Справа № 237/2890/18
Провадження № 2/237/1205/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.18 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красногорівської ВЦА про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю.

У судове засідання позивач та відповідачі не зявились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач військово-цивільна адміністрація м. Красногорівка Марїнського району Донецької області подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 24.03.1988 року, посвідченого Красногорівською міською радою реєстр № 93, ? частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташованого за адресою м. Красногорівка, вул. Калинова (колишня Калініна), 51 належить ОСОБА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 04.09.1990 року, посвідченого Красногорівською міською радою реєстр № 308, ? частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташованого за адресою м. Красногорівка, вул. Калинова (колишня Калініна), 51 належить ОСОБА_2.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 7, ОСОБА_2 померла 09.12.1996 року, про що виконавчим комітетом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області складено відповідний актовий запис за № 310.

Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою м. Красногорівка, вул. Калинова (колишня Калініна), 51.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишив.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Позивач вказує, що спадкодавці відсутні будь-які спадкоємці.

Позивач з 1996 року по теперішній час відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, а тому набув право власності за набувальною давністю на ? частину будинку 51 по вул. Калинова м. Красногорівка Марїнського району Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Красногорівської ВЦА про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будинку «А-1» (1941р.), прибудова до житлового будинку «а-1» (1941р.), прибудова до житлового будинку «а1-1» (1987р.), тамбур до житлового будинку «а11-1» (1987р.) загальною площею 56,6 кв. м., в тому числі житловою площею 27,6 кв. м.; господарські будівлі: гараж «Ж-1» (1991р.), сарай «Л-1», сарай «М-1» (1991р.), розташованого за адресою Донецька область Марїнський район, м. Красногорівка, вул. Калинова, 51, що належала на праві власності ОСОБА_2, яка померла 09.12.1996 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 19.10.18 року