АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/5628/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Заришняк Г.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року, ухвалене у складі судді Трусової Т.О. в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на те, що з 20 квітня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася дочка ОСОБА_3. Рішенням суду від 16 листопада 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачу доводиться самостійно нести усі матеріальні витрати на дитину, забезпечувати її одягом, харчуванням, ліками, а відповідач зустрічей з позивачем та дитиною уникає, жодної матеріальної допомоги не надає. Згоди з приводу матеріального утримання дитини між ними не досягнуто. Відповідач має реальні заробітки, його доходи є значними, інших неповнолітніх дітей він не має, а тому аліменти він нікому не сплачує.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 вересня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Посилається на те, що визначена судом сума становить 930 грн. і є недостатньою, враховуючи ті витрати, які необхідні для дитини даного віку, крім того, ОСОБА_4 потребує додаткових витрат для свого розвитку, оскільки являється дитиною з інвалідністю, має вроджені вади слуху. Зазначає, що відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров'я дозволяє працювати, враховуючи інвалідність спільної дитини, аліменти у розмірі 2000 грн. є співмірними з можливостями відповідача та допустимими для їх стягнення. Крім того, у відповідача наявні матеріальні ресурси для подорожей за кордон, про що він сам зазначає в листі адресованому Службі у справах дітей Мелітопольської державної адміністрації. Судом безпідставно занижено розмір аліментів, не враховано матеріальний стан платника аліментів, відсутність боргових зобов'язань, стан його здоров'я, який не виключає працездатність відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Посилається на те, що з 20 квітня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народилася дочка ОСОБА_3. Рішенням суду від 16 листопада 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачу доводиться самостійно нести усі матеріальні витрати на дитину, забезпечувати її одягом, харчуванням, ліками, а відповідач зустрічей з позивачем та дитиною уникає, жодної матеріальної допомоги не надає. Згоди з приводу матеріального утримання дитини між ними не досягнуто. Відповідач має реальні заробітки, його доходи є значними, інших неповнолітніх дітей він не має, а тому аліменти він нікому не сплачує.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, де отримує соціальну пенсію інваліда з дитинства ІІІ групи, яка з 01.01.2018 року становить 2 109,84 грн. Доказів на підтвердження наявності у відповідача інших доходів суду не надано.

Інших неповнолітніх дітей та утриманців у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на дитину в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що є мінімально необхідним для утримання дитини (з урахуванням рівності обов'язків обох батьків щодо утримання дитини).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановленого розміру аліментів на дитину та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

20.04.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 рокуу подружжя народилася дочка ОСОБА_4.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.11.2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Судом не ухвалювалось рішення щодо визначення місця проживання дитини і доказів на підтвердження проживання доньки з батьком суду не надано.

Судом встановлено, що на підставі заяви відповідача, поданої за місцем отримання ним пенсії, здійснюється відрахування аліментів на дитину на користь позивача.

Наведені обставини дають підстави вважати, що після розірвання шлюбу дочка залишилася з матір'ю, яка і несе усі витрати на її утримання, а саме: харчування, навчання, одяг, лікування тощо.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, де отримує соціальну пенсію інваліда з дитинства ІІІ групи.

26.09.2017 року відповідач подав за місцем виплати пенсії заяву про відрахування з його пенсії аліментів на дитину в сумі 560 грн., проте такий розмір аліментів є меншим від законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вбачається, що починаючи з жовтня 2017 року з пенсії відповідача відраховуються аліменти на дитину, проте кошти, які направляються за зареєстрованим місцем проживання позивача, повертаються з відміткою: «закінчення терміну зберігання».

За умовами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 СК України).

Згідно відомостей, наданих Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та ДПІ Дарницького району ГУ ДФС у м. Києві, у 2017 році джерелами доходів ОСОБА_2 були соціальна пенсія в розмірі 1397 грн., інші соціальні виплати, сума яких склала 400 грн., та заробітна плата, отримана в ТОВ «Еко», в загальному розмірі 9 809,25 грн.

Таким чином,доведений належними доказами середньомісячний дохід відповідача в 2017 році становив 2 247,77 грн. (1 397х12)+400+9 809,25)/12).

За наявними даними з 01.01.2018 року розмір соціальної пенсії відповідача збільшився і становить 2 109,84 грн.

Доказів на підтвердження наявності у відповідача інших доходів суду не надано.

Судом встановлено, що інших неповнолітніх дітей та утриманців у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться.

Оскільки обидві сторони мають вроджені вади слуху (є слабочуючими), і їх дочка ОСОБА_3 також народилася з порушенням слухової функції, інвалідність відповідача суд вірно не взяв до уваги як обставину, що повинна враховуватися при визначенні розміру аліментів.

За умовами ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня -1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що є мінімально необхідним для утримання дитини (з урахуванням рівності обов'язків обох батьків щодо утримання дитини).

Доводи апеляційної скарги, що відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров'я дозволяє працювати, колегія суддів не приймає до уваги.

Доказів на підтвердження наявності у відповідача інших доходів, крім тих, які встановлені судом згідно відомостей, наданих Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та ДПІ Дарницького району ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до статей 77-78 ЦПК України позивачем не надано до суду першої та апеляційної інстанцій.

Твердження позивача, що у ОСОБА_2 наявні матеріальні ресурси для подорожей за кордон, колегія суддів не приймає до уваги, як підставу для збільшення розміру аліментів на дитину, оскільки вони не підтверджують конкретний розмір доходу відповідача та джерела доходів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду щодо визначення розміру аліментів на утримання дитини не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з рішенням суду в частині розміру судового збору стягнутого з ОСОБА_2.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду 14 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 грн.

Враховуючи вищевикладене, розмір судового збору, який підлягав до сплати за подачу позовної заяви становив 640 грн. (1600 грн.х0,4).

Рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

За встановлених обставин рішення суду належить змінити в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ стягувача 26255795, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір стягувачем є Державна судова адміністрація України»), який підлягав сплаті за подачу позовної заяви.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 04 липня 2018 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Заришняк Г.М.