Справа № 206/6540/17
Провадження № 2/206/265/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі: головуючого судді: Зайченко С.В., при секретарі: Дубовик Г.Е., за участю: представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника третьої особи - ОСОБА_5, третьої особи - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконкому Самарської районної у м. Дніпрі ради до ОСОБА_4, ОСОБА_3, треті особи Центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Самарської районної у м. Дніпрі ради, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, передання дітей для подальшого влаштування та стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті Дніпрі ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнення з них аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 650,00 грн. з кожного на кожну дитину на особливий рахунок дітей у Державному ощадному банку України, передання неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, їм для подальшого влаштування.

Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідачі є батьками неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти, з 25.01.2017 року перебувають на обліку в управлінні-службі у справах дітей Самарської районної у м. Дніпрі ради, як діти з сімї, яка опинилася в складних життєвих обставинах, через ухилення батьків від виконання батьківських обовязків. Батьки дітей розлучені, з дітьми не мешкають, не працюють, ухиляються від виконання батьківських обовязків, а саме: залишили дітей на бабу, ОСОБА_6, яка повністю займається їх вихованням та утриманням, піклується про духовний та фізичний розвиток, здоровя дітей. Спеціалісти центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та управління-служби у справах дітей, з відповідачами, неодноразово проводили профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обовязків, вони були попереджені про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обовязків, однак належних висновків не зробили. Внаслідок бездіяльності та безвідповідальності батьків, небажання ними виконувати свої батьківські обовязки, створюються умови, що позбавляють дітей належного утримання, виховання та розвитку в сімейному оточенні. Виходячи з викладеного, вважали їх вимоги обґрунтованими.

Ухвалою суду від 19 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу в підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, за викладених в позовній заяві підстав, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що на протязі 2-3 років не займається утриманням та вихованням дітей. Дітей доглядає її мати ОСОБА_6 Вона не бажає виконувати своїх батьківських обовязків щодо дітей.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що своїх батьківських обовязків щодо дітей не виконує. Повністю вихованням та утриманням дітей займається їх бабуся ОСОБА_6 Він не має бажання та наміру виховувати своїх дітей.

Представник третьої особи Центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Самарської районної у м. Дніпрі ради в судовому засіданні вважала вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Третя особа ОСОБА_6 в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Також пояснила, що діти проживають разом з нею. Вона сама займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням. Відповідачі не бажають виконувати своїх батьківських обовязків. Її донька ОСОБА_3 ніде не працює, як живуть діти та на що її не цікавить. Батько дітей, також цими питаннями не переймається.

Неповнолітня ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що проживає разом з братом та бабусею. Її матеріальним забезпеченням та вихованням займається тільки бабуся ОСОБА_6

Малолітній ОСОБА_8 в судовому засідання пояснив, що проживає разом з бабусею. Батьки про нього не піклуються.

Суд, заслухав доводи сторін, третіх осіб, прокурора, думку дітей, дослідив письмові докази по справі та давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про охорону дитинства" держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія 1-КИ №118699 від 27 квітня 2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська матірю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_7 ( дошлюбне Герсимова) ОСОБА_9, а батьком ОСОБА_4 (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія 1-КИ №077974 від 18 липня 2006 року, виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції матірю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3, а батьком ОСОБА_4 (а.с.7).

Неповнолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є студенткою Дніпровського державного технікуму енергетичних та інформаційних технологій. Відповідно до характеристики з навчального закладу, батьки студентки не приймають участі у вихованні дитини, жодного разу не відвідували заклад освіти, не цікавляться справами дитини стосовно її навчання, виховання та суспільно-соціального життя. Дитиною опікується баба, ОСОБА_6 (а.с.33).

Малолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається у КЗО «Навчально-реабілітаційний центр №6». Відповідно до характеристики з навчального закладу, до школи ОСОБА_8 був зарахований за заявою матері, ОСОБА_3, але на протязі 4-х років навчання вона не з'являлася до школи, не цікавилася шкільним життям сина. На даний час мати з родиною не проживає, вихованням малолітнього не займається. Хлопчиком повністю опікується баба, ОСОБА_6 (а.с.15).

Відповідно до акту обстеження умов проживання діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мешкають разом з бабусею ОСОБА_6 за адресою: м. Дніпро, вул. Електрична,23/3. В квартирі чисто, затишно, в наявності необхідні меблі та техніка. Бабусею створено належні умови для розвитку, відпочинку та навчання дітей. Батьки з дітьми не мешкають (а.с.23).

27.01.2017 року Центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді здійснено вихід за місцем проживання матері дітей ОСОБА_3 (вул. Електрична,14а/16) та батька, ОСОБА_4 (вул. Таманська,1/22), але за даними адресами ніхто двері не відчинив. Для батьків залишено запрошення до центру на 30.01.2017 року, але до спеціалістів звернувся тільки батько, ОСОБА_4 та повідомив, що він не проти позбавлення його батьківських прав. Пояснив, що разом з дітьми не проживає, утриманням та їх вихованням не займається. На даний час не працює (а.с.26).

Відповідачі в судовому засіданні також підтвердили вищевикладені обставини, не заперечували проти позбавлення їх батьківських прав, оскільки вони ухиляються від виконання батьківських обовязків та не мають наміру їх виконувати.

Таким чином, під час розгляду справи не встановлено факту намагання відповідачів брати участь у вихованні дітей у будь-який спосіб, натомість встановлено факт їх свідомого не бажання виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дітей, їх здоров'я та займатись їх вихованням.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідачів виховувати дітей та матеріально забезпечувати, піклуватися про їх фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення ОСОБА_4, ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_7 та малолітнього ОСОБА_8 та необхідності передачі їх органу опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті Дніпрі ради для подальшого влаштування.

Разом з тим, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч.2ст.166 СК України).

Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є працездатною, відповідач ОСОБА_4 має третю групу інвалідності (обмежений у праці повязаній з фізичними навантаженням).

Доказів наявності на утриманні непрацездатних членів сім'ї, наявності інших обставини, що мають істотне значення, відповідачами суду надано не було.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з кожного відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 50% на кожну дитину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особисті рахунки дітей, щомісяця до досягнення кожним із дітей повноліття, оскільки стягнення з відповідачів аліментів у розмірі 650,00 грн. на кожну дитину суперечить чинному законодавству, так як такий розмір аліментів є меншим за той мінімум, який визначений законом, в зв'язку з чим, вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Також, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1280,00 грн., а з кожного по 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259,263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування виконкому Самарської районної у м. Дніпрі ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги,51) до ОСОБА_4 (НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_3 (НОМЕР_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4), треті особи Центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Самарської районної у м. Дніпрі ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Космонавтів,8), ОСОБА_6 (паспорт АЕ259491, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5) про позбавлення батьківських прав, передання дітей для подальшого влаштування та стягнення аліментів - задовольнити частково .

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% на кожну дитину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особисті рахунки дітей у Державному ощадному банку України, щомісяця до досягнення кожним із дітей повноліття, починаючи з 06 грудня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% на кожну дитину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особисті рахунки дітей у Державному ощадному банку України, щомісяця до досягнення кожним із дітей повноліття, починаючи з 06 грудня 2017 року.

Передати неповнолітню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, органу опіки та піклування виконкому Самарської районної у м. Дніпрі ради для подальшого влаштування.

В іншій частині позову щодо стягнення аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1280,00 грн., з кожного по 640,00 грн.

У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Дата складання повного судового рішення 30 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. В. Зайченко