Справа № 465/36/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/135/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Фейір К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» - ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 05 грудня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и л а:

04.01.2017 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» звернулося з позовом до ОСОБА_3, в якому просило стягнути з нього в порядку регрессу 9 789,24 грн. виплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 18.11.2015 року ПрАТ «АСК «Скарбниця» уклало з ОСОБА_3 договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за Полісом №АЕ/4841039. 29.07.2016 року близько 17:25 год. по вул. Любінська, 44 у м. Львові, гр. ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2. За заявою потерпілої ОСОБА_4 ПрАТ «АСК «Скарбниця» виплатило такій страхове відшкодування у розмірі 9 789,24 грн. Оскільки ОСОБА_3 умови договору страхування в частині повідомлення страховика протягом 3 днів про страховий випадок не виконав, вважає, що СК набула права стягнення виплаченого страхового відшкодування нього в порядку регресу.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» - ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що 18.11.2015 року між ПРаТ АСК «Скарбниця» та ОСОБА_3 було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до положень ст.33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов»язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Суд першої інстанції не врахував зазначені положення закону та за відсутності доказів повідомлення ОСОБА_3Ю страховика про ДТП, прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Крім того, судом не враховано, що у задоволенні позову страховика про виплату страхового відшкодування в порядку регресу може бути відмовлено лише за наявності документально підтверджених страхувальником поважних причин неможливості зробити таке повідомлення. Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин неповідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку. Відтак, вважає, що позовна вимога ПРаТ АСК «Скарбниця» про відшкодування шкоди в розмірі 9789,24 грн. в порядку регресу з ОСОБА_3 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно положень ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після виплати страхового відшкодування, страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до положень статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Тобто, статтею 33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено зобов»язання учасника дорожньо-транспортної пригоди повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду. У разі невиконання страхувальником цього обов»язку він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбачено ст. 1194 ЦК України та виплачені суми страхового відшкодування підлягають стягненню з нього страховиком порядку регресу.

Судом встановлено, що 29.07.2016 року близько 17:25 год. по вул. Любінській, 44 у м. Львові гр. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, що стверджується європротоколом від 29.07.2016 року, підписаним учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Учасники дорожньо-транспортної пригоди не викликали на місце дорожньо-транспортної пригоди працівників поліції, однак склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зі схемою дорожньо-транспортної пригоди від 13.02.2015 року (європротокол) відповідно до вимог ст. 33.2. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якому ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні правопорушення, що підтвердив особистим підписом.

Матеріалами справи встановлено, що на час ДТП цивільно - правова відповідальність ОСОБА_3, як власника наземного транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_3 була застрахована у ПрАТ «АСК «Скарбниця» відповідно до договору обов»язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 18.11.2015 року, укладеного між ПрАТ «АСК «Скарбниця» та ОСОБА_3 ( поліс №АЕ/4841039).

27.09.2016 року ПрАТ СК «Скарбниця» потерпілій ОСОБА_4 за її заявою виплатило страхове відшкодування в сумі 9789,24 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №5113 від 27.09.2016 року ( відповідно до страхового акту №152/цв/16 від 27.09.2016 року).

Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відмовляючи у задоволенні позову ПрАТ СК «Скарбниця», районний суд виходив з того, що з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 29.07.2016 року вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, тобто страховий випадок мав місце 29.07.2016 року близько 17:25 год. по вул. Любінська, 44 у м. Львові та в цей же день позивачу стало відомо про такий. Крім того, 02.08.2016 року тобто на 2 (другий) робочий день, позивач отримав заяву про пошкодження транспортного засобу від постраждалої особи ОСОБА_4 та в цей же день 02.08.2016 року пошкоджений транспортний засіб був вперше оглянутий експертом ОСОБА_5, що підтверджується протоколом огляду № 1695/16 від 02.08.2017р., який у свою чергу є додатком 1 до Звіту № 1695/16 від 18.08.2016 року. При цьому зі змісту протоколу огляду слідує, що він був складений на замовлення позивача.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, як страхувальник за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_3 від 18.11.2015 року, укладеного між ПрАТ «АСК «Скарбниця» та ОСОБА_3 (поліс №АЕ/4841039) обов»язку, передбаченого ст.33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов»язкового повідомлення страховика протягом 3 днів про дорожньо-транспортну пригоду не виконав, а відтак страховик відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України набув права на відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу до нього, що не було враховано районним судом при постановленні рішення.

З наведених мотивів, рішення суду, яке ухвалене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню, позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задоволенню.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 05 грудня 2017 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» 9789,24 грн. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30.03.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_6