ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1446/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М. розглянувши заяву представника позивача ПАТ „КИЇВЕНЕРГО - Сапсай О.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ „КИЇВЕНЕРГО" до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків за актом правопорушень, заборгованості за користування електроенергією, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ПАТ „КИЇВЕНЕРГО" до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків за актом правопорушень, заборгованості за користування електроенергією.

22 травня 2018 року представник позивача ПАТ „КИЇВЕНЕРГО - Сапсай О.В. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на дачний будинок АДРЕСА_1, який належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору-купівлі продажу дачного будинку від 18.08.2008.

Звертаючись до суду із заявою вважає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а невжиття заходів забезпечення позову призведе до втрати можливості захиститиправо власності позивача у межах розгляду справи.

Заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Та залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ст. 153 ЦПК України).

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.( ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб, (п. 1, ч. 1, ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Однак, відповідно до п. 4 вищевказаної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Однак відповідно до поданих до суду матеріалів заяви, представник позивача не надав належних доказів, щодо реєстрації у встановленому законом порядку та належності на час розгляду справи на праві власності вказаного дачного будинку відповідачу ОСОБА_3, а надана ксерокопія договору купівлі-продажу дачного будинку від 18.08.2008 не може слугувати належним доказом підтвердження права власності майна відповідачу відповідно вимог чинного законодавства.

Враховуючи те, що для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно необхідно з'ясовувати належність майна відповідачу, суддя вважає задоволенні заяви відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ПАТ „КИЇВЕНЕРГО - Сапсай О.В. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Колесник