КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 376/1395/18 Суддя у суді 1-ї інстанції Ярошенко С.М.
Провадження № 22-ц/824/3173/2018 Суддя-доповідач Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: - Олійника В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулішенка Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справицивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 27 серпня 2018 року про повернення заяви позивачеві у справі за позовом ОСОБА_3 до Сквирської районної державної адміністрації Київської області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа: Шаліївська сільська рада Сквирського району Київської області, про розірвання договору оренди, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 27 серпня 2018 року позовну заяву повернуто позивачеві з підстав, передбачених ч.3 ст.185 ЦПК України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції і передачу справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 06 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків з тих підстав, що у позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; не надано відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначені докази, що підтверджують порушення прав позивача.

Також, всупереч ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно ч.4 вищенаведеної статті копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

02 серпня 2018 року на адресу суду першої інстанції надійшов супровідний лист, в якому позивач зазначає, що судовий збір ним було сплачено через офіційний веб-сайт суду та надано квитанцію про його сплату. Крім того, позивачем подана уточнена позовна заява в новій редакції.

Повертаючи ж заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Сквирського районного суду Київської області від 06 липня 2018 року.

Проте, такі висновки суду є безпідставними і не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачеві, суддя не звернув уваги, що позивач усунув недоліки і подав позовну заяву, яка відповідає вимогам ст.175 ЦПК України і тому суд першої інстанції не мав підстав для висновку про повернення заяви позивачеві.

З урахуванням наведеного, суддя, постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачеві, не звернув уваги на те, що позивач подав позовну заяву в письмовій формі, виклав зміст вимог та обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначив докази, тобто дана позовна заява належно оформлена, за формою і змістом відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, і разом з позовною заявою у липні 2018 року подав до суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1).

Крім того, за змістом ч.2 ст.185 ЦПК України строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Проте, як убачається з конверту, в якому ОСОБА_3 направлялась копія ухвали Сквирського районного суду Київської області від 06 липня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху, апелянт його не отримав, а конверт повернувся до суду першої інстанції з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». (а.с.18)

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції без належних підстав повернув позовну заяву ОСОБА_3

Відповідно до приписів п.п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Сквирського районного суду Київської області від 06 липня 2018 року про повернення заяви позивачеві скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 374, 376, 379, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 27 серпня 2018 року про повернення заяви позивачеві задовольнити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 27 серпня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач:

Судді: