Номер провадження: 22-ц/785/2631/18
Номер справи місцевого суду: 500/4757/17
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментівза апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2017 року, ухваленого суддею Грубіян Л.І.,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.03.2014 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн. Аліменти відповідач сплачує нерегулярно, з затримками. З 30.08.2016 року відповідач є фізичною особою-підприємцем, за ним зареєстрований транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 111 CDI», д/н НОМЕР_1, 2004 року випуску. Позивач вважає, що матеріальний стан відповідача поліпшився, та він має можливість виплачувати аліменти в більшому розмірі. Посилаючись на ці обставини, просила задовольнити позов.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2017 рокупозов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задоволений частково. Збільшено розмір аліментів, встановлений рішенням Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 24 березня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 05.09.2028 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, встановивши розмір аліментів в 900 грн. щомісячно, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.03.2014 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання їх неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4, 05.09.2010 року, у розмірі по 400 гривень щомісячно з 03.12.2013 року по 05.09.2028 року.

Згідно довідки Старонекрасівської сільської ради від 17.07.2017 року №1381 донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з позивачкою.

Відповідно розрахунку Болградського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 16.08.2017 року №4674, заборгованість за аліментами станом на 16.08.2017 року становить 11585,00 грн.

Як вбачається з довідки Територіального сервісного центру №5144 Регіонального сервісного центру в Одеській області від 20.07.2017 року №2099аз, за ОСОБА_3 зареєстровано 31.03.2016 року транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 111 CDI», д/н НОМЕР_1, 2004 року випуску.

Відповідно довідки про доходи ОСОБА_3, наданої Болградським відділенням Ізмаїльської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області від 22.09.2017 року №309, згідно декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік № від 08.02.2017 року сума чистого доходу від провадження господарської діяльності складає 0,00 грн.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, а розмір аліментів, визначений за рішенням суду є недостатнім та меншим від мінімального розмірі аліментів на дитину відповідного віку.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини, так і на батька.

Статтею ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За приписами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи. Частиною 2 даної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я та мінімальна вартість послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; де 50 % із вказаної суми з 01 травня 2017 року становить 888,50 грн. на місяць, мінімальна сума аліментів не може бути меншою від вказаної.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який був встановлений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 березня 2014 року підлягає збільшенню та стягненню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що висновки суду щодо існуючої у нього заборгованість по аліментам не відповідають обставинам справи, а саме тим, що заборгованість ним була погашена, однак суд не прийняв це до уваги, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд прийняв до уваги заборгованість відповідача по аліментам станом на 16.08.2017 року.

Крім того, суд приймаючи рішення та збільшуючи розмір аліментів, керувався насамперед інтересам дитини, Сімейним Кодексом України та Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», тобто судом враховане вартість життя та забезпечення соціально-побутових потреб дитини, її навчання та здоров'я, розмір аліментів, який був встановлений судом першої інстанції, та відповідно до норм як матеріального так і процесуального права постановив законне та справедливе рішення.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець

Повний текст судового рішення складений 02 березня 2018 року