07.11.2018 Справа № 363/5032/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді: Баличевої М.Б., секретаря судового засідання Рибки І.Є., представника позивача Мавроді О.Ю., представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просив у рахунок заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 153 062, 46 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 4 013 969, 03 гривень) за Кредитним договором №014/9408/74/77137 від 17.09.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки : домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яке складається із житлового будинку (брус), загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею -30,3 кв.м.; (літера за планом земельної ділянки) : «А», погріб - літера «Б», сарай - літера «в», убиральня - літера «Г», навіс - літера «Д»; та земельної ділянки, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,0825 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташоване зазначене домоволодіння, що належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом реалізації їх на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу, позивач просив встановити на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Також просив, стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма юридичними правами та обов'язками Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до п. 1.3 Статуту. Відповідно до Кредитного договору № 014/9408/74/77137 від 17.09.2008 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано гр. ОСОБА_4 кредит у сумі 131 000 доларів США строком до 17.09.2028 року із сплатою 13,85 % річних, а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Перед укладанням та підписання договору, ОСОБА_4 звернувся до Банку із заявою - анкетою н отримання кредиту,, де в графі «1. Відомості про кредит» власноручно зазначив відповідну суму кредиту, яку має намір отримати та обрав валюту долари США. Кредитор, відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору, надав Позичальнику кредитні кошти, а Позичальник зобов'язався отримати кредитні кошти, використати їх за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії відповідно до умов Кредитного договору та Тарифів Кредитора, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Виконання всіх та окремих зобов'язань Позичальника за Кредитним договором забезпечується іпотекою нерухомості, визначеною п. 1.1.3 Кредитного договору. Позичальник зобов'язався виконати вимоги кредитора у зазначені в Кредитному договорі строки, а у разі їх невиконання, Кредитор має право звернути стягнення за Іпотечним договором або вжити інші заходи для стягнення заборгованості Позичальника. Отже, з укладанням Кредитного договору у Позичальника виник обов'язок повернути кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та розмірах встановлених редакцією Графіка погашення , у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотки та пеню. В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору, між Кредитором та ОСОБА_4 було укладено Договір іпотеки, який був зареєстрований в реєстрі за № 5640 від 17.09.2008 року, відповідно до умов якого, виконання зобов'язань за Кредитним договором № 014/9408/74/77137 від 17.09.2008 року забезпечено нерухомим майном, а саме: домоволодінням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яке складається із житлового будинку (брус), загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею -30,3 кв.м.; (літера за планом земельної ділянки) : «А», погріб - літера «Б», сарай - літера «в», убиральня - літера «Г», навіс - літера «Д»; та земельної ділянки, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,0825 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташоване зазначене домоволодіння, що належить на праві власності Луцюк Р.Л. Оскільки, відповідач не виконує умови вищевказаного Кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 18.09.2017 року заборгованість по кредиту складає 128 654, 14 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 3 373 875, 83 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 19 606, 26 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 514 162, 13 грн. Окрім того, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 18.09.2017 року заборгованість по сплаті відсотків становить 153 062, 46 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 4 013 969, 03 грн., в тому числі прострочена заборгованість по сплаті відсотків 153 013, 64 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 4 012 688, 76 грн. Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що на теперішній час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань перед позивачем, а також не вживає жодних заходів щодо погашення боргу, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав з викладених в позові підстав, просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю, надали письмові заперечення проти позову та просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав наведених в письмових запереченнях. Заявили клопотання про застосування спливу строку позовної давності.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала на адресу суду письмові пояснення по справі в яких просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 17 вересня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 014/9408/74/77137, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 131 000 доларів США зі сплатою 13,85 % річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 17 вересня 2028 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 17 вересня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки до кредитного договору № 014/9408/74/77137 від 17.09.2008 року, відповідно до якого в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором № 014/9408/74/77137 від 17.09.2008 року забезпечено нерухомим майном, а саме: домоволодінням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яке складається із житлового будинку (брус), загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею -30,3 кв.м.; (літера за планом земельної ділянки) : «А», погріб - літера «Б», сарай - літера «в», убиральня - літера «Г», навіс - літера «Д»; та земельної ділянки, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,0825 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташоване зазначене домоволодіння, що належить на праві власності ОСОБА_4

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма юридичними правами та обов'язками Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до п. 1.3 Статуту, копія якого долучена до матеріалів вказаної цивільної справи.

Крім того, ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у 2009 році зверталося до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору, стягнення заборгованості і звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.05.2011 року залишено без розгляду в частині вимог про розірвання кредитного договору № 014/9408/74/77137 від 17.09.2008 року та звернення стягнення на належні ОСОБА_4 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,0825 га, розташовану за тією ж адресою та звернення стягнення на належну майновим поручителям ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.03.2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/9408/74/77137 від 17.09.2008 року, а саме: 128 878, 61 доларів США непогашеної частини тілу кредиту; 48 237, 18 доларів США заборгованості зі сплати відсотків; 3 584, 79 доларів США пені за прострочення сплати кредиту; 48 237, 18 доларів США пені за прострочення сплати відсотків та судові витрати в розмірі 1 820 грн. В решті позову відмовлено.

Постановою від 25.05.2015 року про закінчення виконавчого провадження, яка винесена старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-510 від 20.04.2011 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу 416101, 03 грн.

Сума коштів, отриманих від виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва за виконавчим листом від 20.04.2011 року № 2-510 за кредитним договором, була недостатньою для задоволення вимог кредитора в повному обсязі.

У зв'язку з існуванням частини непогашеної заборгованості за кредитним договором Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення з боржника неповернутої суми тіла кредиту та передбачених кредитним договором процентів за користування коштами, а також пені за несвоєчасне виконання його умов.

Враховуючи, що заборгованість за договором вже була стягнута на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16.03.2012 року, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в даному позові просить стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за нарахованими процентами в тому розмірі, яка не була стягнута за попереднім рішення.

Позивачем у відповідності до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" було направлено до ОСОБА_4 претензію - повідомлення (вимогу) від 15.06.2009 року за № 09-14-01/955 про порушення зобов'язання за договором № 014/9408/74/77137 від 17.09.2008 року.

Тобто, визначений термін повернення кредиту частинами до 17.09.2028 року, був змінений кредитором на повернення всією сумою в термін 30 днів з моменту отримання вимоги.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У пунктах 9.1, 9.2, 16.1, 16.2, 16.4 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань за цим договором та/або умов договору іпотеки, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому вищевказаними пунктами цього договору.

Згідно з вимогами кредитного договору за наявності прострочення виконання основного зобов'язання в обумовлений сторонами строк ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов'язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

Суд приходить до висновку, що в разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов'язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов'язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від під час виконання судового рішення.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за відсотками у тому числі просточеної заборгованості по сплаті за відсотками не підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір від 17.09.2008 року припинив свою дію після направлення 15.06.2009 року ОСОБА_4 письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості.

Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту.

Вищевикладене також узгоджується з правовою позицією Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 року у справі № 564/2911/15-ц провадження № 61- 2404 св 18.

Крім того, суд не залишає поза увагою клопотання представника відповідача про застосування позовної давності, однак, суд вважає за необхідним відмовити у задоволені даного клопотання, оскільки підставою для відмови у позові є його недоведеність та необґрунтованість.

Таким чином, судом встановлені фактичні обставини у справі, досліджені докази і надана їм правова оцінка, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з вищевикладених обставин та недоведеністю і необґрунтованістю позовних вимог.

Керуючись ст. ст.4, 10-13, 258-268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16 листопада 2018 року.

Головуючий: М.Б. Баличева