АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

01 березня 2018 року

м. Харків

справа № 643/1345/17

провадження № 22-ц/790/913/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Бровченка І.О.,

Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Державний концерн «Укроборонпром»

представник відповідача - Вересоцький М.А.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 01листопада 2017 року, головуючого першої інстанції судді Харченко А.М. по справі № 643/1345/17за позовом ОСОБА_2 до Державного концерну «Укроборонпром» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державного концерну «Укроборонпром» (далі - ДК «Укроборонпром») про відшкодування моральної шкоди.

05.04.2017 р., 06.06.2017 р., 17.07.2017 р., 27.10.2017 р., позивач звертався до суду з заявами про збільшення позовних вимог до ДК «Укроборонпром», після остаточного уточнення розміру позовних вимог просив: зобов'язати відповідача (як уповноваженого керівного органу ХДАВП) виплатити позивачу компенсацію завданої йому моральної шкоди у сумі 244224 грн., посилаючись на те, що ХДАВП так і не виплатило йому у повному обсязі борг по заробітній платі за період з квітня 2015 р. по січень 2016 р. та за період вже з лютого 2016 р. по вересень 2017 р., за виключенням зарплати за березень 2017 р. Моральна шкода завдається з боку державного підприємства, повноважним керівним органом якого є відповідач.

В обґрунтування зазначав, що відповідач є засновником Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (далі - ХДАВП), на якому позивач працює по теперішній час. Також відповідач є повноважним органом управління ХДАВП, призначеного постановою КМУ № 393 від 15 липня 2015 р. При цьому, ХДАВП протягом останніх двох років спочатку затримувало, а потім припинило виплачувати позивачу та іншим працівникам нараховану заробітну плату.

Рішенням Господарського суду Харківської області стягнуто основну частину боргу. Але ХДАВП рішення суду не виконало і питання було передано до Державної виконавчої служби України, яка виконала судове рішення у липні 2016 р. Отримані гроші позивач майже всі витратив на повернення боргів, що існували.

Починаючи з листопада 2015 року й по теперішній час позивач неодноразово звертався до відповідача із скаргами про порушення його трудових прав на підпорядкованому йому підприємстві та просив прийняти дієві управлінські рішення. Повну суму боргу по заробітній платі за квітень 2015 р. - січень 2016 р. позивач не отримав до теперішнього часу. А за час, що минув у ХДАВП перед ним виник новий борг по виплаті заробітної плати, починаючи з лютого 2016 р. по теперішній час.

Заробітна плата на ХДАВП є єдиним джерелом доходів позивача. Моральні страждання, спричинені невиплатою заробітної плати, виявилися в погіршенні стану його здоров'я, відчуття приниження людської гідності при зверненні до родичів чи знайомих з метою позичання грошей для придбання дешевої їжі та сплати у обмеженому обсягу послуг громадського транспорту, телефонного зв'язку, частини ЖКП, моральні переживання від неможливості придбання нових речей, погіршення взаємовідносин з членами родини, від неможливості задоволення своїх духовних та спортивних потреб, вимушений складати позови, скарги, участі у численних судових засіданнях.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Посилається на те, що на теперішній час ХДАВП перебуває не в сфері управління органу державної влади, а в сфері управління державного господарського об'єднання (державного концерну), уповноваженим органом управління якого у свою чергу є КМУ (центральний орган державної влади). Таким чином, хоча відповідач і не є органом державної влади, він має усі функції такого органу.

Також зазначає, що судом при розгляді справи не було з'ясовано хто ж в дійсності є належним відповідачем по справі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу.

Судова колегія погоджується з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працює на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві, що підтверджується копією довідки, яка знаходиться в матеріалах справи. Заборгованість по заробітній платі ОСОБА_2 станом на 01.02.2016 року складала 49 808,00 грн. 75 коп. (а.с. 5, 13).

Згідно з наказом на примусове виконання рішення, виданого 01.04.2016 р. Господарським судом Харківської області, на виконання рішення суду від 15 березня 2016 року, стягнуто з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на користь ОСОБА_2 заборгованість з заробітної плати станом на 01.02.2016 року в сумі 41789,75 грн., який виконаний станом на серпень 2016 року (а.с.8).

Відповідно до наказу на примусове виконання рішення, виданого 04.01.2017 року Господарським судом Харківської області, на виконання рішення суду від 21 грудня 2016 року, стягнуто з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на користь ОСОБА_2 компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 2756,23 грн. (а.с.11).

З довідки № 61/93 від 30.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 не перебуває та не перебував в трудових відносинах із ДК «Укроборонпром» (а.с.30).

Рішеннями Господарських судів Харківської області встановлено, що саме Харківське державне авіаційне виробниче підприємство порушило законні права ОСОБА_2, а саме право на оплату праці та отримання компенсації втрати частини грошових доходів, у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року № 993 Деякі питання ДК «Укроборонпром», зі змінами та доповненнями, одним з державних підприємств-учасників ДК «Укроборонпром» є Харківське державне авіаційне виробниче підприємство.

Згідно з пунктами 8, 9 статуту ДК «Укроборонпром», копія якого знаходиться в матеріалах справи, концерн не несе відповідальності за зобов'язаннями його учасників, учасники не несуть відповідальності за зобов'язаннями Концерну (а.с.32-49, 50-68).

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі», визначено, що Концерн є суб'єктом управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Таким чином, ДК «Укроборонпром» не несе відповідальність за зобов'язаннями ХДАВП.

Клопотань про залучення до участі у справі інших відповідачів заявлено не було.

Переглядаючи справу в межах заявлених вимог суд апеляційної інстанції позбавлений можливості долучати до її участі осіб, які не приймали участь в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 01листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.03.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.О. Бровченко

О.А. Кружиліна