Провадження № 2/127/4268/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

04 грудня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору дарування від 21.05.1986 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2-668, позивачу та третій особі без самостійних вимог щодо предмета спору на праві приватної спільної сумісної власності належить 17/25 частки житлового будинку №76 по вул. Щукіна у м. Вінниці.

Державна реєстрація права власності позивача та третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на вищезазначену частину будинку згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 12.12.1986 року.

В подальшому нумерація будинку змінювалась і відповідно до додатку №3/242 до рішення виконкому Вінницької міської ради №200 від 04.06.1987 року будинку з існуючим №76 по вул. Щукіна присвоєно №78.

На даний час окрім позивача та третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору у вказаному будинку зареєстровані, але фактично не проживають наступні особи: син позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онук позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який являється відповідачем у даній справі.

Однак, саме відповідач не проживає у будинку позивача з 2013 року без поважних причин. Жодних перешкод у користуванні належною позивачу частиною будинку позивач відповідачу не чинила, залишення місця свого проживання було його власною волею.

Всі витрати по обслуговуванню та утриманню жилого будинку здійснюються без участі відповідача.

Однак, реєстрація відповідача у належній позивачу частині житлового будинку без його фактичного проживання в ньому порушує право позивача на вільне розпорядження та користування належним їй майном. Окрім того, позивач змушена нести за відповідача додаткові витрати за комунальні послуги та позбавлена можливості отримувати житлову субсидію.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку №78 по вул. Щукіна у м. Вінниці.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява пророзгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно договору дарування від 21.05.1986 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2-668, позивачу та третій особі без самостійних вимог щодо предмета спору на праві приватної спільної сумісної власності належить 17/25 частки житлового будинку №76 по вул. Щукіна у м. Вінниці (а.с.8-9).

Державна реєстрація права власності позивача та третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на вищезазначену частину будинку згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 12.12.1986 року (а.с.9 зворот).

В подальшому нумерація будинку змінювалась і відповідно до додатку №3/242 до рішення виконкому Вінницької міської ради №200 від 04.06.1987 року будинку з існуючим №76 по вул. Щукіна присвоєно №78, що підтверджується змістом довідки КП «ВМБТІ» від 22.07.2009 року №5961 (а.с.10).

Згідно довідки про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги №1096 від 06.08.2018 року вбачається, що за адресою: вул. Щукіна, 78, м. Вінниця, зареєстровані наступні особи: власник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, онук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Однак, відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає без поважних причин з 2013 року по теперішній час, згідно довідки квартального комітету «Ясний» від 05.09.2018 року №1192 (а.с.6).

Окрім того, згідно акту про відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 04.09.2018 року, складеного мешканцями будинків №64, 76, 74 по вул. Щукіна у м. Вінниці, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_6, проте з 2013 року не проживає у останньому, особистих речей його у вказаному будинку не має (а.с.12).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з 2013 року, тоді як останній залишається бути зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_6. Отже, фактично на протязі останніх пяти років в будинку проживають лише позивач та третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору, які несуть всі витрати по оплаті за користування житлово-комунальними послугами та по утриманню будинку. В той час, як відповідач не бере участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, добровільно знятись із реєстрації місця проживання також не бажає.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати залишити за позивачем, як на тому наполягав останній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29, 316, 317, 386, 405 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263-265, 280-284, 273-279, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку №78 по вул. Щукіна у м. Вінниці.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Суддя: