Справа № 178/1321/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2018 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Берелет В.В.,

секретаря: Крисань Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавицею,-

за участю представників заявниці ОСОБА_2, ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з цією заявою, і її представники суд пояснили, що заявниця є рідною донькою ОСОБА_4, померлої 29 листопада 2002 року. 24 грудня 1998 року померла ОСОБА_4 отримала сертифікат на земельний пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Південне» та може бути успадкована у відповідності до законодавства України. Звернувшись до приватного нотаріуса Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, заявниці було відмовлено через ненадання документів, які б встановлювали факт своєчасного прийняття спадщини. Тому просить встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з лютого 2002 року по 29 листопада 2002 року.

Представник заінтересованої особи Гуляйпільська сільська рада Криничанського району Дніпропетровської області згідно заяви просить розглянути справу без їх участі.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що заявниця і ОСОБА_4 є рідними донькою та матірю. ОСОБА_7 забрала до себе матір і доглядала її до смерті.

Свідок ОСОБА_8 суду достовірно свідчить, що ОСОБА_1 проживала однією сімєю з померлою ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що сімю заявниці знає з 1970 року. Заявниця і померла ОСОБА_4 є рідними донькою та матірю. Після смерті старшої сестри ОСОБА_10 донька ОСОБА_7 забрала її до себе, доглядала матір до смерті.

Суд, вислухавши представника заявниці, свідків, дослідивши докази по справі, встановив, що заявниця проживала однією сімєю з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 по день її смерті 29 листопада 2002 року, що підтверджується довідкою №165 від 03 квітня 2018 року, виданою Гуляйпільською сільською радою Криничанського району Дніпропетровської області, в якій зазначено, що ОСОБА_1, дійсно, проживала без реєстрації за вищевказаною адресою (а.с.22). 29 листопада 2002 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ №446296, виданого виконкомом Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області (а.с.13). Крім того, ОСОБА_1 до дня смерті ОСОБА_4 здійснювала за нею догляд, вела разом з нею спільне господарство, усі витрати повязані з її похоронами понесла за власні кошти.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9 також підтвердили, що ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_11 у житловому будинку за вищевказаною адресою однією сімєю.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів.

За правилами ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини

На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Ураховуючи вищевикладене, норми діючого законодавства, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, померлої 29 листопада 2002 року з лютого 2002 року по 29 листопада 2002 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня його отримання.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 листопада 2018 року.

Суддя: ОСОБА_12

р