Справа № 145/177/18
Провадження №2/145/322/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

"15" листопада 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що перебувала в шлюбі з відповідачем.

31.12.2007 року у них народилася дочка ОСОБА_3.

15.02.2011 року за рішенням Тиврівського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з нею, по даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні.

Дочці виповнилося 10 років, її потреби збільшуються, як і збільшуються ціни на продукти харчування, речі побутового вжитку. Вона намагається забезпечити дитині відповідні умови проживання та розвитку. Крім їхньої з відповідачем дочки ОСОБА_4, на її утриманні знаходиться її молодша дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

На даний час вона не працює. Її сім'я опинилася у важкому матеріальному становищі і їй важко самостійно утримувати їхню з відповідачем дочку ОСОБА_4.

Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти їй в утриманні їхньої дитини, однак відповідач добровільно допомагати їй в утриманні дочки не бажає.

Відповідач є працездатним. Він працює без оформлення трудових відносин. Інших утриманців у відповідача немає. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі, яка складає 2000 грн. щомісяця на її користь.

Ці кошти покращать матеріальне становище дочки та, на її думку, не погіршать матеріального становища відповідача.

Просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі, а саме: по 2000 грн. щомісяця до досягнення дочкою повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі (24.07.2018 та 15.11.2018) не зявився, хоч про слухання справи повідомлена в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується відомостями про місце реєстрації від 19.02.2018 р., повернутими поштовими конвертами з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання», з судовими повістками на 20.03., 24.04, 31.05., 24.07., 16.08., 04.10., 15.11.2018 року. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до п 7 ч. 2 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.8 ч.4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1944 грн. на місяць (ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07.12.2017 N2246-VІIІ).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що перебували у шлюбі (а.с.4), мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2).

Дитина ОСОБА_3 проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, крім того, на утриманні ОСОБА_1 знаходиться дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка має 0,25 га землі для ведення підсобного господарства та земельний пай 3,8893 га, користується будинком 77,7 кв.м., що стверджується довідкою Селищенської сільської ради про склад сім'ї №103 від 08.02.2018 р. (а.с.15) та актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї від 07.02.2018 р. (а.с.16).

Доходи відповідача нерегулярні та мінливі, а тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментіву твердій грошовій сумі.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що вбачаються підстави для визначення розміру аліментів на утримання дитини у сумі 1000 грн. щомісячно, що становить близько половини прожиткового мінімуму для дитини віком від шести років, такий розмір аліментів не погіршить майнового стану відповідача .

Суд вважає за доцільне проводити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду у відповідно сті до ч.1 ст.191 СК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 200, 258, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 08.02.2018 р. і до повноліття дитини.

Рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до чинного законодавства.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Тиврівського районного суду відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строку, встановленому ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, якщо рішення залишене в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 20.11.2018 року.

Суддя Ратушняк І. О.