Справа № 199/8138/17
РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Шеленок С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сімєю,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді місяці 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 02 вересня 2005 року померла її матір, ОСОБА_3, про що 05 вересня 2005 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть, актовий запис №1196.

15 серпня 2006 року помер вітчим заявника, ОСОБА_4, про що 29 серпня 2006 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть, актовий запис №1557.

Заявник звернулась до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з метою отримання спадщини після смерті матері та вітчима.

03 березня 2017 року заявник отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 після смерті вітчима - ОСОБА_4, померлого 15 серпня 2006 року, у звязку з відсутністю доказів проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

06 квітня 2017 року заявник отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 після смерті матері - ОСОБА_3, померлої 02 вересня 2005 року, у звязку з відсутністю доказів факту проживання зі спадкодавцем на момент смерті.

Заявник зазначає, що з вересня 2000 року вона проживала разом зі своєї матірю та вітчимом однією сімєю за адресою: пр. Слобожанський 123/46 в м. Дніпрі, оскільки матір та вітчим були похилого віку та потребували допомоги по їх догляду, проте зареєстрована була в іншому місці тому що вважала, що після одужання матері вернеться проживати за своїм місцем реєстрації.

Разом з тим, заявник є єдиним спадкоємцем після матері та вітчима, інших спадкоємців не встановлено.

Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт проживання однією сімєю її разом з матірю ОСОБА_3 та вітчимом ОСОБА_4 понад пять років з вересня 2000 року по серпень 2006 рік.

В судове засідання заявник не зявилася її представник в судовому засіданні заяву підтримала, надала пояснення викладені в заяві та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа в судове засіданні не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомила.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 03 червня 1982 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська був зареєстрований шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, актовий запис №425, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу №3 від 24.02.2017 року.

ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_5 є рідною донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника зареєстроване 01 липня 1960 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1401.

03 червня 2005 року ОСОБА_6 уклала шлюбу з ОСОБА_7, у звязку з чим отримала прізвище ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу зареєстроване Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №217.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 28.09.1995 № 511 квартира АДРЕСА_2 знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

02 вересня 2005 року померла матір заявника, ОСОБА_3, про що 05 вересня 2005 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть, актовий запис №1196.

15 серпня 2006 року помер вітчим заявника, ОСОБА_4, про що 29 серпня 2006 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть, актовий запис №1557.

Заявник звернулась до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з метою отримання спадщини після смерті матері та вітчима.

03 березня 2017 року заявник отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 після смерті вітчима - ОСОБА_4, померлого 15 серпня 2006 року, у звязку з відсутністю доказів проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

06 квітня 2017 року заявник отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 після смерті матері - ОСОБА_3, померлої 02 вересня 2005 року, у звязку з відсутністю доказів факту проживання зі спадкодавцем на момент смерті.

Судом також встановлено, що з вересня 2000 року заявник проживала разом зі своєї матірю та вітчимом однією сімєю за адресою: пр. Слобожанський 123/46 в м. Дніпрі, оскільки матір та вітчим були похилого віку та потребували допомоги по їх догляду.

Факт проживання однією сімєю заявника з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з вересня 2000 до часу їх смерті підтверджується показами свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

В порядку окремого провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Оскільки від встановлення факту залежить виникнення цивільних прав та обовязків заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 293, 315 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: державний нотаріус Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сімєю - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сімєю понад пять років з вересня 2000 року по 15 серпня 2006 року.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент її смерті 02 вересня 2005 року.

Судові витрати покласти на заявника.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя О.Г. Скрипник