Ухвала

25 червня 2018 року

м. Київ

справа №2-4009/11

провадження №61-36206ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 лютого

2012 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 11 квітня 2018 року у справі за позовом кредитної спілки «Християнська злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова

від 21 лютого 2012 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 11 квітня 2018 рокув указаній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником не оплачено судовий збір, однак в тексті касаційної скарги посилається на положення статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

При цьому від сплати судового збору споживачі звільнені лише в разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів.

Оскільки заявник є відповідачем, відтак дія вказаного Закону не розповсюджується.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007,

ККДБ: 22030102.

Зважаючи на те, що позовну заяву пред'явлено у грудні 2011 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками встановленими законом станом

на 01 листопада 2011 року.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2011 року становив

941 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 188,20 грн та не більше

2 823 грн (редакція закону на момент подачі позовної заяви). Закон пов'язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.

Ураховуючи, що ціна позову становить 87 356,31 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 1 747,12 грн (873,56 * 200%).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21 лютого

2012 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 11 квітня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 липня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька