Справа №766/3094/18
УХВАЛА

02.04.2018

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючий суддя Гаврилов Д.В., секретар Рєпа А.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 Ехрама Абдулаєвича на дії державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Представник скаржника звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, в якій просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 05.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 54831943;

- визнати незаконними дії державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо винесення ним постанови від 05.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження №54831943 про стягнення суми боргу яка не відповідає виконавчому документу;

- зобов'язати Суворовський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області винести постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом виданим 25.09.2017 року Херсонським міським судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат і витрат пов'язаних з розглядом справи 3389 гривень.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 до Суворовського РВ ДВС були подані виконавчі листи, видані 25.09.2017 року Херсонським міським судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу за договором безпроцентної позики в розмірі 7364,64 доларів США, еквівалент 202453,84 грн., а також судових витрат і витрат пов'язаних з розглядом справи в сумі 3389 грн. У винесеній постанові про відкриття виконавчого провадження №54831943 вказана сума стягнення коштів лише у розмірі 1485,05 грн., тобто лише витрати пов'язані з розглядом справи, а суму судового збору в розмірі 1904,31 грн. не зазначено. На підставі викладеного скаржник вважає винесену постанову незаконною, оскільки вона суперечить змісту виконавчого документа на виконання якого вона винесена, а тому підлягає скасуванню.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги викладені у скарзі підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Суворовського РВ ДВС в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду скарги Суворовський РВ ДВС повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заперечень щодо скарги до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог викладених у скарзі, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 74 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що 04.10.2017 року представник ОСОБА_1 звернувся до Суворовського РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області із заявою про примусове виконання виконавчого листа №766/1674/17, виданого 23.08.2017 року Херсонським міським судом Херсонської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору в сумі 1904,31 грн. та витрат, пов'язаних з явкою до суду, в розмірі 1485,05 грн.

Відповідно до постанови державного виконавця Суворовського районного ВДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області ОСОБА_2 ВП №54831943 від 05.10.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа. Проте у зазначеній постанові вказана сума стягнення коштів лише у розмірі 1485,05 грн., а суму судового збору в розмірі 1904,31 грн. не зазначено. Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов'язковими до виконання на всій території України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Згідно зі ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лиш на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Положеннями ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ч. 1 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом про виконавче провадження заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, до яких, зокрема, віднесено виконавчі листи, що видаються судами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що винесена державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження суперечить змісту виконавчого листа на виконання якого вона винесена, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладені обставини та приймаючи до уваги норми ЗУ "Про виконавче провадження", суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог скаржника щодо визнання незаконною постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 54831943 в частині визначення суми боргу за виконавчим документом.

В частині вимог скарги щодо зобов'язання Суворовського РВ ДВС винести постанову про відкриття виконавчого провадження з урахування вірної суми стягнення в розмірі 3389 гривень, суд виходить із того, що відповідно до положень ч. 2 ст. 451 ЦПК України у випадку встановлення обґрунтованості скарги суд зобов'язує державного виконавця усунути допущене порушення. Тому скарга в цій частині є також обґрунтованою.

Щодо вимоги про визнання незаконними дій державного виконавця Суворовського РВ ДВС щодо винесення ним постанови від 05.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження №54831943 із зазначенням суми боргу, яка не відповідає виконавчому документу, суд дійшов висновку, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки дана вимога фактично дублює вимогу про визнання постанови незаконною. Дії виконавця по відкриттю виконавчого провадження набули свого зовнішнього вираження у винесеній ним постанові, в даному випадку дії і прийняте рішення є нерозривно повязаними. Отже, в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 від 05.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 54831943 в частині визначення суми боргу за виконавчим документом.

Зобовязати Суворовський районний відділ державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області винести постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 766/1674/17, виданим 25.09.2017 року Херсонським міським судом Херсонської області, про стягнення з ОСОБА_3 (м. Херсон, вул. Покришева, буд. 53, корпус № 4, кв.95) на користь громадянина ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ) судових витрат і витрат повязаних з розглядом справи в розмірі 3389 гривень.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4