Справа 490/4652/15-ц Головуючий по 1 інстанції Гуденко О.А.
Провадження 22-ц/812/244/18 Доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2018р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського Апеляційного суду в складі:

головуючий суддя - Колосовський С.Ю.,

судді: Ямкова О.О., Локтіонова О.В.,

секретар судового засідання - Богуславська О.М.

за участі: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном,

встановила:

В червні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про встановлення способу виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2018 року ухваленого по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном.

У заяві зазначив, що для виконання рішення суду він звернувся до МКП «Миколаївводаканал» за новими технічними умовами з наступною розробкою проекту по перенесенню його водопроводу з-під фундаменту житлового будинку ОСОБА_2 на територію його земельної ділянки з подальшим підключенням водопроводу до магістральної труби, що розташована на території зеленої зони по АДРЕСА_1 (непарна сторона вулиці) у безпосередньої близькості їх ділянок, у існуючий вузол врізки до облаштування якого він витрачав гроші разом із батьком позивача. Але у зв'язку з відсутності згоди ОСОБА_2 йому було відмовлено у виготовленні та затвердженні технічної документації.

Посилаючись на викладене ОСОБА_4 просив встановити спосіб виконання Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2018 року, роз'яснивши можливість розробки технічної документації водопроводу (технічні умови та проект) та врізки водопроводу до існуючого вузла врізки, без згоди ОСОБА_2

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено спосіб виконання рішення суду від 26 лютого 2018 року наступним чином:

Зобов'язано ОСОБА_4 привести водопровід, що йде до житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 в м. Миколаєві у відповідність вимогам ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008року № 190, згідно розробленого ліцензованою організацією та затвердженого компетентною установою водопостачальної організації технічних умов, яку можливо виготовити та затвердити компетентною організацією без згоди ОСОБА_2 - протягом шести місяців з дня набрання цією ухвалою законної сили.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права просив її скасувати.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу, відповідач вважає ухвалу суду законною та просить у задоволені скарги відмовити, а ухвалу залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Порядок повідомлення зазначених осіб про час і місце судового засідання врегульовано главою 7 розділу 1 ЦПК.

З матеріалів справи вбачається, що судове засідання по розгляду заяви ОСОБА_4 про встановлення способу виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2018 року було призначено на 03 липня 2018 року, а згідно довідки секретаря судових засідань відбулось 09 липня 2018 року за відсутності сторін.

Даних про те, що ОСОБА_2 повідомлявся про час і місце судового засідання, в якому по суті була вирішена заява ОСОБА_4, в справі не має.

Зазначені обставини свідчать про порушення порядку вирішення питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Крім того, при вирішенні питання про встановлення чи зміну способу виконання суд повинен з'ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Так, відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тлумачення положень вищевказаної правової норми дає підстави дійти висновку, що питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду або його зміну може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об'єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Поняття спосіб та порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України.

Таким чином, задоволення відповідної заяви можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Між тим, оскаржувана ухвала не містить мотивів, з яких суд дійшов висновку щодо задоволення заяви про встановлення способу виконання рішення.

З огляду на вищенаведені мотиви ухвала суду в силу п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.374,379,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2018 року скасувати, а матеріали справи передати до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2018р.

Головуючий: Судді: