ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року

м.Суми

Справа №583/3465/17

Номер провадження 22-ц/788/270/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та сторін:

заявника - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі, в складі судді Плотникової Н.Б., постановлену у м. Охтирка,

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2017 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Сумський обласний нотаріальний архів, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

Роз'яснено заявниці право на звернення до суду за захистом своїх прав у позовному провадженні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

При цьому зазначає, що немає і бути не може ніякого спору про право власності на квартиру АДРЕСА_1 між заявником і Сумським обласним нотаріальним архівом, який видав сторонній особі дублікат невтраченого документу за 1997 рік, оскільки останній не є стороною договору, дублікат якого видав. В порядку позовного провадження неможливо оскаржити незаконну нотаріальну дію нотаріального архіву, що видав дублікат договору представнику особи, яка в тексті самого договору не зазначена ні стороною договору ні її довіреною особою. Нотаріальний архів не є органом державної влади, а тому немає можливості звернутися за захистом своїх цивільних прав і інтересів у спосіб, передбачений в п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2., який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з наявності спору про право, що виключає розгляд заяви в порядку окремого провадження.

Погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року за № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Як вбачається з заяви представник заявника - ОСОБА_2 просив підтвердити факт того, що відповідно до законодавства, яке діяло у травні 1997 року, є неукладеним і таким, що не породжує юридичних наслідків договір дарування приватної житлової квартири АДРЕСА_1. Заяву мотивував тим, що 22 березня 2016 року Сумський обласний державний нотаріальний архів видав сторонній особі дублікат документу за 1997 рік, один з трьох екземплярів якого зберігається в справах нотаріального архіву. Таку нотаріальну дію було вчинено не зважаючи на те, що заявник не мав і не надавав доказів того, що два інших оригінали цього документу було дійсно ним втрачено чи зіпсовано. Надати інформацію про те, кому саме цей дублікат було видано, Сумський обласний державний нотаріальний архів відмовився, пославшись на нотаріальну таємницю, а тому виникла необхідність звернутись до суду із вказаною заявою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вказаних положень закону та встановлених обставин не врахував, належним чином не з'ясував та не перевірив дійсних підстав поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення юридичного факту, не встановив між ким виник спір, а тому дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Заявник зазначала, що не має на меті оскаржувати сам договір дарування, укладений у 1997 році. Вважала, що у неї не має можливості в порядку позовного провадження оскаржити незаконну нотаріальну дію нотаріального архіву, який видав дублікат договору представнику особи, яка в тексті договору не зазначена ні стороною договору ні довіреною особою.

Проте, суд першої інстанції не зробив висновку і що до можливості захистити порушене, на думку заявниці, право в порядку позовного провадження шляхом оскарження незаконних дій нотаріального архіву.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про те, що встановлення факту пов'язане з вирішенням спору про право є помилковим, а вказана ухвала - передчасною.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням вимог ст. 379 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, 379, 381 - 384, 390 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Сумський обласний нотаріальний архів, про встановлення факту, що має юридичне значення, скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина

С.С. Ткачук