Номер провадження: 22-ц/785/41/18
22-ц/785/40/18
Номер справи місцевого суду: 495/364/17
Головуючий у першій інстанції Мишко В.В.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Кононенко Н.А.,
За участю секретаря судового засідання: Цихиселі Л.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційні скарги заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі (грошовому забезпеченню) в розмірі 516 747 (п`ятсот шістнадцять тисяч сімсот сорок сім) гривень 10 (десять) копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 5 167 (п`ять тисяч сто шістдесят сім) гривень 47 (сорок сім) копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, заступник військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить суд скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року та провадження у справі закрити.

В свою чергу, не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 , також, подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить суд скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року в частині стягнення з військової частини заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в розмірі 516 747 грн. 10 коп., стягнення судового збору та закрити в цій частині провадження у справі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв`язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди за відповідний період проходження ним військової служби в органах військової прокуратури Генеральної прокуратури України на посаді військового прокурора Болградського гарнізону Південного регіону України.

Відповідно ст. 15 ЦПК України ( чинної на момент розгляду справи) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України ( у новій редакції), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно з ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці судам роз`яснено, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).
Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ, судам роз`яснено, що за змістом частини першої статті 2, пункту 2 частини першої статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Статтею 19 ч. 1 п.2 КАС України( чинної на момент розгляду справи) передбачено, що компетенція адміністративних судів - поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно ст. 4 ч. 1 п. 17 КАС України ( чинної на момент розгляду справи) публічна служба є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними Положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно - правовими актами.

Згідно ст.40 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України Про Збройні Сили України, Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей, у тому числі Закону України Про Державну прикордонну службу України від 03 квітня 2003р., а також Положенням про проходження військової служби громадянами України в Державній прикордонній службі України.

Відповідно матеріалів справи, ОСОБА_1 з 04.12.2000 року по 15.12.2010 року проходив військову службу в органах військової прокуратури Генеральної прокуратури України на посаді військового прокурора Болградського гарнізону Південного регіону України, відповідно приймався та звільнявся з роботи Генеральним прокурором України, та водночас військова частини НОМЕР_1 , також на правах статусу роботодавця, забезпечувала ОСОБА_1 заробітною платою.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Військова частини НОМЕР_1 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди.

Таким чином, предмет позову є стягнення грошових сум, які виникли з приводу проходження та звільнення з публічної служби, тобто порядок виниклого публічно правового спору регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, тому відповідно до ст. 19 КАС України, розгляд цієї справи має бути проведений в межах адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Про порушення правил юрисдикції загальних судів, було зазначено в обох апеляційних скаргах.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

При цьому, необхідно роз`яснити ОСОБА_1 , що він не позбавлений можливості звернутися до суду з вказаним позовом у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно ст. 141 ЦПК України провести розподіл судових витрат, стягнувши за рахунок держави на користь Військової частини НОМЕР_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5683 грн. 47 коп. та на користь Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 8526 грн. 33 коп., у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України « Про судовий збір» із змінами, внесеними згідно із Законом № 2268-VIII від 18.01.2018 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року - скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди закрити.

Стягнути за рахунок держави на користь Військової частини НОМЕР_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5683 грн. 47 коп.

Стягнути за рахунок держави на користь Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 8526 грн. 33 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра
Судді: Л.А. Гірняк
Н.А. Кононенко

Повний текст судового рішення складено 02.04.2018 року