Провадження № 2/760/3583/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Каліщук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,
21.08.2017 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 30.09.2015 вона та відповідач ОСОБА_4 перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві.
Від шлюбу подружжя дітей та спільного майна не має.
Розірвати шлюб просить посилаючись на те, що чоловік не має бажання повноцінно працювати та заробляти кошти, а їхнє фінансове забезпечення залежить від їх батьків, при цьому відповідач не дає їй можливості влаштуватись на постійну роботу.
Крім цього, відповідач не бажає створити повноцінну сім'ю, оскільки не має бажання народити дитину.
Таким чином, позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам.
В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
З огляду на належне повідомлення відповідача, суд керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін, ухваливши заочне рішення, проти чого не заперечує позивач згідно поданої заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебуває з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2015, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № НОМЕР_1 від 17.05.2017.
Як зазначила позивач, подальше сімейне життя сторін неможливе, оскільки відповідач не має наміру створювати повноцінну сім'ю, а саме займає негативну позицію щодо народження дитини, крім того, відповідач не дає змоги позивачу реалізувати себе, а саме влаштуватись на постійну роботу, хоча сам не може повноцінно забезпечити родину і фінансово залежить від батьків.
А тому, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не представлено жодних доказів на спростування доводів позивача.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити.
З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст ст. 12-13, 141, 206, 259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати з оплати судового збору в сумі 640 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя В.В. Лазаренко