Єдиний номер справи 484/3886/18
Провадження 22-ц812/419/18 Головуючий по 1 інстанції Маржина Т.В.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2018р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2018р.

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом,

встановила:

У серпні 2018р. АТ КБ "ПриватБанк" пред'явило позов до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 24 жовтня 2007 року з ОСОБА_4 укладено договір №б/н, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,8% за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за договором станом на 13 червня 2018 року склала 18099,12 грн. (10492,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7640,36 грн. - пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 838,05 грн. - штраф (процентна складова), Банк просив стягнути цю заборгованість з відповідача.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2018р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач не довів наявність у позичальника заборгованості за тілом кредиту, а тому відсутні підстави для стягнення з останнього заборгованості за процентами по користуванню кредитом та відповідно пені та штрафу.

Проте у повній мірі з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та відсотки.

За змістом ст.ст.526,530,610,612 ЦК зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного Кодексу. Одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 жовтня 2007 року між АТ КБ "ПриватБанк " та ОСОБА_4 укладено договір № б/н, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 21600 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки - 31 серпня 2019р.

Зазначений договір складається із Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банка та є договором про надання банківських послуг.

ОСОБА_4 не належним чином виконував взяті на себе зобов'язань за кредитним договором.

Факт наявності заборгованості по основному боргу підтверджується наданою банком випискою по рахунку позичальника із зазначенням дат отримання кредитних коштів та їх часткового повернення.

Так, заборгованість по тілу кредиту виникла у позичальника 16 грудня 2014р. на суму 306,16 грн. і станом на 13 червня 2018р. загалом складає 1188,55 грн.

За таких обставин висновок суду про недоведеність факту наявності заборгованості за тілом кредиту є безпідставним.

Таким чином, вимоги про стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, але за первісною ставкою, яка діяла на час укладення договору.

За правилами ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

В матеріалах справи відсутні докази того, що сторони кредитного договору в належній формі досягли згоди стосовно збільшення розміру процентів за користування кредитом, а тому нарахування означених платежів за ставками 34,80%, 43,20% не відповідає умовам договору і є неправомірним в силу ст.10561 ЦК.

Отже, вимоги банку про стягнення з боржника відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню в розмірі 32,36 грн. за період з 16 грудня 2014р. по 13 червня 2018р.

В той же час вимоги про стягнення пені та штрафу є безпідставними, так як ці види забезпечення зобов'язань не передбачені кредитним договором.

Так, в матеріалах справи відсутні Умови та правила надання банківських послуг в редакції на час укладення кредитного договору, а довідка про умови кредитування не містить даних про можливість застосування пені та штрафу за порушення зобов'язань (а.с.12).

Додані ж до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг не стосуються періоду укладання кредитного договору (а.с.13) і до того ж в них не зазначено конкретний розмір штрафу (п.1.1.5.20.), а нарахування відсотків за користування кредитом виключає застосування пені (п.1.1.5.21.).

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Часткове задоволення позову (0,18%) є підставою (ст.141 ЦПК) для пропорційного відшкодування понесених позивачем судових витрат у зв'язку з розглядом справи в судах першої і апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2018р. скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 32,36 грн. відсотків за користування кредитом та 7,93 грн. судових витрат.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 05 грудня 2018р.

Головуючий: Судді: