Справа № 202/7107/17
Провадження № 2/202/486/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Шишляннікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. У вищезазначеній квартирі зареєстрована ОСОБА_2, яка є дочкою позивача. З 2003 року та по даний час відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає та не з'являється. При цьому реєстрація відповідача порушує право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись вищезазначеною квартирою на власний розсуд. Посилаючись на ст.ст.316,319,321,391 ЦК України просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №57 у будинку №10/2 по просп. Слобожанському у м. Дніпрі, що є підставою для зняття останньої з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, відзив не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до ст.ст. 280 289 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори 14 січня 2003 року, та витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 14 жовтня 2003 року.

Згідно довідки вих. №С-072, виданої 24 жовтня 2017 року ОСББ «Шахтар-95», у квартирі АДРЕСА_1, зареєстрована, у тому числі ОСОБА_2, яка є дочкою власника ОСОБА_1

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Права власника житлового будинку, квартири визначені також ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_2 є дочкою позивача, у зв'язку із чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, була зареєстрована у вищезазначеній квартирі як член сім'ї власника.

Як вбачається з матеріалів справи, з 2003 року ОСОБА_2 спільно з власником квартири АДРЕСА_1 не проживає, спільним побутом не повязана, що також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Враховуючі те, що відповідач, з 2003 року не проживає у вищезазначеній квартирі, добровільно не бажає знятися з реєстрації, суд приходить висновку що відповідач, відповідно до вимог ст.405 ЦК України, вважається такою, що втратила право на користування квартирою №57 у будинку №10/2 по просп. Слобожанському у м. Дніпрі.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн., оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3,15,16, 263-265, 280-282, 319,321,383,405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст.ст. 12,81,141, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою №57 у будинку №10/2 по просп. Слобожанському у м. Дніпрі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання протягом 30 днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Волошин Є.В.