Ухвала

26 червня 2018 року

м. Київ

справа № 753/20505/16-ц

провадження № 61-28603св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про застосування заходів процесуального примусу,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ представником ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подано касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі, витребувано матеріали справи № 753/20505/16-ц із Дарницького районного суду м. Києва, зупинено виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року та роз'яснено особам, які беруть участь у справі, право подати заперечення на касаційну скаргу до 28 січня 2018 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

26 січня 2018 року ОСОБА_4 подано до Верховного Суду відзив на касацій скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

22 травня 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано до Верховного Суду.

31 травня 2018 року представником ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подано до Верховного Суду відповідь на відзив ОСОБА_4

13 червня 2018 року ОСОБА_4 подано до Верховного Суду заперечення на відповідь на відзив представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

Крім того, ОСОБА_4 подано до суду клопотання про застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_5 або/та її представника ОСОБА_6, передбачені статтею 148 ЦПК України, а саме: про накладення штрафу у сумі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання обґрунтоване тим, що сторона відповідача в особі її представника, подаючи до Верховного Суду відповідь на відзив, не надіслала йому, ОСОБА_4, копію цієї відповіді, що є проявом недобросовісного виконання процесуальних обов'язків.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_4, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 328 ЦПК України 2004 року одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 326 цього Кодексу, суддя-доповідач протягом трьох днів вирішує питання про відкриття касаційного провадження, про що постановляє відповідну ухвалу, витребовує справу, надсилає копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів особам, які беруть участь у справі, і встановлює строк, протягом якого можуть бути подані заперечення на касаційну скаргу.

На момент постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження у цій справі законодавством України не було передбачено обов'язку заявника (особи яка подала касаційну скаргу) подавати відповідь на відзив на касаційну скаргу та надсилати його копії учасникам справи.

Згідно з частиною першою статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев'ятою статті 203 цього Кодексу.

Аналізуючи викладене, суд не вбачає підстав для застосування заходів процесуального примусу, передбачених статтею 148 ЦПК України, оскільки ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 не вчиняли дій (бездіяльності), які б могли бути розцінені судом як недобросовісне виконання процесуальних обов'язків.

Керуючись статтями143,148 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування заходів процесуального примусу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик