Справа № 2-3640/10
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2018 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді…. ОСОБА_1,

при секретарі…………..ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» на постанову державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про повернення виконавчого документа стягувачеві, боржник ОСОБА_4, -

В с т а н о в и в :

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про повернення виконавчого документа стягувачеві. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що в Бердянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-3640/10 від 02.12.2015р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу в сумі 17897,21 грн.. 31.08.2017 року державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. ПАТ «ВіЕйБі Банк» не погоджується із зазначеною постановою, оскільки державним виконавцем не використано всіх своїх прав для виконання рішення суду, тобто виконавчі дії не проведені належним чином, поверхово підійшов до виконання своїх обовязків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника. Вважає, що строк на оскарження постанови не пропущений, так як оскаржувана постанова була отримана стягувачем лише 17.07.2017р.. Крім того повідомили, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. № 188 «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015р. № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», на підставі цих рішень було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 строком на 1 рік до 19.03.2016р., рішення виконавчої дирекції Фонду від 22.02.2016р. № 213 продовжено строк здійснення процедури ліквідації та повноваження ОСОБА_5 ще на 2 роки до 19.03.2018р. включно. Просила суд визнати рішення державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 50593325 від 31.08.2016р. неправомірним; скасувати цю постанову та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження № 50593325 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-3640/10 від 02.12.2015р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу в сумі 17897,21 грн..

Представник заявника ОСОБА_6 (довіреність №119 від 22.03.2017р.) - у судове засідання не зявилася, просила скаргу розглянути без її участі, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Представник Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області також у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду були неодноразово повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Боржник ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до переконання, що скарга підлягає задоволенню виходячи з таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів.

Так, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 листопада 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитом у сумі 12050,54 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 3689,40 грн., 1861,25 грн. плати за пропуск платежів, а також судовий збір 176,02 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішення набрало чинності та звернуто до виконання (а.с.58).

31 серпня 2016 року державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_8 винесена постанова про повернення стягувану виконавчого документа виконавчого листа № 2-3640/10, виданого 02.12.2015р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» суми боргу у розмірі 17897,21 грн. на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.111). Копія даної постанови отримана стягувачем 21 серпня 2017 р. (вхід.№5584 від 21.08.2017р. а.с.111).

Відповідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1, п. 1 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом другим частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу в разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Частиною другою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Проте, в наданих суду матеріалах виконавчого провадження № 526/20 відсутній акт, про який йдеться в ч.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», що є порушенням порядку повернення виконавчого документа стягувачу.

Також боржник ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте, державний виконавець не здійснив вихід за місцем проживання боржника, не склав опис належного боржнику майна, що знаходиться за місцем проживання боржника. Факт відсутності майна за місцем проживання боржника також державним виконавцем не встановлений.

За таких обставин суд вважає, що державний виконавець не вжив усіх заходів примусового виконання рішення суду, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», тому скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає обґрунтованим клопотання представника заявника щодо поновлення строку на оскарження постанови, оскільки копію оскаржуваної постанови державного виконавця від 31.08.2016р. про повернення виконавчого документа була отримана стягувачем лише 17.07.2017р. і ці обставини державним виконавцем не спростовані.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 18, 447-451, 453 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в :

Поновити Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_3» строк на звернення до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову ВП № 50593325 від 31.08.2016р. державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_8 про повернення стягувачеві виконавчого листа № 2-3640/10 від 02.12.2015р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» суми боргу в розмірі 17897,21 грн.

Зобовязати державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відновити виконавче провадження № 50593325 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-3640/10 від 02.12.2015р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» суми боргу в розмірі 17897,21 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_1