Провадження № 2-о/484/108/18
Справа № 484/2941/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Шикері І.А.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Первомайська міська рада Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - матірю ОСОБА_3 по вул. Павла Тичини, 38 в м. Первомайську Миколаївської області з 01 січня 2009 року до часу відкриття спадщини, до 01 грудня 2009 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.12.2009 року померла її мати ОСОБА_3. Останній рік свого життя мати через похилий вік почала хворіти, втрачати память, в звязку з чим вона перевезла її до себе у м. Первомайськ. Тобто, постійним місцем проживання померлої ОСОБА_3 було м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Павла Тичини, 38. В день смерті матері вона перевезла її до с. Петрівка Тарутинського району Одеської області, де і поховала. Після смерті матері вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом їй було розяснено, що нею пропущено 6-ти місячний строк прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду, в звязку з чим вона звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявниця та її представник ОСОБА_4 вимоги, викладені у заяві, підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечувала.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що останній рік свого життя через хворобу померла ОСОБА_3 постійно проживала у своєї доньки ОСОБА_2 в м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Павла Тичини, 38.

Вислухавши пояснення заявниці, представника заявниці, показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 201777 від 01.12.2009 року, виданого виконавчим комітетом Петрівської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області, ОСОБА_3 померла 01.12.2009 року в с. Петрівка Тарутинського району Одеської області (а.с.6).

Згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.06.2012 року встановлено факт, що ОСОБА_3, яка померла 01.12.2009 року в с. Петрівка Тарутинського району Одеської області, приходилася матірю ОСОБА_2 дівоче прізвище «Касап», ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до ксерокопії актового запису про смерть, ОСОБА_3, яка померла 01 грудня 2009 року у віці 76 років, до моменту смерті проживала по вул. Зелений кут, 24 в с. Петрівка Тарутинського району Одеської області. Факт смерті підтверджується остаточним лікарським свідоцтвом про смерть № 408 від 01 грудня 2009 року, виданим Тарутинською центральною районною лікарнею Одеської області (а.с. 42,46).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 31.08.2018 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 01.12.2009 року, не заводилася (а.с.56).

Натомість, у наданій заявницею довідці квартального комітету м. Первомайська № 65 зазначено, що померла ОСОБА_3 через хворобу з 01 січня 2008 року та до дня смерті 01.12.2009 року проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з померлою на день смерті за вказаною адресою проживала її донька ОСОБА_2І (а.с.10).

Дану довідку суд розцінює критично, оскільки доказом постійного проживання, відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, є певний перелік письмових документів, серед яких є паспорт спадкоємця з відміткою про реєстрацію його місця проживання та довідка з органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем.

Показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд також розцінює критично, оскільки дані свідки дали протирічиві показання як щодо моменту відїзду заявниці з померлою матірю до с. Татутине, так і щодо моменту смерті.

Таким чином, доводи заявниці та її представника про те, що померла ОСОБА_3 з 01 січня 2009 року та на день смерті постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із заявницею, а у день смерті заявниця перевезла матір до с. Петрівка Тарутинського району Одеської області для поховання, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні як такі, що протирічать переліченим вище доказам у справі, які обєктивно узгоджуються між собою.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст.81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, тому вони є такими, що не дозволяють встановити факт постійного проживання заявниці разом з матірю ОСОБА_3 по вул. Павла Тичини, 38 в м. Первомайську Миколаївської області з 01 січня 2009 року до часу відкриття спадщини, до 01 грудня 2009 року.

Звідси заява не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок заявниці.

Керуючись ст.ст. 80,81,89,141,259,263-268, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - матірю ОСОБА_3, яка померла 01 грудня 2009 року, по вул. Павла Тичини, 38 в м. Первомайську Миколаївської області, починаючи з 01 січня 2009 року і до часу відкриття спадщини 01 грудня 2009 року.

Понесені витрати по сплаті судового збору - віднести за рахунок заявниці.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду, через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2018 року.

Суддя: І.А Шикеря