Справа № 752/4727/16-ц
Провадження №: 6/752/864/18
У Х В А Л А

14.11.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Безверха К.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, Голосіївський районний відділ ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Київ про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою в порядку ст. 441 ЦПК України та просила скасувати встановлене ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2016 року тимчасове обмеження щодо її як боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.10.2012 року про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 175 822,28 грн.

В судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_4 підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Зацікавлені особи в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином про день та час розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України в редакції, що діяла на момент винесення ухвали суду про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2016 року задоволено подання головного державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві ОСОБА_5

Згідно з пунктом 11.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, яка діє з 17.04.2012 року (у редакції, на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суд про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У разі виконання боржником зобов'язань, покладених на нього рішенням, та у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі ч. 1 п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації ДПС для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

У суду відсутні підстави для розгляду заяви боржника щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки законодавством, встановлений інший порядок вирішення даного питання.

Факт відмови державного виконавця скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є підставою для оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України.

Законом України від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесено зміни до ст. 441 ЦПК України, доповнено частинами п'ятою - восьмою такого змісту: суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Проте, зазначений Закон набрав чинності 28.08.2018 року, після винесення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, а тому положення ч. 5 ст.441 ЦПК України не підлягають застосуванню.

Роз'яснити заявнику, що згідно ч. 8 ст. 441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 352, 353, 441 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

відмовити ОСОБА_1 у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя В.С. Хоменко