Номер справи 623/672/18
Номер провадження 2/623/506/2018
РІШЕННЯ

іменем України

27 квітня 2018 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Одарюка М.П.

за участю: секретаря судового засідання Костенко В.В.

судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюм цивільну справу № 623/522/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Зміст позовних вимог, пояснення сторін.

14 березня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 18 жовтня 2003 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Відносини в сім'ї стали псуватися, в сім'ї були сварки, не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. На даний час сімейні стосунки між сторонами припинені. Фактично шлюбно сімейні відносини сторони не підтримують вже більше двох років. Спільне господарство не ведеться. Примирення між сторонами не можливе, оскільки позивач вважає, що подальше збереження сім'ї та спільне проживання порушуватиме його інтереси. В позовній заяві просить суд розглянути справу без його особистої присутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Надала суду письмові пояснення, в яких вказала, що на розірвання шлюбу згодна. Причиною розпаду їх сім'ї вважає постійні, безпідставні звинувачення з різного приводу, небажання зі сторони позивача налагодити сімейні стосунки. Вважає, що позивач винен у розпаді їх сім'ї і просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з неї на його користь судових витрат по справі.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі, суд вважає за можливе ухвали рішення в підготовчому судовому засіданні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що 18 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між учасниками справи, актовий запис № 365.

Сторони припинили подружні відносини вже близько двох років, спільне господарство не ведеться, втрачені фізичні та духовні зв'язки.

У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося,причиною розірвання шлюбу стали часті суперечки з різних приводів. У сторін різні погляди на подружнє життя та ведення домашнього господарства. Примирення вважають не можливим, оскільки це суперечитиме їх інтересам.

Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи.

У відповідності до ст. 5 Протоколу 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити своє шлюбне прізвище «Нагорна».

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету на користь ОСОБА_2 підлягає повернення 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, крім цього у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, оскільки відповідачем не доведено, що ці витрати є необгрунтованими або непропорційними, чи наявні інші докази, що свідчать про необхідність віднесення судових витрат на позивача.

Керуючись статтями ст.ст. 12, 13, 77,81, 141,264,265,268ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 18 жовтня 2003 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції у Харківській області , актовий запис № 365.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу Державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці її шлюбне прізвище « Нагорна».

Зобов'язати Ізюмське управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути ОСОБА_2 50 % сплаченого судового збору у розмірі 352,40 грнна р/р 0012, МФО 851011, отримувач ГУ ДКСУ у Харківській області за квитанцією 0.0.983775268.1 від 12.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 50 % сплаченого судового збору у розмірі 352,40 гривень.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області або безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк