором від 14 вересня 2011 року, взамін працівник банку видав йому іншу кредитну картку, якою він не користувався, оскільки борг сплачував через термінал самообслуговування банку. Після погашення боргу, що виник за кредитним договором від 14 вересня 2011 року, він віддав працівнику банку кредитну картку, яка йому була видана під час укладення договору реструктуризації, яка її знищила. Інших кредитних договорів, він з банком не укладав, кредитним лімітом банку не користувався і навіть не знав, що він йому був встановлений. В довідках банку зазначено, що за кредитним договором від 13 січня 2014 року кредитна картка видана ОСОБА_3, а він є ОСОБА_1. Також, вважає, що банк пропустив строк позовної давності за кредитним договором від 14 вересня 2011 року та просив суд його застосувати.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи видно, що 14 вересня 2011 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач одержав кредит у розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.5).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 14 вересня 2011 року, укладеного між банком та відповідачем, станом на 31 серпня 2017 року складає 15 484,91 грн., в тому числі: 883,80 грн. кредит; 10 587,54 грн. проценти за користування кредитом; 2 800,00 грн. комісія; 1 213,57 штрафи, із яких: 500,00 грн. фіксована частина; 713,57 грн. - процентна складова (а.с.4).

13 січня 2014 року між банком та відповідачем, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором від 14 вересня 2011 року була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток (далі Угода) (а.с.56).

Згідно з п 2.1.Угоди банк надає позичальнику терміновий кредит у сумі 2 116,10 грн. на строк до 6 місяців - з 13 січня 2014 року до 31 липня 2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у сумі 2 116,10 грн. у обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків у розмірі 0,001% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зазначених у Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 352,68 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотках, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 липня 2014 року.

Згідно з п. 1.7. Угоди дана Генеральна угода в частині розділу 1 «Реструктуризація заборгованості» діє протягом строку дії Договору № 1.

Згідно з п. 1.1.3 Угоди дата кінцевого погашення заборгованості за кредитним договором від 14 вересня 2011 року визначена до 31 липня 2014 року.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як видно із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 14 вересня 2011 року та виписки з кредитного рахунку відповідача умови Угоди відповідачем виконані, а саме заборгованість за кредитним договором від 14 вересня 2011 року у сумі 2 335,94 грн. повністю погашена (а.с.4,77-79,85-87 ).

Погашення боргу за кредитним договором від 14 вересня 2011 року підтверджується також копіями квитанцій, що надані відповідачем (а.с.49).

За таких обставин посилання позивача на те, що заборгованість у відповідача виникла за кредитним договором від 14 вересня 2011 року є безпідставними.

В письмових поясненнях представник позивача ОСОБА_4 визнав, що кредитний договір від 14 вересня 2011 року не є діючими в звязку з укладенням нового 13 січня 2014 року нового кредитного договору (а.с.103).

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитним договором від 14 вересня 2011 виконав тим, що 25 липня 2014 року до спливу строку, передбаченого п. 1.1.3 Угоди повністю сплатив заборгованість (а.с.61).

Згідно з п. 2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту картку. Її тип визначено в договорі, частиною якого є анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

Банк свої зобовязання, передбачені п. 2.2.2.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, не виконав.

Так, 22 листопада 2017 року банк надіслав до суду виписку з кредитного рахунку відповідача та повідомив про те, що 13 січня 2014 року з відповідачем укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та видана кредитна карта № 5168 7553 7341 7597 (а.с.54).

Згідно п. 2.3. Угоди для надання послуг банк видає позичальнику платіжну картку згідно п. 2.1. (а.с.56).

На неодноразові запити суду про надання інформації строк дії кредитних карток, що видавались відповідачу, представник позивача ОСОБА_5 надавала довідки, згідно яких кредитна картка за № 5168 7553 7341 7597 видана не відповідачу, а іншій особі - ОСОБА_3 та за кредитним договором від 13 січня 2014 року, з терміном дії до жовтня 2017 року (а.с.60, 95, 98).

Під час судового розгляду справи позивачем не надані належні та допустимі докази строку дії кредитної картки, що видавалась відповідачу.

З метою зясування обставин справи суд неодноразово робив запити та призначав відеоконференції для участі в судовому засіданні представника позивача, але безрезультатно (а.с.70,71).

Суд вважає, що кредитна заборгованість за кредитним договором від 14 вересня 2011 року відсутня, підстав для задоволення позову немає.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутись до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1).

Із матеріалів справи видно, що 14 вересня 2011 року між банком та відповідачем укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.2-3).

Інформації про кількість кредитних карток та строк їх дії за кредитним договором від 14 вересня 2011 року позивач не надав.

Згідно з п. 1.1.3 Угоди, укладеної 13 січня 2014 року між позивачем та відповідачем, дата кінцевого погашення заборгованості за кредитним договором від 14 вересня 2011 року встановлена до 31 липня 2014 року.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки п. 1.1.3. Угоди від 13 січня 2014 року визначено строк виконання зобовязання за кредитним договором від 14 вересня 2011 року до 31 липня 2014 року, то початок строку позовної давності слід рахувати з 1 серпня 2014 року. Строк позовної давності до вимог за кредитним договором від 14 вересня 2011 року сплив 1 серпня 2017 року. З позовом до суду позивач звернувся 19 жовтня 2017 року поза межами строку позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. 263, ст. 265, 354-355 ЦПК України, п.п. 1.1.3, 1.7, 2.1, 2.3 Генеральної угоди від 13 січня 2014 року, ст. 526, ч. 2 ст. 549, ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054, ст. 1055, ЦК України, п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6., 1.1.2.7., 2.1.1.7.6., 2.1.1.12.6., 2.1.1.12.11. Умов та правил надання банківських послуг, кредитного договору від 14 вересня 2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 15 484,91 грн. відмовити.

Повний текст рішення складено 2 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І.Крисанова