Справа № 585/4600/17
Номер провадження 2-о/585/22/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючої - судді Машини І.М.,

при секретарі - Ковган О.В,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ромни справу № 585/4600/17 за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Коржівська сільська рада Роменського району Сумської області, приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_3, про встановлення факту батьківства,-

В С Т А Н О В И В :

04 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 01 червня 2002 року, був її батьком. Вимоги заяви мотивує тим, що 01 червня 2002 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина. Заповіту на імя заявниці батько не залишив. Під час звернення заявниці до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_3 з метою оформлення спадкових прав, остання надала консультацію про те, що у ОСОБА_1 відсутні докази, що підтверджували б, що вона є дочкою ОСОБА_4, зокрема, у її свідоцтві про народження відсутні прізвище та імя по батькові батька. Факт того, що померлий ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_1 підтверджується спільним проживанням її матері з останнім як до народження заявниці, так і після, їх спільним побутом та веденням господарства, а також утриманням дитини. Дані про це містяться в погосподарській книзі та підтверджуються довідкою Коржівської сільської ради Роменського району Сумської області. В позасудовому порядку вирішити питання щодо встановлення батьківства вирішити неможливо, в звязку з чим заявниця звернулася до суду.

В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги, викладені в заяві підтримали, посилаючись на підстави зазначені в ній.

Заінтересовані особи: представник Коржівської сільської ради Роменського району Сумської області та приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, в заявах до суду просили про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечували.

Суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 червня 2002 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-БП № 140489, виданим Андріяшівським сільвиконкомом Роменського району Сумської області 01.06.2002 року (а.с. 5).

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить, право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» (а.с. 9).

В звязку з вказаним у заявниці виникла потреба в оформленні своїх спадкових прав, перешкодою чому є відсутність у неї документів, які б підтверджували, що померлий 01.06.2002 року ОСОБА_4 був її батьком.

Так, згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_5 І-УР № 565419, виданим 20.04.1961 року Ярмолинським сіль. ЗАГС Роменського району Сумської області в графі батько записано «Іван», а мати «Онищенко Олександра Парменівна».

Факт зміни заявницею прізвища підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0 від 23.11.2017 року та свідоцтвом про одруження 1-БП № 070404, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міського управління юстиції Сумської області 27.08.2003 року (а.с. 6,7).

З копії аркушів погосподарської книги № 4 Малобубнівської сільської ради на 1964, 1965, 1966 роки вбачається, що до складу сімї ОСОБА_4 входила мати заявниці та сама заявниця (а.с. 8).

Згідно з довідкою Коржівської сільської ради Роменського району Сумської області від 23.02.2017 року № 81 спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_1, яка своєчасно прийняла спадщину. Інших спадкоємців немає, заповіт від імені ОСОБА_6 виконкомом сільської ради не посвідчувався (а.с. 10).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_4, який помер 01.06.2002 року був батьком заявниці.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

При цьому, як роз'яснює Пленум Верховного Суду України у п. 3 своєї постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги дату народження заявниці, суд вважає необхідним керуватися при розгляді даної справи нормами КпШС України.

Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і батьком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з абз. 3 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно з абз. 1 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Виходячи із змісту п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту батьківства ОСОБА_6 відносно заявниці породжує для останньої юридичні наслідки, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

За таких обставин, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 53, 55 КпШС України, ст.ст. 13, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: 42024, Сумська область, Роменський район, с. Плавинище, вул. Молодіжна, буд. 45, ІДН НОМЕР_1), заінтересовані особи: Коржівська сільська рада Роменського району Сумської області (місце знаходження: 42063, Сумська область, Роменський район, с. Коржі, вул. Паркова, буд. 10, ), приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_3 (місце знаходження: 42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Коржівська, 100/39), про встановлення факту батьківська задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, був батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: підпис...

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_9

Повне рішення складене 09.02.2018 р.