Єдиний унікальний номер 741/1721/17
Провадження № 2/741/154/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 05 березня 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Пасіки О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Носівської міської ради Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок № 57 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали вони (позивачі) та ОСОБА_5 (мати ОСОБА_1), яка померла 13 липня 1992 року. Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, але не може документально підтвердити родинні відносини з нею у звязку з тим, що: у свідоцтві про смерть ОСОБА_5 її імя зазначено «Єфросинія», а у свідоцтві про народження ОСОБА_1 «Євфросинія»; у паспорті ОСОБА_1 її по батькові зазначено «Ілларіонівна», а у свідоцтві про народження «Іларіонівна». Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину зазначеного житлового будинку, яка належала ОСОБА_5, у звязку із відсутністю на нього правовстановлюючих документів. З метою реєстрації за собою права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, частини вищезазначеного житлового будинку позивачі зверталися до ЦНАП Носівської РДА, але в реєстрації права власності їм було відмовлено.

У судове засідання позивачі не зявилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 57 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 26 жовтня 1992 року (а.с. 20) та копією довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 14-36/22 від 22 травня 2017 року (а.с. 21).

З матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2016 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 14).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) С.В. належало по 1/5 частині житлового будинку № 57 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

13 липня 1992 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, що підтверджується обставинами, зазначеними у постанові нотаріуса № 1066/02-31 від 26 жовтня 2017 року (а.с. 27).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_5 належну їй 1/5 частину житлового будинку № 57 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вищезазначеного житлового будинку, яка належала померлій ОСОБА_5, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується постановою № 1066/02-31 від 26 жовтня 2017 року (а.с. 27).

З матеріалів справи вбачається, що у свідоцтві про смерть ОСОБА_5 її імя зазначено «Єфросинія», а у свідоцтві про народження ОСОБА_1 «Євфросинія»; у паспорті ОСОБА_1 її по батькові зазначено «Ілларіонівна», а у свідоцтвах про народження та про укладення шлюбу «Іларіонівна».

У звязку із зазначеними розбіжностями ОСОБА_1 не може документально підтвердити, що ОСОБА_5 була її матірю.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_5 необхідне ОСОБА_1 для реалізації свого права на спадкове майно, яке залишилося після її смерті.

Докази, які містяться у матеріалах справи, суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що померла ОСОБА_5 була рідною матірю ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до ЦНАП Носівської РДА з метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено у звязку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням № 45/13-18 від 14 листопада 2017 року (а.с. 28).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 57 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 22-24).

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 392 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5, яка померла 13 липня 1992 року, була рідною матірю ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

- 1/5 частину житлового будинку № 57 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 86 кв. м, житловою площею 24,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 13 липня 1992 року;

- 1/5 частину житлового будинку № 57 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 86 кв. м, житловою площею 24,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/5 частину житлового будинку № 57 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 86 кв. м, житловою площею 24,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/5 частину житлового будинку № 57 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 86 кв. м, житловою площею 24,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/5 частину житлового будинку № 57 по вул. Гоголя в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 86 кв. м, житловою площею 24,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв