Справа № 186/1698/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р. м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У заяві, остання просить суд встановити факт належності їй трудової книжки, заповненої 24 липня 1978 року інспектором відділу кадрів «Донецького будівельно-монтажного управління», без відтиску печатки «Донецького будівельно-монтажного управління», професія маляр 4 розряду, на ім'я ОСОБА_1.

В обґрунтування заяви зазначає, що з метою оформлення пенсії на загальних підставах, вона звернулась до працівників Першотравенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр), але при перевірці документів спеціалістом, було виявлено, що на першій сторінці її трудової книжки відсутній відтиск печатки підприємства, яке вперше прийняло її на роботу, заповняло і видавало трудову книжку. Виправити цей недолік, вона не може, так як підприємства, яке виписувало їй уперше трудову книжку, вже не існує, тому вона вимушена звернутись до суду для вирішення цього питання.

У судове засідання заявниця надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та прохає суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання надала заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, у відповідність до чинного законодавства. Заперечень по справі немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла пенсійного віку, у зв'язку з чим, звернувся до Першотравенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) для призначення їй пенсії. При огляді документів, спеціалістом фонду, було виявлено, що на першій сторінці її трудової книжки заповненої 24 липня 1978 року інспектором відділу кадрів «Донецького будівельно-монтажного управління», де на той час остання працювала маляром 4 розряду, що підтверджується записом у трудовій книжці, відсутній відтиск печатки підприємства. Виправити цей недолік неможливо, так як підприємства, яке видавало їй дану трудову книжку, вже не існує.

Перевіривши надані документи щодо трудової діяльності заявника, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність печатки на першій сторінці трудової книжки останньої слід розглядати як механічну помилку працівника, який заповнював цей документ.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов'язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявниці важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а виправити помилку в документі у позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, дослідивши усі надані докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки, заповненої 24 липня 1978 року, інспектором відділу кадрів «Донецького будівельно-монтажного управління».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 315-319 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці села Добринька, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, трудової книжки, виписаної 24 липня 1978 року інспектором відділу кадрів «Донецького будівельно-монтажного управління».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України, рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду області через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С.С. Кривошея