провадження № 2/616/82/18
справа № 616/20/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Нестайка Ю.В.

з участю: секретаря судового засідання Логвінової М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача Шипуватської сільської ради, представник до суду не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Шипуватської сільської ради в особі Шипуватської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади Шипуватської сільської ради в особі Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання в порядку спадкування за законом після його матері - ОСОБА_3, яка померла 19 січня 2017 року, права власності на земельну ділянку площею 5,7050 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шипуватської сільської ради.

ОСОБА_1 позов підтримав і пояснив, що після смерті матері своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак земельну ділянку не зміг оформити, так як оригінал державного акта про право власності на землю втрачений, внаслідок чого нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Шипуватський сільський голова надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника сільської ради, а також зазначено про визнання позову (а.с. 24).

На підставі доказів, поданих учасниками справи, судом встановлені фактичні обставини і визначено відповідно до них зміст спірних правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 582388 ОСОБА_3 померла 19.01.2017 (а.с. 10).

Свідоцтвом про народження серії ЯЭ № 982585 підтверджено те, що матірю ОСОБА_1 є ОСОБА_3 (а.с.8).

Внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документа щодо належності земельної ділянки спадкодавцю державний нотаріус Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області постановою від 23.12.2017 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 При цьому також зазначено, що спадкова справа заведена на підставі заяви про прийняття спадщини, що надійшла від ОСОБА_1, інших заяв про прийняття (відмову) від спадщини не надходило (а.с.16).

Згідно з наданою до суду копією державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_3 за життя була власником земельної ділянки площею 5,7050 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шипуватської сільської радиВеликобурлуцького району Харківської області, що засвідчено державним актом серії РЗ №799518, виданим 5 травня 2003 року Шипуватською сільською радою народних депутатів (а.с. 12).

Про втрату державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії РЗ №799518 в районній газеті «Вісник Великобурлуччини» було опубліковано оголошення у номері 48 від 09.12.2017 (а.с. 13).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За нормами ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право ОСОБА_1 на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право спадщину за законом після смерті його матері, що дало йому право в порядку ст.4 Цивільного процесуального кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем, який у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 Іншого шляху належним чином оформити своє право на спадкове майно земельну ділянку, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки внаслідок відсутності оригінала правовстановлюючого документа на земельну ділянку, яка входить до складу спадкового майна, порушується право позивача, стосовно якого існують необхідні умови для спадкування, належним чином реалізувати своє право на оформлення спадкового майна.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 206 ч.4, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлої 19 січня 2017 року, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 5,7050 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шипуватської сільської радиВеликобурлуцького району Харківської області, посвідчене державним актом серії РЗ №799518 на право приватної власності на землю, виданим на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВАК № 121821 Шипуватською сільською радою народних депутатів Великобурлуцького району Харківської області 5 травня 2003 року на імя ОСОБА_3.

Відповідно до п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Нестайко