Ухвала

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 128/2876/16-ц

провадження № 61-32641св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 31 липня 2017 року у складі колегії суддів: Марчук В.С., Ковальчук О.В., Луценко В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, у якому просило стягнути кредитну заборгованість та звернути стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04 липня 2017 року клопотання представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задоволено, позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовна заява підписана особою, яка не має повноважень на ведення справи, а тому її слід залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 207 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення).

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 31 липня 2017 року ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04 липня 2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої висновки апеляційний суд обґрунтовував тим, що рішенням правління ПАТ «ОТП Банк» від 31 серпня 2015 року № 249 юрисконсультів ВарвянськуО. М. та Лобачевського А. В. уповноважено представляти інтереси банку згідно із довіреностями за встановленою формою.

У серпні 2017 року представник ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просила скасувати ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 31 липня 2017 року та залишити в силі ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 04 липня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Статтею 338 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 частини першої Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

31 травня 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Касаційну скаргу подано і касаційне провадження за нею відкрито за правилами ЦПК України у редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення.

За змістом пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13 - 18, 20, 24 - 29, 31 - 33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Проте особа оскаржила в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, яка подальшому провадженню у справі не перешкоджала і не могла бути предметом касаційного перегляду.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-116 цс16.

Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2017 року касаційне провадження у цій справі відкрито на ухвалу апеляційного суду про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, яка не перешкоджає подальшому провадженню у справі, отже вона не є предметом касаційного оскарження (пункт 2 частини 1 статті 324 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення), тому касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 31 липня 2017 року слід закрити.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 31 липня 2017 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат