Справа № 621/2047/17
Пр. № 2/621/158/18
Рішення

іменем України

05 березня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Міненко Н.Є.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої злочином,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути з відповідача спричинені їй матеріальну шкоду в сумі 130641,50 грн. та моральну шкоду в сумі 100000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.12.2016 відповідач був визнаний винним у злочині, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Вказаним вироком підтверджено, що ОСОБА_2 викрав у неї майно на загальну суму 130743, 50 грн., проте оскілки їй був повернутий срібний перстень загальною вартістю 102 грн., їй завдано матеріальної шкоди у розмірі 130641 грн. 50 коп. Крім того зазначила, що їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 100000 грн. Так, їй спричинені сильні душевні страждання, які позначились на її здоровї. Також, зазначила, що в результаті злочинних дій вона була позбавлена всіх своїх збережень і опинилась у вкрай скрутному матеріальному становищі. Через це вона не мала можливості забезпечити своїй матері належне лікування, а після її смерті змушена була позичати гроші на поховання своєї матері.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, у судове засідання 05.03.2018 року не був доставлений конвоєм, причину недоставки відповідача у судове засідання не повідомлено.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 20.12.2016 у кримінальному провадженні № 621/896/16-к ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2017 року вищезазначений вирок набрав законної сили.

Судом встановлено, що 11 грудня 2015 року о 01:00 годині в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області ОСОБА_2 через вікно проник до належного ОСОБА_1 будинку №5 по вул. Путьовій, звідки повторно таємно викрав наступне майно: 1500 доларів США, що станом на 11.12.2015 року за офіційним курсом Національного банку України становило 37425 грн.; 2000 англійських фунтів стерлінгів, що станом на 11.12.2015 за офіційним курсом Національного банку України становило 70689 грн. 60 коп.; 8000 грн.; золотий ланцюжок вагою 10 г, вартістю 1085 грн. 30 коп. за 1 г, загальною вартістю 10853 грн.; золотий хрестик вагою 3 г, вартістю 1085 грн. 30 коп. за 1 грам, загальною вартістю 3225 грн. 90 коп.; мобільний телефон "Nokia X2-00", вартістю 178 грн.; мобільний телефон "Samsung", вартістю 240 грн.; срібний перстень вагою 3 г, вартістю 34 грн. за 1 г, загальною вартістю 102 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_1 майнову шкоду на загальну суму 130743 грн. 50 коп. Речовий доказ - срібний перстень вагою 3 г загальною вартістю 102 грн. повернутий потерпілій ОСОБА_1

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової ) шкоди є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів осіб, оскільки передбачене п.п. 8,9 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 1166 ЦК України, передбачає прямий зв'язок між виною особи та наслідками, які наступили у результаті неправомірних дій особи.

Як розяснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, наявності шкоди, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень.

В ч.1 ст.1166 ЦК України міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов'язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій, або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність).

Отже, суд зазначає, що вищезазначеним вироком від 20.12.2016, який набрав законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 заподіяв потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 130641 грн. 50 коп. (з урахуванням повернутого срібного персню вартістю 102 грн.) своїми неправомірними діями, між спричиненою шкодою і цими діями є безпосередній причинний зв'язок та є вина ОСОБА_2

Таким чином вимоги позивача щодо відшкодування на її користь завданої майнової шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом із тим, при визначені грошового відшкодування моральної шкоди суд повинен враховувати характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка задала моральну шкоду, якщо вона є підставою для відшкодування, а також із урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, що передбачено ч.3 ст. 23 ЦК України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд, згідно вимог ст.13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд вважає доведеним, що у звязку із протиправною поведінкою ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 та дійсно зазнала фізичних та душевних страждань, що підтверджується виписками із медичних карток позивача №№ 9.14630 та 2681 та протокол дослідження (а.с. 12-15).

Крім того, враховується характер злочину та його негативні наслідки для позивача.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З врахуванням обставин справи суд вважає за достатнє стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 гривень моральної шкоди, виходячи з принципів розумності та справедливості.

Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує їх з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог ( 60,98 %).

Керуючись п.п.8,9 ч.2 ст. 16, ч.1-4 ст. 23, ст.ст.1166,1167 ЦК України, ст.ст. 12,13, 76, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце мешкання: АДРЕСА_1, знаходиться у Харківській установі виконання покарань № 27, ІПН не відомий) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, такої, що мешкає за адресою: вул. Путьова, буд. 5 с. Зідьки Зміївського району Харківської області, ІПН не відомий, паспорт серії ММ № 118575, виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 21.01.1999 року) матеріальну шкоду у розмірі 130641 (сто тридцять тисяч шістсот сорок одна) грн. 50 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., а загалом 230 641 (двісті тридцять тисяч шістсот сорок одна) грн.. 50 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце мешкання: АДРЕСА_1, знаходиться у Харківській установі виконання покарань № 27, ІПН не відомий) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, такої, що мешкає за адресою: вул. Путьова, буд. 5 с. Зідьки Зміївського району Харківської області, ІПН не відомий, паспорт серії ММ № 118575, виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 21.01.1999 року) судовий збір в сумі 609 (шістсот девять) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання рішення 05 березня 2018 року.

Суддя В.В. Шахова