"27" лютого 2018 р. Справа № 363/4014/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

27 лютого 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М. Б., при секретарі Рибки І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Вказала, що відповідач на даний час зареєстрований за вказаною адресою, однак фактично там не проживає з серпня 2016 року, а тому у неї виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які у вигляді субсидії на комунальні послуги їй не нараховуються, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просить визнати відповідача таким,Ю що втратив право користуватися житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку в її квартирі.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про його виклик у пресі, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

27 лютого 2018 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2005 року позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1, після смерті її матері ІНФОРМАЦІЯ_1, що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.10.2005 року.

Відповідно до довідки про склад сім'ї та реєстрації Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30.08.2017 року № 280 видно, що у квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані та проживають чотири особи: ОСОБА_1, 1951 року народження - власник; ОСОБА_3, 1981 року народження - донька; ОСОБА_4, 2001 року народження - онук та ОСОБА_2, 1982 року народження - відповідач по справі.

Оскільки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований відповідач, то позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном, факт відсутності речей відповідача та відсутність на протязі тривалого часу самого ОСОБА_2 також підтверджується актом депутата Вищедубечанської сільської ради Вишгородського району Київської області від 11.10.2017 року, який складений за участю сусідів позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.

Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об'єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280, 281, 282, 283, 289 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 316, 317 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 1982 року народження, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 із зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий М.Б. Баличева