КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1273/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Мальцев Д.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Українець Л.Д.

секретар - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовомузасіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року,

встановив:

у липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 46 220 грн. 21 коп. за період з 27 вересня 2010 року по 12 січня 2012 року, також 8 238 грн. 15 коп. за період з 12 лютого 2012 року по 31 березня 2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_3, представника КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» - Бєлкіна К.О., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що ОСОБА_3 є власником нежилого приміщення у будинку №32 по вул.Воровського в м.Києві, балансоутримувачем якого він є. Зазначав, що 01 жовтня 2010 року йому від КП «ЖЕК «Покровська» було передано Зведений перелік сальдо погоджених актів звірок, який включав заборгованість ОСОБА_3 в розмірі 15 553 грн. 91 коп., а згідно розрахунку заборгованості за фактично спожиті послуги за період з 27 вересня 2010 року по 12 січня 2012 року складає 46 220 грн. 21 коп. з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних. Також позивач вказував на те, що 01 січня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, однак споживач у повному обсязі комунальні послуги не оплачує, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 8 103 грн. 85 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року позов було задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання з оплати спожитих комунальних послуг, а тому заборгованість підлягає стягненню в повному обсязі.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодись не може, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права та на підставі неповно досліджених обставин справи.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність становить 3 роки. Сплив позовної давності, заявлений стороною у спорі, є підставою для відмови у позові на підставі ч. 2 ст. 267 ЦК України. За загальним правилом перебіг строку позовної давності починається з наступного дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що закріплено в ч. 1 ст. 261 ЦК України. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачається у вигляді періодичних платежів, позовна давність повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у липні 2016 року звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованість за період з 27 вересня 2010 року по 12 січня 2012 року, що свідчить про те, що позивач звернувся до суду з вимогами поза межами строку позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Судом на вказані обставини уваги звернуто не було, оцінки заяві відповідача про сплив строку позовної давності не надано, а тому рішення суду слід скасувати, а у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за період з 27 вересня 2010 року по 12 січня 2012 року - відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Також при зверненні до суду з позовом позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за період з 10 лютого 2012 року по 31 березня 2014 року в розмірі 8 103 грн. 85 коп. та 3% річних в розмірі 165 грн. 30 коп. З наданого до суду розрахунку вбачається, що вказана заборгованість виникла у відповідача за лютий 2014 року у розмірі 4 028 грн. та за березень 2014 року у розмірі 4 075 грн.

У наданому позивачем Акті звірки взаєморозрахунків за період з вересня 2010 року по березень 2014 року, який не підписаний відповідачем ОСОБА_3, містяться дані щодо заборгованості відповідача за вказані місяці (а.с.24).

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції відповідачем було надано копію Акту звірки взаєморозрахунків станом на 01 листопада 2014 року, з якого вбачається, що заборгованість за лютий та березень 2014 року в розмірі 8 103 грн. 85 коп. була сплачена ОСОБА_3 19 травня 2014 року (а.с.223).

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції 15 листопада 2018 року представником позивача Бєлкіним К.О. на огляд суду було надано Акт звірки взаєморозрахунків, з якого вбачається сплата відповідачем заборгованості за лютий 2014 року. У судовому засіданні 19 листопада 2018 року представник позивача визнав, що в Акті звірки взаєморозрахунків від 01 листопада 2014 року, наданому ОСОБА_3, міститься підпис бухгалтера та відтиск печатки КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», однак від надання пояснень з приводу оплати відповідачем заборгованості за березень 2014 року відмовився.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за період з 10 лютого 2012 року по 31 березня 2014 року, оскільки її наявність спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Також з позивача на користь позивача у відповідності до положень ст. 141 ЦПК Українипідлягає стягнення судовий збір, сплачений за подачу апеляційної скарги, в розмірі 2 067 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 2 067 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді