Постанова

Іменем України

11 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 760/9241/17

провадження № 61-7832св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційнускаргу ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Прокопчук Н. О., Саліхова В. В., Семенюк Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що 31 травня 2008 року між нею та

ОСОБА_6 було укладено шлюб, від якого у них народився син

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що спільне життя подружжя не слалося, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, вони не ведуть спільного господарства, а відтак збереження сім'ї вважала неможливим.

Враховуючи те, що син ОСОБА_8 залишається з нею, на її вихованні, просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 4 тис. грн щомісяця з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 липня

2017 року у складі судді Оксюти Т. Г. позов ОСОБА_4 задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований 31 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 585, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 4 тис. грн щомісяця, починаючи з 26 травня 2017 року і до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення районного суду мотивовано тим, що збереження сім'ї неможливе, спору щодо проживання дитини з матір'ю немає, тому відповідач зобов'язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем. За таких обставин, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі

4 тис. грн. При цьому судом першої інстанції враховано, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, задоволено частково. Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з

ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінено. Зменшено розмір аліментів з 4 тис. грн до

2 500 грн щомісячно. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що при визначенні розміру аліментів в сумі 4 тис. грн судом першої інстанції не перевірено чи наявна у відповідача можливість сплачувати їх щомісячно у такому розмірі, який значно перевищує прожитковий мінімум, встановлений для дитини відповідного віку. Тому, зменшуючи розмір аліментів з 4 тис. грн до 2 500 грн, апеляційний суд виходив з того, що відповідач не має стабільного заробітку та визначений розмір аліментів значно перевищує прожитковий мінімум, встановлений для дитини відповідного віку.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року, ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить змінити рішення апеляційного суду в частині розміру стягнутих аліментів, зменшивши їх суму до 1 тис. грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення суду апеляційної інстанції в частині визначення розміру стягнутих аліментів є незаконним й таким, що ухвалено з порушенням норм чинного законодавства. Вказував на те, що суд апеляційної інстанції не перевірив матеріальний стан відповідача, не врахував стан здоров'я та можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, тому дійшов помилкового висновку про зменшення їх розміру з 4 тис. грн до 2 500 грн. Крім того, відповідач посилався на те, що він не працює та здійснює догляд за недієздатним братом, у зв'язку із чим вважав, що стягненню підлягають аліменти у розмірі 1 тис. грн.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судового рішення лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно статті 182 СК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 184 СК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень

статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру аліментів з 4 тис. грн до 2 500 грн щомісячно, оскільки ОСОБА_6 не має стабільного заробітку та встановлений судом першої інстанції розмір аліментів значно перевищує прожитковий мінімум, встановлений для дитини відповідного віку.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 9 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. В.Білоконь

Є. В.Синельников