Постанова

Іменем України

16 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 755/13110/16-ц

провадження № 61-1248св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), БілоконьО. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду міста Києва, у складі колегії суддів: Вербової І. М., Поливач Л. Д., Поліщук Н. В., від 06 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках з 2006 року. 11 лютого 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_6 З квітня 2016 року фактичні шлюбі відносини припинені, сторони проживають окремо. Посилаючись на те, що відповідач не цікавиться життям та матеріальним забезпеченням дитини, коштів на утримання спільної доньки не надає, позивач просила суд стягнути із позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 10 000, 00 грн щомісячно.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва, у складі судді Виниченко Л. М., від 12 червня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 100, 00 грн щомісячно, починаючи з 30 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. У решті заявлених вимог - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу та зобов'язаний утримувати доньку.

РішеннямАпеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000, 00 грн, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції не врахував, що відповідач матеріально забезпечений, а тому спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі.

26 грудня 2017 року ОСОБА_5 подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року та залишити в силі заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

26 грудня 2017 року справу розподілено судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

24 січня 2018 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

16 лютого 2018 року визначено склад колегії у складі трьох суддів.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд повно і всебічно не з'ясував обставини справи. Заявник вважає, що апеляційним судом не враховано що він не має реальної можливості надавати матеріальну допомогу доньці у визначеному судом розмірі, оскільки його офіційний дохід становить 3 100, 00 грн на місяць, має на утриманні рідного діда, не заперечує сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 11 лютого 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилася донька ОСОБА_6

З квітня 2016 року фактичні шлюбі відносини припинені, сторони проживають окремо.

Встановлено, що дитина сторін по справі проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Відповідно до довідки від 30 листопада 2016 року за № 2/11 та копії трудової книжки ОСОБА_5 з 19 жовтня 2016 року працює у ФОП ОСОБА_7 на посаді фінансового директора, його заробітна плата становить 1 550, 00 грн у місяць (а.с. 31, 32).

Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів, ОСОБА_5 за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року отримував заробітну плату у 4 кварталі 2016 року у розмірі 4 600, 00 грн, дата його прийому на роботу - 19 жовтня 2016 року (а.с. 59).

З долученої до матеріалів справи довідки від 14 жовтня 2017 року за №14/10 вбачається, що ОСОБА_5 працює на підприємстві ФОП ОСОБА_7 на посаді фінансового директора з 19 жовтня 2016 року та його щомісячна заробітна плата у 2017 року становила 3 200 грн.

Також встановлено, що у власності відповідача є земельна ділянка, площею 437 кв.м. (0,0437 га), розташована по АДРЕСА_1, яка є дарунком батька ОСОБА_7 сину ОСОБА_5 згідно договору дарування земельної ділянки від 26 жовтня 2006 року (до реєстрації шлюбу з ОСОБА_4).

Крім того, на вимогу суду апеляційної інстанції надано ряд документів, підтверджуючих право власності ОСОБА_5, зокрема на мопед, земельну ділянку, автомобіль, будинок, нежитлові приміщення.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Встановивши, що ОСОБА_6перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність інших утриманців у відповідача, апеляційний суд, задовольняючи частково позов і стягуючи з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 2 000, 00 грн щомісячно, вірно виходив з того, що відповідач зобов'язаний та спроможний надавати матеріальну допомогу доньці саме у такому розмірі, вважаючи цю суму обґрунтованою, достатньою та такою, що відповідає потребам дитини.

Висновок судів про наявність у відповідача можливість надавати дочці матеріальну допомогу у розмірі по 2 000, 00 грн щомісячно є обґрунтованим та не спростований заявником.

Посилання заявника на те, що апеляційний суд прийняв до уваги, але не перевірив правдивість наданих у судовому засіданні документів, що підтверджують право власності ОСОБА_5 на мопед, земельну ділянку, автомобіль, будинок, нежитлові приміщення, не є безумовною підставою для скасування судового рішення та не знімає з батька обов'язок по утриманню рідної доньки.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача у розмірі 2 000, 00 грн щомісячно, апеляційний суд вірно врахував, що Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня 2017 року встановлено у розмірі 1 355, 00 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 1 689, 00 грн.

Крім того, станом на день перегляду справи у касаційному порядку Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 1 492, 00 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 1 860, 00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції. Апеляційним судом при вирішення справи правильно застосовано вищезазначені норми матеріального права, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 212 ЦПК України, 2004 року).

Доводи касаційної скарги та зміст оскарженого судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта