Справа № 212/1096/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю: секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу № 212/1096/18, 2/212/1238/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

встановив:

Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем не підтримує з березня 2016 року, спільне господарство не ведуть. Підставою для розірвання шлюбних відносини стало те, що за роки спільного проживання зявилися суттєві розбіжності в їх характерах, протиріччя в поглядах на життя, при вирішенні сімейних питань, через що виникали конфлікти, які поступово призвели до втрати взаєморозуміння та почуттів любові.

Позовна заява надійшла до суду 21.02.2018 року, справа підсудна Жовтневому районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому ухвалою від 13.03.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначена до підготовчого судового засідання.

У підготовче судове засідання позивач надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Крім того зазначає, що припинення шлюбних відносин стало з причин розбіжностей в характерах та втрати почуття любові.

Відповідач також звернулася до суду з заявою, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає, але вказує підставу припинення шлюбних відносин це зловживання позивачем спиртними напоями. Після розірвання шлюбу просить повернути їй дошлюбне прізвище Шворак.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 060991 в матеріалах справи (а.с.8), ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Шворак) ОСОБА_5 уклали шлюб 01 грудня 2006 року, який зареєстровано Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 872.

Від шлюбу подружжя мають одного неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 9).

Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, проживають окремо з березня 2016 року. Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбних відносини стало те, що за роки спільного проживання зявилися суттєві розбіжності в їх характерах, протиріччя в поглядах на життя та при вирішенні сімейних питань, через що виникали конфлікти, які поступово призвели до втрати взаєморозуміння та почуттів любові.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 77-81, 141, 142, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 01 грудня 2006 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 872, від якого мають одну неповнолітню дитину - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС повернути ОСОБА_3 її дошлюбне прізвище Шворак.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Покровському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову на підставі квитанції № 219631677 від 16.02.2018року, що становить 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя: О. Н. Борис