Провадження №22-ц/784/590/18
Провадження № 22-ц/784/590/18
Категорія 59 Доповідач апеляційного суду - Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

26 квітня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Крамаренко Т.В., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участі:

-представників позивача СТ «Сонячна поляна» - Канавцева В.М.,Сіденка О.В.,

-представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2018 року ухвалене під головуванням судді Черенкової Н.П., в приміщенні цього ж суду у м. Миколаєві, по цивільній справі за позовом Садівничого товариства (далі - СТ) «Сонячна Поляна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті внесків,

встановила:

28 грудня 2016 року СТ «Сонячна Поляна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків.

Позивач зазначав, що ОСОБА_4 є членом СТ «Сонячна поляна». На підставі рішення Воскресенської селищної ради Жовтневого району від 19 квітня 2004 року їй видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 810 кв.м.

Рішенням загальних зборів членів СТ «Сонячна Поляна» від 09 серпня 2014 року, яким затверджено кошторис доходів та витрат на 2014 рік, визначено розмір членських внесків для земельних ділянок на яких немає водопостачання, у розмірі 102 грн. 05 коп. за 0,01 га.

Рішенням загальних зборів членів СТ "Сонячна Поляна" від 16 травня 2015 року затверджено кошторис доходів та витрат на 2015 рік, що становив 129 грн. 67 коп. за 0,01 га.

Рішенням загальних зборів членів СТ "Сонячна Поляна" від 03 травня 2016 року затверджено кошторис доходів та витрат на 2016 рік - 118 грн. 60 коп. за 0,01 га.

Позивач вказував, що відповідач не сплачувала членські внески, тому за 2014 - 2016 роки загальна заборгованість становить 2841 грн. 24 коп., яку в добровільному порядку вона відмовилась сплатити.

Посилаючись на викладені обставини та відмову відповідача добровільно сплатити вказану заборгованість, позивач просив стягнути на його користь з ОСОБА_4 2841 грн. 24 коп. заборгованості по сплаті членських внесків та 1000 грн. витрат на юридичні послуги.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача, посилалась на безпідставність заявлених вимог, оскільки відповідач не була членом товариства.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2018 року позов СТ «Сонячна Поляна» задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2841 грн. 24 коп. заборгованості по сплаті внесків. В стягненні судових витрат та витрат на правову допомогу відмовлено.

-2-

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними в ній доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги СТ «Сонячна Поляна», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є членом СТ «Сонячна Поляна» та має заборгованість по членським внескам за період з 2014-2016 роки.

Висновок суду відповідає підпункту «з» пункту ст. 28 Статуту СТ «Сонячна поляна», затвердженого Виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради депутатів від 24 квітня 2001 року за № 110, зі змінами від 21 серпня 2013 року, відповідно до якого члени товариства зобов'язані своєчасно сплачувати вступні внески, членські та цільові внески у розмірах та в строки, установлені зборами членів товариства.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення загальних зборів членів СТ «Сонячна поляна» Жовтневого району Миколаївської області від 29 травня 2004 року, затвердженого у формі протоколу, ОСОБА_4 прийнята в члени цього товариства і в її користування виділена земельна ділянка площею 810 кв. м. (а.с.20-22).

Це рішення загальних зборів відповідач не оскаржувала та воно є чинним.

Згідно ксерокопії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення 11 сесії 23 скликання Воскресенської селищної ради від 22 грудня 2001 року, земельна ділянка площею 0,081 га передана ОСОБА_4 у власність для ведення садівництва. Цей акт 19 квітня 2004 року зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди земля за №161 (а.с.82).

Рішеннями загальних зборів членів СТ «Сонячна поляна» від 09 серпня 2014 року, від 16 травня 2015 року та від 03 травня 2016 року затверджені кошториси доходів і витрат та визначені розміри членських внесків для користувачів (власників) земельних ділянок без водопостачання за 0,01 га: у 2014 році -102 грн. 50 коп.; у 2015 році - 129 грн. 67 коп. і 2016 році - 118 грн. 60 коп. (а.с.23-32).

Згідно довідки СТ «Сонячна поляна» від 23 грудня 2016 року ОСОБА_4 членські внески за 2014 - 2016 роки не сплачувала, а тому у неї виникла заборгованість у розмірі 2841 грн. 24 коп., яку вона сплатити відмовилась.

Встановивши вищенаведені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення на користь СТ «Сонячна поляна» із ОСОБА_6 2841 грн. 24 коп. заборгованості по сплаті членських внесків. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 02 червня 2014 року, ОСОБА_4 і раніше (за інші періоди) не погоджувалась сплачувати заборгованість по членським внескам (а.с.34-37).

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_4 про те, що позивач не довів належним чином членство відповідача у СТ «Сонячна поляна», а тому вона не повинна сплачувати членські внески, безпідставні, оскільки спростовуються матеріалами справи, і зокрема Державним актом на право власності відповідача на земельну ділянку в даному садівничому товаристві.

Крім того, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках. Аналогічні положення містила ст. 11 ЦПК України в редакції діючий на час подання позову.

-3-

Як встановлено, рішення загальних зборів членів СТ «Сонячна поляна» Жовтневого району Миколаївської області від 29 травня 2004 року про прийняття ОСОБА_4 в члени цього товариства, відповідачем не оскаржувалось і воно є чинним. Тому, суд першої інстанції правильно вважав вказане рішення загальних зборів правомірним.

Таким чином, висновок суду про те, що цим рішенням загальних зборів відповідача прийнято до членів товариства і в її користування виділена земельна ділянка відповідає обставинам справи та вимогам закону. А посилання представника відповідача на порушення вимог ст. 36 Конституції України та Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про громадські об'єднання» є необґрунтованим, оскільки право позивача на свободу об'єднання з іншими особами, судом не порушено та не обмежене. При цьому порушень судом норм міжнародного законодавства не встановлено.

Ті обставини, що в суді першої інстанції головуючому судді було заявлено відвід з тих підстав, що раніше нею було ухвалено рішення у спорі між сторонами у даній справи про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті членських внесків за інший період, яке відповідач вважала незаконним, самі по собі не свідчать про наявність неупередженості або необ'єктивності судді. Колегія суддів вказані підстави для відводу головуючого у справі в суді першої інстанції визнає необґрунтованими. За таких обставин, порушень норм процесуального права, які відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути враховані при апеляційному перегляді, оскільки висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди представника відповідача з висновком суду першої інстанції, з їх оцінкою.

Аналізуючи вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для скасування оскаржуваного рішення не вбачається, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосереднього до Верхового Суду у випадках та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: Т.В. Крамаренко

Л.М. Царюк

Повний текст складено 27 квітня 2018 року