Провадження №: 6/752/871/18
У Х В А Л А

іменем України

21.11.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши подання заступника начальника відділу Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шевченка М.Р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2018 року заступник начальника відділу Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шевченко М.Р. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, обґрунтоване ухиленням останньої від виконання рішення Господарського суду м. Києва від 20.07.2016 року, а також безрезультатністю вжитих заходів виконавчого провадження.

Заступник начальника відділу Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шевченко М.Р. для розгляду подання не з'явився.

Суд, розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що вказане подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів подання, на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 20.07.2016 року було видано наказ № 910/10132/16 від 29.08.2016 року про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_3 боргу у розмірі 237 281,69 (а.с. 7).

09.09.2016 року відкрито виконавче провадження № 52177696 та боржнику надано строк для самостійного виконання судового рішення до 16.09.2016 року (а.с. 7-8).

16.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та заборони його відчуження (а.с. 9-10).

17.02.2017 року державним виконавцем за заявою стягувача було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: транспортного засобу Ford Explorer д.н.з. НОМЕР_1, 1994 року випуску (а.с. 24).

Згідно листа ГУ НПУ № 7254/125/31/5/03-2017 від 12.09.2017 року транспортний засіб Ford Explorer д.н.з. НОМЕР_1, 1994 року випуску перебуває на обліку ІС «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-Рубіж» з 06.09.2017 року.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 1-4 ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в'їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України. Враховуючи наведені норми, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази ухилення боржника від виконання зобов'язання, а тому суд не має підстав для постановлення ухвали про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України. До того ж, матеріали подання не містять жодних доказів на підтвердження того, що боржник має намір не виконувати судове рішення та не надано жодних доказів на підтвердження того, що ним вчинялися будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду та непогашення заборгованості.

При цьому суд також враховує, що в доданих до подання матеріалах відсутні докази своєчасного направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням (ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні подання заступника начальника відділу Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шевченка М.Р. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя В.С. Хоменко