Справа № 127/7027/18
Провадження 2/127/1250/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення частки у спільній власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення частки у спільній власності, у якому просить:1) припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1. 2) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1. Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України з наступних підстав. Як вбачається із позовної заяви, остання містить одну позовну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру. Згідно із доданої квитанції №0.0.999328629.1 позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено 2 000 грн. судового збору. Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.). Згідно ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358 . У відповідності до п. п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Також, згідно вимог даної Постанови, оцінка обєкта для цілей оподаткування здійснюється субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка обєктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на обєкти інтелектуальної власності». Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). З огляду на те, що позовна заява хоча і містить ціну позову, однак відсутні докази на підтвердження її розміру (звіт про оцінку майна), а відтак відсутня можливість перевірити відповідність закону розміру судового збору, який сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом про позбавлення частки у спільній власності. Вказані обставини свідчать, що позовну заяву позивачем подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху. Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Керуючись ст. 175.177. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення частки у спільній власності, - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків - протягом 5 днів з дня отримання позивачем копії ухвали. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: