Справа № 310/3733/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17 квітня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Уставицькій Н.М.,

за участі позивача та її представника ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, Відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради, Відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.05.2016 року по справі № 310/5970/15-ц та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21.07.2016 року, залишених без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.04.2017 року, неповнолітній ОСОБА_4 належить на праві власності 2/5 частини житлового будинку № 42 (що складають квартиру №3) по вулиці Петропавлівській в місті Бердянськ Запорізької області. Також зазначеними рішеннями 2/5 частини житлового будинку № 42 (що складають квартиру №3) по вулиці Петропавлівській в місті Бердянськ Запорізької області витребувані на користь малолітньої ОСОБА_4 з чужого незаконного володіння ОСОБА_7. У зазначеній квартирі з 2014 року зареєстровані відповідачі ОСОБА_5 (дружина ОСОБА_7В.) та ОСОБА_6 (син ОСОБА_7В.). Після набрання законної сили рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.05.2016 року та рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21.07.2016 року вона неодноразово зверталась до відповідачів з вимогою про зняття з реєстрації постійного місця проживання у зазначеній квартирі, проте до теперішнього часу відповідачі ігнорують вимоги позивача, чим створюють перешкоди ОСОБА_4 у користуванні її власністю. На теперішній час їй відомо, що відповідачі мешкають у жилому будинку №36 по вулиці Петропавлівській в місті Бердянськ Запорізької області, житловою площею 73,9 кв.м., загальною площею 83,7 кв.м., який належить на праві власності чоловіку та батьку відповідачів ОСОБА_7. Таким чином, зняття відповідачів з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, жодним чином не порушить їх прав, зокрема, прав неповнолітнього ОСОБА_6, оскільки житлова площа будинку № 36 по вулиці Петропавлівській в місті Бердянськ дозволяє зареєструвати постійне місце проживання відповідачів, та реєстрація в даному будинку буде відповідати їх постійному місцю проживання. Просила усунути перешкоди у користуванні квартирою ОСОБА_4 шляхом визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та зняття ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з реєстраційного обліку у цій квартирі.

Позивачка ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_1 (довіреність від 04.11.2017р.) у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Крім того, представник позивачки зазначила, що відповідачі по справі жодного дня не прожили в будинку, який належить неповнолітній ОСОБА_4, проте їх реєстрація у зазначеному житлі перешкоджає власнику володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Одним із відповідачів є неповнолітня особа, проте позивачкою надано докази про належність батькові цієї дитини іншого житлового приміщенням, а саме, будинку №36 по вул. Петропавлівський в м. Бердянськ, де дитина фактично і проживає, та може бути зареєстрована за місцем свого проживання.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради ОСОБА_9 (довіреність №01-0051/40 від 02.01.2018р.) в судовому засіданні пояснила, що під час рейду службою у справах дітей було виявлено, що відповідачі фактично проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, власником якого є чоловік та батько відповідачів відповідно ОСОБА_7 Було запрошено на бесіду до служби у справах дітей відповідачку ОСОБА_5, але вона до служби не зявилась. Вважає, що спірне житло належить неповнолітній ОСОБА_4, яким незаконно заволодів ОСОБА_7. Позовну заяву підтримала та не заперечувала проти її задоволення.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №310/5970/15-ц від 24.05.2016 року витребовано на користь малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, 2/5 частини житлового будинку, що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Межинського (після перейменування Петропавліська)АДРЕСА_2, з чужого незаконного володіння ОСОБА_7. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 2/5 частини житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Менжинського (після перейменування Петропавліська)АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_10, який помер 15 вересня 2013 року (на 1/15 частину), та після смерті баби ОСОБА_11, яка померла 27 квітня 2015 року (на 5/15 частин) (а.с.5-12).

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області №310/5970/15 від 21.07.2016р. рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.05.2016 року змінено виключено з його мотивувальної частини посилання суду на порушення приватним нотаріусом ОСОБА_12 вимог законодавства при посвідченні договору дарування від 09.08.2014р., р. №700, між ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_11 та ОСОБА_14 (а.с.13-18).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.04.2017р. рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.05.2016 року у незмінній частині та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2016 року залишено без змін (а.с.19-21).

Таким чином встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 належить на праві власності 2/5 частини житлового будинку № 42 (що складають квартиру №3) по вулиці Петропавлівській в місті Бердянськ Запорізької області, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №66701249 від 26.08.2016р. (а.с.22-23).

Як вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради №246/17 від 20.01.2017р., за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.26).

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сімї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є членами сімї ОСОБА_7, який був власником квартири АДРЕСА_4 відповідно до договору дарування укладеного між ОСОБА_14 та обдарованим ОСОБА_7, посвідченого 01.10.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12, р. №895. Проте рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №310/5970/15-ц від 24.05.2016р., яке вступило в законну силу 21.07.2016р., договір дарування 2/5 частин житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Менжинського (після перейменування Петропавлівська), укладений між ОСОБА_13, який діяв від імені ОСОБА_11 на підставі довіреності від 07.08.2014р., та ОСОБА_14, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12 09.08.2014 року, визнано недійсним.

Відповдачі не були та не є членом сім'ї власника неповнолітньої ОСОБА_4 по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з власником не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідачі чинять перешкоди власникові спірного житла у здійсненні ним права користування та розпорядження належним їй на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, квартал 115, буд.43, ІПН НОМЕР_1) квартирою № 3 в будинку № 42 по вул. Петропавлівська (до перейменування - Менжинського) у м. Бердянську Запорізької області та визнати ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_7) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_7) такими, що втратили право користування квартирою № 3 в будинку № 42 по вул. Петропавлівська (до перейменування Менжинського) у м. Бердянську Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_15