Справа № 502/255/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.02.2018 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 27.03.2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої вона просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з твердої грошової суми в розмірі 400 гривень на тверду грошову суму в розмірі 930 гривень, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який 05.05.2004 року розірвано. Від цього шлюбу в сторін є спільний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 зазначає, що з моменту розірвання шлюбу і до теперішнього часу ані вона, ані дитина не бачили відповідача, не спілкуються з ним, а також ніяких стосунків не підтримують. Фактично відповідач покинув свого сина. Дитина проживає разом з матірю, яка опікується ним, забезпечує його матеріально і займається його вихованням. Як вказує позивач, вона працює вчителем в Кілійській НВК ОСОБА_4 ст. №1 ліцей, і окрім заробітної плати інших нарахувань та соціальних виплат не отримує. Відповідач у свою чергу не сплачує аліменти в розмірі 400 гривень, які були стягнуті з нього в 2012 році за рішенням суду, та станом на 21.09.2017 року має заборгованість 22266,67 гривень, яку не погашає. На теперішній час ОСОБА_1 не має змоги фактично забезпечувати усі потреби дитини для його повноцінного виховання, оскільки її заробітної плати е вистачає для повноцінного забезпечення, а також на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також позивач зазначає, що розмір аліментів, які повинен сплачувати ОСОБА_2, на теперішній час є менше встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді від 12.03.2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

Відповідач у встановлений ухвалою судді від 12.03.2018 року строк відзив на позовну заяву не надав

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

У відповідності до свідоцтва про народження серії 1-ЖД №172767 від 12.05.2003 року ОСОБА_3 народився 05.05.2003 року, його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 14.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕГ № 043030 від 05.05.2004 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано, прізвище ОСОБА_6 після розірвання шлюбу було змінено на «Зюзіна», про що 05.05.2004 року в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 20.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №1500152, виданого 21.10.2011 року між ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, було зареєстровано шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_7, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 126.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД № 284082 від 08.12.2011 року, ОСОБА_5 народився 29.11.2011 року, його батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_1, про що в Книзі реєстрації народжень 03.12.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 229.

Відповідно до виконавчого листа виданого 29 березня 2013 року по цивільній справі № 1513/3591/12 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було стягнуто аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 23.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття 05.05.2021 року.

Згідно довідки про доходи № 372 від 01.11.2017 року ОСОБА_1 працює у Кілійській НВК ОСОБА_4 ст. №1 ліцей на посаді вчителя, її заробітна плата складає: за травень 2017 року 6634,52 гривень, за червень 2017 року 9184,96 гривень, за липень 2017 року 5968,74 гривень, за серпень 2017 року 5862,33 гривень, за вересень 2017 року 7371,30 гривень, за жовтень2017року 7371,30 гривень.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу №1513/3591/12, виданого Кілійським районним судом Одеської області 29.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наданого державним виконавцем, станом на 21.09.2017 року заборгованість по сплаті аліментів складає 22266,67 гривень.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Дослідивши надані позивачем письмові докази суд прийшов до висновку, що раніше визначений розмір аліментів є дійсно малим та не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини. Враховуючи матеріальний стан позивача, а також те, що на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову.

З урахуванням вищезазначеного та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,13,18,81, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 11.02.2013 року по справі № 1513/3591/12.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 930 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 05.05.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок, який зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9