РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/14377/18

Пров. №2/766/7900/18

08.11.2018 року, Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Хайдарової І.О.,

з участю секретаря - Сікорської Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 241 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 87 років померла його родичка ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з належної їй на праві власності 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, з надвірними будівлями та спорудами до нього, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За життя, ще 24 липня 2003 року ОСОБА_3 було складено заповіт на користь позивача, яким вона заповіла, у випадку своєї смерті, належну їй частину житлового будинку по АДРЕСА_1, позивачу. В межах 6-місячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, позивач звернувся до Другої Херсонської державної нотаріальної контори з метою відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину. 16.05.2018 року Державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліною М. Г. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме: на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1, з надвірними будівлями та спорудами до нього, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до статті 1225 ІДК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Таким чином, нотаріус при видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину роз'яснив, що право користування земельною ділянкою під будинком, та необхідна для його обслуговування територія, належить також позивачу. Не будучи людиною юридично обізнаною позивач вирішив, що йому видане свідоцтво як на частину житлового будинку, так і на земельну ділянку, втім, як стало відомо у подальшому дане свідоцтво стосується лише частини житлового будинку. 05.07.2018 позивачем направлено звернення до Державного нотаріуса Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліної М. Г. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і на земельну ділянку. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Державного нотаріуса Другої Херсонської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і на земельну ділянку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку із тим, що земельна ділянка не була зазначена у заповіті ОСОБА_3 та рекомендовано звернутися до суду. На момент смерті, з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 ніхто не проживав, та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою від квартальної, виданою 12.07.2018, тобто спадщину ніким не прийнята фактично. Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, у контексті статті 1241 Цивільного кодексу України, немає.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.07.2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Третя особа в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 22.05.2018, серія НОМЕР_2, про що зроблено відповідний актовий запис № 897.

24.07.2003 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим №2-3028 посвідчено заповіт, відповідно до якого ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме належну їй частину жилого будинку АДРЕСА_1, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1.

05.12.2017 року Другою Херсонською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №621/2017 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.

05.12.2017 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої 15.11.2017 року ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1.

16.05.2018 року Державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліною М. Г. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме: на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1, з надвірними будівлями та спорудами до нього, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

05.07.2018 року ОСОБА_1 направлено звернення до Державного нотаріуса Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліної М.Г. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і на земельну ділянку.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03, на підставі рішення Херсонської міської ради від 26.12.2003 № 468 «Про передачу громадянам у власність та в оренду земельних ділянок, визначення фактичних розмірів присадибних ділянок, внесення змін до рішення міської ради», відповідно п. 12 Додатку до рішення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передано у спільну сумісну власність земельну ділянку загальною площею 521 кв.м., правоустанавлюючими документами зазначено: у ОСОБА_2 - договір дарування від 08 грудня 2000 року (1/2 частина житлового будинку), та у ОСОБА_3 - рішення народного суду Суворовського району м. Херсона від 09.11.1971 року.

В матеріалах справи міститься виписка з рішення народного суду Суворовського району м. Херсона від 09.11.1971 по справі № 2-968, в якому зокрема зазначено, що ОСОБА_6 виділено в натурі 1 частину домоволодіння, визнано за нею право власності на вказану частину домоволодіння та земельну ділянку площею 241 кв.м.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_3 у зв'язку із одруженням 26.04.1964 із ОСОБА_8, про що в книзі записів громадянського стану 26 квітня 1964 року зроблено запис № 04 по селищу Інгулець Білозерського району Херсонської області, що підтверджується довідкою про одруження від 19.05.1998 року.

11.07.2018 року Державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Гіліної М. Г винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і на земельну ділянку у зв'язку із тим, що земельна ділянка не була зазначена у заповіті ОСОБА_3 та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч. 2 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті заповідача - ОСОБА_3 має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1225 ЦК України, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 241 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяІ. О. Хайдарова