Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4215/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді: Казидуб О.Г.

При секретарі: Зайцевій О. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Азот» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що з 18.07. 2007 року він працював на посаді майстра з ремонту устаткування централізованої дільниці з ремонту високовольтних випробувань та вимірювань силового електростаткування цехів аміаку, мінеральних добрив, ІОС, капролактаму цеху електропостачання ВАТ «Азот». 02.06.2017 року він був звільнений з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (Наказ № 571 вк від 01.06.2017 року). Вказує, що за період роботи заробітна плата йому була сплачена не в повному обсязі.

Просить суд стягнути з ПАТ «Азот» на його користь заробітну плату в розмірі 22423,53 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.06.2017 року по 22.05.2018 року в сумі 156526,08 грн. та судові витрати покласти на відповідача.

26 червня 2018 року представником позивача за дорученням ОСОБА_2 було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 22423,53 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.06.2017 року по 27.06.2018 року в сумі 131898,45 грн., а всього 154321,98 грн.

Позивач ОСОБА_1. надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Також вказав, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача ПАТ «Азот» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Надали суду відзив на позовну заяву.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 з 18.07.2007 року працював у ПАТ «Азот».

Наказом від 01.06.2017 року № 571-вк звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України, а саме, за власним бажанням (в звязку з виходом на пенсію).

Відповідно до довідки ПАТ «Азот» від 15.06.2018 № 533, станом на 13.06.2018 року заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 складає: за лютий місяць 2017 року 2439,85 грн., за березень місяць 2017 року 5801,50 грн., за квітень місяць 2017 року 10751,29 грн., травень місяць 2017 року 3430,89 грн. Загальна сума заборгованості 22423 грн. 53 коп..

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України).

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 ч.1 КЗпП України).

Частиною першою ст. 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем не порушені строки звернення до суду, передбачені ст. 233 КЗпП України з врахуванням положень рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 по справі № 4-рп/2012.

При розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком (ст. 238 КЗпП України).

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно статті 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

ПАТ «Азот» на день вирішення справи не заперечує наявність заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 за лютий місяць 2017 року 2439,85 грн., за березень місяць 2017 року 5801,50 грн., за квітень місяць 2017 року 10751,29 грн., травень місяць 2017 року 3430,89 грн. Загальна сума заборгованості 22423 грн. 53 коп.

А тому, сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 22423 грн. 53 коп. підлягає стягненню.

Проте відповідач в своєму відзиві посилається на те, що розрахунок з позивачем при звільненні не був проведений не з вини підприємства, а через накладений державним виконавцем арешт на банківські рахунки підприємства, що унеможливило проведення будь яких банківських операцій.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Обчислення середньої заробітної плати проводиться відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Порядок обчислення середньої заробітної плати», зокрема п. 8, в якому зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

За таких обставин стягненню з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.06.2017 року по 27.06.2018 року (день винесення рішення).

Виходячи з п'ятиденного робочого тижня за період з 02.06.2017 року по 27.06.2018 року була така кількість робочих днів: червень 2017 року 19 днів; липень 2017 року 21 день; серпень 2017 року 22 дня; вересень 2017 року 21 день; жовтень 2017 року 21 день, листопад 2017 року 22 дня; грудень 2017 року 20 днів; січень 2018 року 21 день; лютий 2018 року - 20 днів; березень 2018 року 21 день; квітень 2018 року 20 днів; травень 2018 року 20 днів, червень 2018 року 20 робочих днів. А всього за цей період було 268 робочих днів.

У зв'язку з вищезазначеним розрахунок середнього заробітку повинен бути проведений шляхом множенням кількості робочих днів за зазначений період на середньоденну заробітну плату за останні два місяці роботи.

Згідно довідки про доходи № 532 від 15.06.2018 середньоденний заробіток ОСОБА_1 складає 497 грн.73 коп.

За період з 02.06.2017 року по 27.06.2018 року пройшло 268 робочих дня, отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 133391,64 грн. (268 робочих дня х 497,73 грн.), який і підлягає стягненню з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1

Оскільки розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обовязкових платежів, то при виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, роботодавець має право здійснити відрахування податків та обовязкових платежів передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

А тому, суд вважає, за необхідне стягнути з ПАТ «Азот» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ЗУ «Про оплату праці», ст.ст. 3, 4, 94, 115, 116, 117, 233, 238, 237-1 КЗпП, правовими позиціями ВСУ, рішенням КСУ № від 15.10.2013 № 9- рп/2013, ст.ст. 77, 78 ГК України, ст. 176 ЦК України, ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 141, 174, 209 -223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Азот» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азот» (18014, м. Черкаси, вул. Холодного Яру, 72, Код ) на користь ОСОБА_1 (18021, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) заробітну плату в сумі 22423 грн. 53 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 133391грн. 64 коп. з відрахуванням всіх необхідних обовязкових податків та платежів.

Рішення по заробітній платі в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азот» судовий збір в дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Повний текст рішення складено 03 липня 2018 року

Головуючий: ОСОБА_3