Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2018 Справа №607/2461/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Братасюка В.М.

з участю секретаря Бігун О.І.

позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, автомобіля «ОСОБА_5 Класік», чорного кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, двигун Z14XEP19PH8296, д.н.з. НОМЕР_2, залишивши його в користуванні ОСОБА_4, стягнувши з останньої в його користь вартість частки автомобіля в розмірі 46890грн.

Стислий виклад обставин та аргументи учасників справи.

В обґрунтування вимог зазначає, що з 24.05.2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (ОСОБА_1 після одруження) Д.В., який було розірвано 21.09.2016.року Тернопільським міськрайонним судом.

За час перебування у шлюбі, відповідач 13.01.2009 року згідно договору купівлі-продажу №/1, придбала транспортний засіб «ОСОБА_5 Класік», чорного кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, двигун Z14XEP19PH8296, д.н.з. НОМЕР_2, який зареєстрований 1ВРЕР УДАІ в Тернопільській області 21.11.2009 року, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА280809 за реєстраційним номером ВО2258АО. Вартість транспортного засобу становить 93780грн.

Зазначив, що між ним та відповідачем не досягнуто згоди щодо розподілу спільно нажитого майна, тому просить поділити майно подружжя, а саме автомобіль «ОСОБА_5 Класік», чорного кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, двигун Z14XEP19PH8296, д.н.з. НОМЕР_2, залишивши його в користуванні ОСОБА_4, стягнувши з останньої в його користь вартість частки в розмірі 46890грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 дізнавшись, що спірний автомобіль було відчужено відповідачкою, в судовому засіданні 19.09.2017 року позовні вимоги уточнили, просили прийняти рішення щодо поділу спільного майна подружжя, стягнувши із відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_1 вартість частки вказаного автомобіля в розмірі 46890грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовних вимог не визнав, вважає їх безпідставними і необгрунтованими та просить відмовити у його задоволенні, оскільки транспортний засіб було придбано не за спільні кошти подружжя, а за кошти, що були подаровані матірю відповідача, які були поставленні на депозитний рахунок, а по закінченню терміну дії депозиту, сум депозиту та нараховані проценти, були обмінені на гривні та за рахунок цих коштів придбано автомобіль.

Джерела права і акти їх застосування.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, яке придбане подружжям у шлюбі, належить чоловіку та дружині на праві загальної сумісної власності.

Згідно зі ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на розподіл майна, яке їм належить на праві загальної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі розподілу майна, яке є об'єктом права загальної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Норми статтей 57, 60 СК України встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Оцінка Судом аргументів учасників справи та перевірка їх доказами.

Сторони з 24.05.2008року перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.09.2016 року.

13.01.2009 року згідно договору купівлі-продажу №/1, ОСОБА_6 придбала транспортний засіб «ОСОБА_5 Класік», чорного кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, двигун Z14XEP19PH8296, д.н.з. НОМЕР_2, який зареєстрований 1ВРЕР УДАІ в Тернопільській області 21.11.2009року, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА280809 за реєстраційним номером ВО2258АО. Вартість транспортного засобу становить 93780грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу №614/2016/4/5290 від 17.06.2016року ОСОБА_6 продала вище зазначений транспортний засіб ОСОБА_7 за 1000грн. Як стверджує позивач ОСОБА_1 на дату укладення вказаного договору він із відповідачем перебував у шлюбі і про обставини продажу автомобіля йому відомо не було.

Як вбачається із договору №ДРД.201.Д12-618/01-2008 про строковий банківський вклад «Джерело» від 09.01.2008року укладеного між ВАТ «Родовід банк» та ОСОБА_4, банк прийняв від вкладника на строковий депозитний рахунок грошову суму в розмірі 10000грн.

Як вбачається із виписок з особового рахунку ОСОБА_4 з 09.01.2009року по 13.01.2009року, наданих АТ «Родовід банк», ОСОБА_4 перераховано кошти в розмірі 10000 грн. у звязку із закінченням терміну дії депозитного договору, курс НБУ станом на 13.01.2009року складав 770 грн. за 100 доларів.

Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_4 з 09.01.2008року по 12.01.2009року, наданих АТ «Родовід банк», по договору №ДРД.201.Д12-618/01-2008 про строковий банківський вклад «Джерело» від 09.01.2008року ОСОБА_4 було нараховано 1534,91доларів відсотків за вкладом.

Як встановлено в судовому засіданні, кошти які ОСОБА_4 внесла на депозит, були передані їй матірю, ще до одруження із позивачем ОСОБА_1, в подальшому, вже перебуваючи у шлюбі з останнім, за дані кошти ОСОБА_4 придбала автомобіль «ОСОБА_5 Класік», чорного кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, двигун Z14XEP19PH8296, д.н.з. НОМЕР_2, як було пояснено стороною відповідача розрахувавшись за майно після обміну іноземної валюти в якій зберігався депозит та були отримані проценти, на валюту платежу гривню України станом на дату придбання 13.01.2009 року.

Висновки Суду.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справі №6-846цс16, а також від 07 вересня 2016 року у справі №6-801 цс16.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, оскільки останнім не надано суду достатніх та допустимих доказів, які б свідчили що автомобіль «ОСОБА_5 Класік», чорного кольору, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, двигун Z14XEP19PH8296, д.н.з. НОМЕР_2, було придбано за спільні сумісні кошти подружжя.

Натомість як вбачається із наданих суду доказів відповідачем та встановлено судом - придбання спірного майна, здійснювалось за рахунок коштів матері відповідача, переданих останній ще до одруження внесених відповідачкою до одруження (09.01.2008 року) на депозитний рахунок 10 000 доларів США (що складає 77 000 гривень за курсом НБУ станом на 13.01.2009року 770 грн. за 100 доларів) , в подальшому знятих готівкою уже з поточного рахунку того ж дня, коли здійснювалася проплата за спірний автомобіль (13.01.2009 року ) , та додатково за рахунок отриманих за користування розміщеними на депозитному рахунку коштами процентів в сумі 1 534,91 долар США, розмір яких станом на 13.01.2009 року складає 11 818 гривень в перерахунку за офіційним курсом НБУ.

Протилежного щодо джерел набуття коштів позивачем, за рахунок яких можна було б ствердити його участь у придбанні спірного майна, ОСОБА_1 суду не доведено.

Що ж до заперечень представника позивача з посиланням на ту обставину, що сума процентів 1534, 09 доларів США, за офіційним курсом НБУ станом на дату кожної трансакції зняття процентів, як це відображено у банківській виписці, становить еквівалент лише 8268, 54 гривень, що в сукупності з тілом депозиту 77 000 гривень становить менше вартості автомобіля, то Суд наголошує на критичній оцінці цих доводів ОСОБА_1

Критичність судової оцінки полягає в тому, що факт переведення отриманих відповідачкою процентів за користування кредитними коштами з іноземної валюти в валюту України, станом на день кожної трансакції зняття процентів, згідно банківської виписки, може бути дише припущенням сторони позивача і не підтверджено ніякими доказами.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 69,70 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_4 (місце реєстрації та проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягнення 46 890 гривень половини вартості автомобіля «ОСОБА_5 Класік», 2008 року випуску - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_8