Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 203/7598/14

провадження № 61-36784ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» про поділ майна подружжя, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року.

До касаційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень.

Як убачається з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 18 травня 2018 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України ( у редакції від 03 жовтня 2017 року) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявник вказує про те, що пропуск цього строку був зумовлений бездіяльністю суду апеляційної інстанції та можливістю отримати копію оскаржуваного рішення суду лише 18 квітня 2018 року, однак доказів на підтвердження зазначених обставин не надає.

ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження факту невиконання судом положень статтей 272, 386 ЦПК України щодо ненаправлення сторонам у справі копій судових рішень та того, що відповідач не отримував копії оскаржуваних судових рішень поштовим відправленням або в суді першої чи апеляційної інстанції (нарочно).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно навести поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження та надати докази на підтвердження підстав пропуску цього строку.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявник подає касаційну скаргу на оскарження рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2017 року, а до касаційної скарги долучено копію рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2017 року.

У зв'язку з цим заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги та зазначити вірно дату ухвалення постанови суду апеляційної інстанції, яка заявником оскаржується.

За таких обставин заявнику відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року залишити без руху і надати строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк