Справа № 161/9790/18
Провадження № 2/161/2885/18
У Х В А Л А

26 червня 2018 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В. з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного підприємства «Делівері Кар», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Територіальний сервісний центр № 0741 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, приватного підприємства «Делівері Кар», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Територіальний сервісний центр № 0741 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу.

25 червня 2016 року на адресу суду ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 12 сідловий тягач-Е, 1998 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама) №YV2A4B3A0WB198347, а також заборонити користуванння ним, передати його на зберігання Другому відділу державної виконавчої служби м. Луцька ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області.

Заяву обґрунтовано тим, що даний автомобіль 24.02.2018 року був проданий відповідачу ОСОБА_3, через ПП «Делівері Кар» по значно заниженій вартості - 134 000 гривень. В травні 2018 року відповідач почав вчиняти дії по його реалізації. Про це свідчить оголошення про відчуження транспортного засобу по значно вищій вартості від тієї, за яку придбав. Позивач вказує, що як тільки відповідачу стане відомо про розгляд цивільної справи за її позовом до ОСОБА_3, приватного підприємства «Делівері кар», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Територіальний сервісний центр № 0741 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, останній може вжити заходів, щодо реалізації транспортного засобу. А тому, може істотно ускладнитись поновлення порушених її прав, за захистом яких вона звернулась до суду. Відповідно частин 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Сторони в судове засідання не зявились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду заяви у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Правова природа арешту майна, вчиненого у звязку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спір між сторонами є реальним та носить матеріальний характер. Згідно копії договору комісії № 502-02/2018 від 24 лютого 2018 року ПП «Делівері Кар», в особі директора ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали договір,умовами якого передбачено, що ОСОБА_2 доручає здійснити від свого імені продаж майна, переданого на комісію (а.с. 21).

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 24 лютого 2018 року, № 502-02/2018, транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 12 сідловий тягач-Е, 1998 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама) № YV2A4B3A0WB198347продано ОСОБА_3 за 134 000 гривень (а.с. 8).

Зазначені обставини вказують на можливу реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, та, в зв'язку з чим, наявні умови для вжиття заходів забезпечення позову, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви позивача та наявності підстав для накладення арешту на спірний транспортний засіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає, що заборона користування транспортним засобом, та передача його на зберігання відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області порушить права ОСОБА_3, як власника транспортного засобу, то в цій частині заяви про забезпечення позову слід відмовити. Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 244, 259-261 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «VOLVO», моделі FH 12 сідловий тягач-Е, 1998 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама) № YV2A4B3A0WB198347. В решті заявлених вимог відмовити. Ухвала підлягає негайному виконанню. Копію ухвали надіслати відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області (вул. Винниченка, 27 а, м. Луцьк, 430244) для забезпечення виконання ухвали та вжиття заходів, передбачених даною ухвалою.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюта Л.В.