Справа № 573/404/18
Номер провадження 2/573/209/18
РІШЕННЯ

іменем України

26 квітня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Кліщ О.В.,

за участю секретаря Сітало Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко Оксана Іванівна, Відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2018 року позивачі звернулася до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Товста Білопільського району Сумської області померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно, зокрема на земельну частку (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі із земель АПТЗТ «Жовтень», яка розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району. Сертифікат на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_1 від 16 травня 1996 року, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 16 травня 1996 року № 145. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповіла сину ОСОБА_6 ОСОБА_5 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, проживала разом з ОСОБА_6 за адресою: с.Комарицьке Білопільського району Сумської області. Батько позивачів та чоловік позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с.Товста Білопільського району Сумської області. ОСОБА_6 до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, проживав разом з дружиною ОСОБА_3 та дітьми: ОСОБА_1, ОСОБА_2 в с.Комарицьке. Позивачі стверджують, що фактично прийняли спадщину після смерті батька (чоловіка), але юридично її не оформили. На даний час позивачі мають намір оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що залишилась після смерті ОСОБА_5, але з'ясувалось, що оригінал сертифікату на право власності на земельну частку (пай) був втрачений, тому нотаріус у видачі свідоцтва їм відмовила. Посилаючись на викладені обставини, позивачі вимушені були звернутися з даним позовом до суду.

11 квітня 2018 року представник за довіреністю від усіх позивачів ОСОБА_7 подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме визнати за кожним позивачем по 1/з частці право власності на земельну частку (пай).

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник за довіреністю ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилися, останній надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - Миколаївської селищної ради у судове засідання не з'явився, голова сільської ради Ігнатьєв І.А. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають.

Третя особа - Приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко Оксана Іванівна направила суду заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа Відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області свого представника в судове засідання не направили, про розгляд справи сповіщені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Враховуючи те, що сторони та треті особи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є батьком позивачів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження позивачів (а. с. 15, 19).

ОСОБА_6 з 06 жовтня 1990 року перебував у шлюбі з позивачем ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 14).

Як вбачається з заповіту від 22 жовтня 1996 року, зареєстрованого в книзі заповітів за №190, ОСОБА_5 все своє майно на випадок смерті заповіла своєму синові ОСОБА_6 (а. с. 12).

Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все їх майно.

Як вбачається з довідки Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 21 вересня 2017 року ОСОБА_5 мала право на земельну частку (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектарів на території Товстянської сільської ради, АПТЗТ «Жовтень», для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_1 від 16 травня 1996, виданий згідно розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 16 травня 1996 року, №145. Сертифікат отриманий на руки, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів. Вартість земельної частки (паю) відповідно до інформаційної довідки становить 78 606,00 грн. (а.с.11, 28).

Згідно з довідками Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року проживала разом з сином ОСОБА_6 в с.Комарицьке Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені ОСОБА_5 посвідчувався виконкомом Товстянської сільської ради за №190 від 22 жовтня 1996 року, який не змінювався і не відмінявся. Спадкоємцем на майно, що залишилося після ОСОБА_5 був син ОСОБА_6, який постійно протягом 6-ти місяців із дня її смерті, проживав у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зберігав цінні папери, користувався земельною ділянкою, проводив поточний ремонт будинку. Помер ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 року, не оформивши спадкових прав. Також в зазначеному будинку проживала дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_3 та діти: син ОСОБА_2, донька ОСОБА_1 Спадкоємцем на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6, є його дружина та діти, які постійно протягом 6-ти місяців із дня його смерті проживали у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зберігали цінні папери, користувалися земельною ділянкою, проводили поточний ремонт будинку (а. с. 13, 25).

З оголошення в газеті «Білопільщина» №133-135 від 07 жовтня 2017 року вбачається, що був загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий на підставі розпорядження Білопільської РДА від 16 травня 1996 року на ім'я ОСОБА_5, який вважати недійсним (а. с. 27).

04 січня 2018 року приватний нотаріус Бойко О.І. відмовила у видачі свідоцтва на спадкове майно ОСОБА_6, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на спадкове майно (а. с. 26).

Згідно зі статтею 534 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з зазначених вище довідок Миколаївської селищної ради після ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину її син ОСОБА_6, а після останнього фактично прийняли спадщину його дружина ОСОБА_3 та діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 26 березня 2018 року №51364874 та № 51364854 спадкові справи після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, не заводилися (а. с. 41, 42).

Таким чином, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та їх мати ОСОБА_3 як спадкоємці першої черги в порядку, визначеному ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 та їхні права на спадкове майно останнього є рівними.

На даний час позивачі мають намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), що залишилася після смерті батька (чоловіка).

Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та визнати за ними у порядку спадкування за законом після смерті батька (чоловіка) ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності за кожним на 1/3 частину земельної частки (паю), яка належала на праві власності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, розміром 3,95 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі із земель АПТЗТ «Жовтень», яка розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району. Сертифікат на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_1 від 16 травня 1996 року, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 16 травня 1996 року № 145.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2), ОСОБА_2 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (мешкає за адресою: АДРЕСА_2) до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області (, місце знаходження: 41854, Сумська область, Білопільський район, смт.Миколаївка, бульвар Свободи, буд.2), третя особа - Приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко Оксана Іванівна (місцезнаходження: АДРЕСА_3), Відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (місцезнаходження: 41800, Сумська область, м.Білопілля, вул.Старопутивльська, буд.20, ) про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності в розмірі 1/3 частини земельної частки (паю), яка належала на праві власності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, розміром 3,95 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі із земель АПТЗТ «Жовтень», яка розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району. Сертифікат на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_1 від 16 травня 1996 року, виданий на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 16 травня 1996 року № 145.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності в розмірі 1/3 частини земельної частки (паю), яка належала на праві власності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, розміром 3,95 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі із земель АПТЗТ «Жовтень», яка розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району. Сертифікат на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_1 від 16 травня 1996 року, виданий на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 16 травня 1996 року № 145.

Визнати за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності в розмірі 1/3 частини земельної частки (паю), яка належала на праві власності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, розміром 3,95 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі із земель АПТЗТ «Жовтень», яка розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району. Сертифікат на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_1 від 16 травня 1996 року, виданий на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 16 травня 1996 року № 145.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя