Провадження №2/447/82/18
Справа №447/533/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

23.03.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карбовнік І. М.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про спонукання до виконання зобов"язання за мировою угодою ,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про спонукання до виконання зобов"язання за мировою угодою. В обґрунтування позовних вимог вказує, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.06.2005 року затверджено мирову угоду між ним та відповідачами по справі, згідно якої за ОСОБА_1, залишалася однокімнатна телефонізована квартира не менше 31 м.кв. з усіма вигодами. Відповідачі зобов»язалися солідарно платити всі борги по спірній квартирі за комунальні, послуги в загальній сумі 1383,64 грн., з яких 1310,96 грн. МДКП «Розділтеплокомуненерго», та 72,68 грн. ЖКУ Новороздільської міської ради. А також своєчасно сплачувати поточні нарахування за комунальні послуги до остаточного вирішення питання по реалізації умов даної мирової угоди. ОСОБА_1 на протязі часу до розміну спірної квартири дозволяв відповідачам користуватися комунальними послугами.

Умови цієї мирової угоди сторони зобов"язувалися реалізувати на протязі шести місяців, однак станом на день звернення до суду з даним позов так того і не зробили, у звязку з чим просив позов задоволити.

Позивач в судове засідання незявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задоволити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.06.2005 року затверджено мирову угоду між ним та відповідачами по справі, згідно якої за ОСОБА_1, залишалася однокімнатна телефонізована квартира не менше 31 м.кв. з усіма вигодами. Відповідачі зобов»язалися солідарно платити всі борги по спірній квартирі за комунальні, послуги в загальній сумі 1383,64 грн., з яких 1310,96 грн. МДКП «Розділтеплокомуненерго», та 72,68 грн. ЖКУ Новороздільської міської ради. А також своєчасно сплачувати поточні нарахування за комунальні послуги до остаточного вирішення питання по реалізації умов даної мирової угоди. ОСОБА_1 на протязі часу до розміну спірної квартири дозволяв відповідачам користуватися комунальними послугами. Умови цієї мирової угоди сторони зобов"язувалися реалізувати на протязі шести місяців.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Тому, з урахуванням статті 11 Цивільного кодексу України, укладену між сторонами мирову угоду із вирішення спору у цивільній справі № 2-165/2005 р. слід розцінювати як багатостороннє договірне зобов'язання, за яким кожен із її підписантів набув певних прав та відповідних обовязків перед іншою із сторін. Невиконання договірного зобовязання будь-якою із сторін спричиняє цивільно-правову відповідальність, передбачену законом.

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання.

Згідно з правовою позицією висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-274цс15 вбачається, що системний аналіз зазначених норм показав, що у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

В силу ст.ст. 11, 202 ЦК України затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства має бути виконаний за правилами ст.ст. 525, 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Керуючись нормами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно положень ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із встановлених обставин справи, на підставі наявних у справі наданих позивачем доказів, вина відповідачів у невиконанні умов, укладеної між ними та позивачем визнаної судом мирової угоди є доведеною, а тому суд дійшов висновку, що обраний позивачем у відповідності до положень статті 16 ЦК України спосіб захисту свого порушеного права ґрунтується на вимогах закону, отже, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 611, 625 Цивільного кодексу України , суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Спонукати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 виконати умови мирової угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та визнаною ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 10.06.2005 року у справі № 2-165/2005 р.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Карбовнік І. М.