Ухвала

Іменем України

01 березня 2018 року

м. Київ

справа № 227/1177/17

провадження № 61-712ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 06 грудня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 червня 2014 року між сторонами укладено договір, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку строком дії до січня 2018 року.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором станом на 28 лютого 2017 року у розмірі 12 810 грн 50 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 400 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 8 424 грн 29 коп., комісії та пені - 2 900 грн, штрафу (фіксована частина) - 500 грн, штрафу (процентна складова) - 586 грн 21 коп.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області

від 18 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 06 грудня 2017 року, у задоволенні позову

ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

05 січня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій заявник просить скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли неправильного висновку про відсутність доказів на підтвердження факту користування відповідачем платіжною карткою, оскільки відповідач після отримання картки здійснив дії щодо її активації та проводив платежі відповідно до договору добровільного страхування від нещасних випадків від 17 червня 2014 року, а також з картки були перераховані кошти на депозитний рахунок «Копілка».

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно із частиною третьою статті 10 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі доказів, які належним чином оцінені (стаття 212 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи), дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 користувався платіжною карткою, наданою відповідно до умов спірного кредитного договору.

Доводи касаційної скарги про те, що з карткового рахунку відповідача проводилися платежі на виконання договору добровільного страхування від нещасних випадків від 17 червня 2014 року є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції встановлено, що надана банком копія договору добровільного страхування не містить підпису відповідача, а також позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_4 надавав банку доручення на перерахування грошових коштів за цим договором.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддівдійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 06 грудня

2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта