Справа № 359/8078/18
Провадження №2/359/2690/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Гомолі О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі вже більше року не проживають за адресою: АДРЕСА_1, але у зв'язку з тим, що вони зареєстровані за даною адресою виникає надмірна сплата комунальних послуг. Тому просить суд визнати ОСОБА_4 та

ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житлом.

Ухвалою суду від 24.10.2018 року було відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.11.2018 рік.

У зв'язку з неявкою у судове засідання позивача та його представника судове засідання було відкладене на 28 листопада 2018 року.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла заява у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява у якій він просив справу слухати без його участі та вказав, що позов визнає.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. На адресу суду найшла заява, у якій відповідач просив суд розглянути справу без його участі, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, згідно копії паспорта ОСОБА_1 виданого Бориспільським МРВГУ МВС України в Київській області 15 квітня 2000 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 26.04.1990 року (а.с.5)

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від

04.08.2010 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с.6)

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого комунальним підприємством Бориспільської районної ради Бориспільського району «Бюро технічної інвентаризації» від 28.09.2010 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 (а.с. 7).

Відповідно до довідки форми №3 виданої виконавчим комітетом Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області №853 від 22 серпня 2018 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1, але фактично не проживає за вищевказаною адресою (а.с.8).

Відповідно до довідки форми №3 виданої виконавчим комітетом Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області №853 від 22 серпня 2018 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1, але фактично не проживає за вищевказаною адресою (а.с.8).

З акту обстеження житлово-побутових умов від 22.11.2018 року виданого Виконавчим комітетом Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області №776 від 22.11.2018 року вбачається, що за адресою:АДРЕСА_1 проживають лише ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.27).

Відповідно до довідки форми №3 виданої виконавчим комітетом Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області №1690 від 22 листопада 2018 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 фактично не проживають за вищевказаною адресою (а.с.28.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів

№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем.

За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не проживають за місцем свої реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, вже понад рік, не користуються цим житлом та не сплачують за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу порушує право позивача на реалізацію нею пільг по сплаті витрат, пов'язаних з утриманням житла. Договір найму житла між власником домоволодіння та відповідачами в матеріалах справи відсутній. Відомості про поважність причин такого тривалого не проживання відповідачів за місцем реєстрації судом не встановлено.

За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391ЦК, ст.71 ЖК України керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 263-266, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.12.2018 року.

Суддя Чирка С.С.