Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/173/18
Провадження № 2/209/475/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в м. Кам'янське цивільну справу № 209/173/18(номер провадження 2/209/475/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної колишньої дружини ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ,в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти як колишній дружині, яка потребує матеріального утримання, у розмірі 1/4 частини його доходів, щомісячно.

В обґрунтування свого позову вказала, що 23.09.1978 року вона та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у ЗАГС м. Дніпродзержинська. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей, доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 21.11.2017 року шлюб між ними було розірвано. За своїм матеріальним становищем та станом здоров'я вона потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка. Матеріальну підтримку вона отримувала від ОСОБА_2 до оформлення розірвання їхнього шлюбу. За місцем її реєстрації та проживання за адресою м. Кам.янське АДРЕСА_1, зареєстровані син ОСОБА_4 зі своєю сім'єю : дружиною ОСОБА_5 та малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Вона з сім'єю сина не має спільного сімейного бюджету. Син один утримує свою сім'ю, так як дружина займається домашнім господарством та доглядом за дітьми. Донька ОСОБА_3 проживає окремо зі своєю сім'єю. Її діти допомагають їй матеріально по можливості і її сумління не дозволяє їй вимагати від них більшого. Вона є співвласницею квартири за адресою: АДРЕСА_2, де їй належить 1/4 частина квартири, 3/4 частини квартири належить синові ОСОБА_4 Відповідач є власником житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, смт. Новомиколаївка, вул. Липнева, буд.10. ОСОБА_2 є вкладником Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Універсал Банка «Монобанк». Він та відповідач є пенсіонерами за віком. Розмір її пенсії складає 1544,70 грн. Їй відомо, що відповідач отримує пенсію у розмірі 3893,00 грн., але довідку про розмір пенсії вона не може надати суду, так як Камянське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області відмовило мені та за запитом адвоката у наданні таких відомостей. Вона на протязі всього їхнього подружнього життя працювала. Пенсію за віком вона отримує з 2012 року. Крім цього не має ніяких доходів. На протязі більше десяти років вона страждає на декілька захворювань і потребує періодичного лікування, обстеження, здачі аналізів, а саме, з приводу вузлового зобу вона знаходиться на обліку та проходить лікування у лікаря ендокринолога в КЗОЗ КМР «ЦПМСД № 1» з 2015 року, а з 2003 року вона знаходилась на обліку та проходила лікування в Дніпродзержинській міській поліклініці сімейного типу з приводу цього ж захворювання. З 2010 року вона перебуває під наглядом невропатолога, проходить періодично курси лікування, вартість як лікування, так і медичних аналізів постійно зростає. Вартість останнього курсу її медикаментозного лікування в 2017 році склала 1242,35 грн.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 до суду надано клопотання про витребування доказів судом, в якому вона просить витребувати: з ОСОБА_8 обєднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області відомості про щомісячний розмір пенсії ОСОБА_2; з ПАТ КБ «Приватбанк» - відомості про наявність та розмір банківських вкладів на імя ОСОБА_2; з Універсал банку «Монобанк» - відомості про наявність та розмір банківських вкладів на імя ОСОБА_2.(а.с.36).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні. В судовому засіданні надала пояснення , викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивачці при розірванні шлюбу він залишив квартиру. Стосовно розміру пенсії, то він вважає, що позивач отримує пенсію, на яку заслуговує згідно своєї праці. Він також має погане здоров'я , перебуває на обліку у лікарів. Щодо грошей на його рахунках, то ці гроші йому надавав його батько , коли був ще живий. Просить відмовити у позові повністю.

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 13.03.2018 року надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що доводи позивача, що для лікування певних захворювань у неї не вистачає коштів, і у звязку з цим вона вважає себе особою, яка потребує матеріального утримання (аліментів) із боку колишнього чоловіка - не ґрунтуються на законі. Сімейний кодекс України не містить норми, згідно якої можна стягувати аліменти з однієї непрацездатної особи на користь іншої непрацездатної особи. Він є непрацездатною особою, йому повних 62 роки, отримує пенсію за віком. Як непрацездатна особа він не може утримувати або сплачувати аліменти своїй колишній дружині. До 31 грудня 2017 року позивачка отримувала пенсію 1544,70 грн. З 01 січня 2018 року пенсія позивачки збільшилась, але вона не надала суду довідки про розмір нової пенсії, після перерахунку із 01.01.2018 року. Позивачка отримує допомогу від дітей, про що наголошує в позовній заяві. Він не має можливості надавати позивачці матеріальну допомогу (аліменти). Позивачка проживає спільно з сином та його сімєю, які надають їй допомогу. Він проживає один. За харчування, своє лікування, комунальні послуги - він сплачує сам ,без будь-чиєї допомоги. Він також хворіє, постійно лікується амбулаторно за місцем фактичного проживання, стоїть на диспансернім обліку у лікаря по захворюванню серця. Звертає увагу суду, що частину квартири АДРЕСА_3, яка йому належала на праві приватної власності, він подарував сину ОСОБА_2. А сам поселився жити у старенькому ,без зручностей, будинку № 10 по вул. Липнева у смт Новомиколаївка Верхньодніпровського району, який йому залишився у спадок від померлого батька ОСОБА_9. Будинок побудований у 60 роках минулого сторіччя, потребує капітального ремонту, який він може провести лише за свою пенсію.

30.03.2018 року позивачем ОСОБА_1 надала відповідь на відзив в якій зазначила, що вона не погоджується з доводами, які викладені відповідачем ОСОБА_2 у відзиві на її позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання непрацездатної колишньої дружини. Вважає, що ОСОБА_2 має матеріальну можливість надавати їй матеріальну допомогу, так як згідно довідки Управління обслуговування громадян ОСОБА_8 відділу обслуговування громадян (сервісний центр) від 28.02.2018 року, наданої ним суду, розмір його пенсій з жовтня 2017 року по теперішній час складає 3793,08 грн. Відповідно довідки Управління обслуговування громадян ОСОБА_8 відділу обслуговування громадян (сервісний центр) від 12.03.2018 року розмір її пенсій складає з жовтня 2017 року по теперішній час 1544,70 грн. Тобто розмір пенсії відповідача більше ніж в два рази перевищує розмір її пенсії. Крім того, відповідач має щомісячні доходи від депозитних вкладів в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», Універсал Банка «Монобанк». Твердження відповідача, що вона отримує допомогу від дітей, не відповідає дійсності. Допомога їй від їхніх дітей складається з відвідування її під час, коли вона за станом здоров'я, не може самостійно вийти та придбати продукти харчування чи ліки, або відвідування на свята. Ніякої постійної матеріальної допомоги вона від дітей не має і її сумління не дозволяє їй звернутися до них з такою вимогою, так як син один, як працюючий, утримує свою сім'ю, яка складається з дружини та двох малолітніх дітей. Його дружина не працює, займаючись доглядом за двома малолітніми дітьми. Донька також не має можливості надавати їй матеріальну допомогу, так як живе зі своєю сім'єю на мінімальну заробітну плату. Вона проживає в квартирі самотньо, син та його сім'я, який зареєстрований в квартирі за місцем її проживання, проживають окремо довгі роки. Вважає, що вона потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка.(а.с.77)

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_3, яка пояснила, що вона є донькою позивача та відповідача. Вона постійно пропонує допомогу своїй матері, але та постійно відмовляється. В силу своїх можливостей надає допомогу матері продуктами та грошима.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_4, який пояснив, що він є сином сторін. Кожного місяця він надає матеріальну допомогу своїй матері. Вважає, що з його боку та боку його сестри-доньки сторін надається достатня матеріальна допомога позивачу, та не можна з одного пенсіонера стягувати гроші на утримання іншого пенсіонера.

Суд, заслухавши пояснення сторін, заслухав пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1978 року, який зареєстровано Палацом щастя м. Дніпродзержинська, актовий запис №1390, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 21 листопада 2017 року Дніпровським районним у місті Камянське відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 21.11.2017 року було розірвано. (а.с.9-зворотня).

Відповідно свідоцтва про право власності на житло, договором дарування 1/2 частини квартири, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - ОСОБА_1 є співвласницею квартири за адресою: м. Кам.янське АДРЕСА_1, де їй належить ? частина квартири, 3/4 частини квартири належить ОСОБА_4. (а.с.10-13)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом складеного 20.06.2017 року вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, який помер 15 грудня 2016 року, є його син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами під № 10, що знаходиться по вулиці Липневій у смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, та належав спадкодавцю згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 05 червня 1967 року виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. (а.с.14)

Позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ОСОБА_8 ОУПФУ по Дніпровському району та отримує пенсію за віком при повному стажі в розмірі 1544,70 грн., щомісяця.(а.с.16)

Згідно матеріалів справи, вбачається, що позивач страждає на декілька захворювань, а саме, з приводу вузлового зобу вона знаходиться на обліку та проходила лікування у лікаря ендокринолога в КЗОЗ КМР «ЦПМСД № 1» з 2015 року, а з 2003 року вона знаходилась на обліку та проходила лікування в Дніпродзержинській міській поліклініці сімейного типу з приводу цього ж захворювання, а також з 2010 року вона перебуває під наглядом невропатолога, що підтверджується що підтверджується довідкою та медичною карткою, комп'ютерною томографією, ультразвуковими обстеженнями, довідкою медико-санітарної частини ПАТ ДМК від 29.12.2017 року. (а.с.22-30, 34-35)

Згідно довідки, витребуваної з Управління ПФУ ОСОБА_8 ОУПФУ, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ ОСОБА_8 обєднаного управління ПФУ і отримує пенсію за віком в розмірі 3793,08 грн., щомісяця.(а.с.54)

Згідно довідок, які знаходяться в матеріалах справи, вбачається що відповідач ОСОБА_2 також хворіє, постійно лікується амбулаторно за місцем фактичного проживання. (а.с.60-61).

Згідно довідки №272 виданої Новомиколаївської селищної ради 27.02.2018 року ОСОБА_2 дійсно проживає ІНФОРМАЦІЯ_7. Проживає один. (а.с.63)

Згідно ч.1, 2, 3, ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 4 ст. 75 СК України передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином, аналізуючи норми закону та представлені позивачем докази, незважаючи на те, що ОСОБА_1 є особою, яка є непрацездатною, при цьому, позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання не подано суду доказів на підтвердження, що вона вказану матеріальну допомогу потребує та несе витрати повязані з її лікуванням - яке саме їй призначене лікування у звязку із захворюванням, які ліки та тривалість лікування, вартість медичних препаратів, тобто позивач не обґрунтувала своє право та потреби на утримання від відповідача аліментів, відповідно до вимог ст.75 СК України.

За таких обставин, суд вважає, що позов не обґрунтований та в його задоволення слід відмовити.

Керуючись статтями ст.ст. 75,76,77 ,80 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної колишньої дружини -відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 27 квітня 2018 року.

Суддя О.О. Лобарчук