Справа № 740/3969/17
Провадження № 2/740/284/18
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

секретаря Кононяко С.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні квартирою №56 в буд.11 по вул.Шевченка в м.Ніжині шляхом зобовязання відповідача надати їй вільний та безперешкодний доступ до спірної квартири шляхом надання ключів та просить встановити порядок користування квартирою, виділивши їй в користування житлову кімнату площею 17,4 кв.м з балконом площею 2,69 кв.м та житлову кімнату площею 7,3 кв.м, а відповідачу виділити житлову кімнату площею 12,1 кв.м разом із лоджією площею 1,4 кв.м, залишивши коридори, ванну кімнату, вбиральню, кухню та вбудовану шафу в загальному користуванні.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 липня 2014 року, виданого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу ОСОБА_4, вона є власником ? частки квартири АДРЕСА_1. Співвласником ? частки даної квартири є відповідач на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.07.2014 року.

Спірна квартира розташована на третьому поверсі пятиповерхового багатоквартирного будинку, має загальну площу 58,8 кв.м, з якої 36,8 кв.м - житлова площа.

З моменту оформлення спадкових прав на вказану квартиру відповідач самовільно користується нею та не дає їй вільного та безперешкодного доступу. На даний час вона не має ключів від квартири, а відповідач відмовляється їй їх надати. З даного приводу вона зверталася до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, на що їй було надано висновок та рекомендовано звернутися до суду.

Позивач посилається на ст.319 та ст.358 ЦК України, що регламентують порядок здійснення права власності та права спільної часткової власності.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою і вони можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Позивач та її представник - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позов за викладених в ньому обставин.

Відповідач повторно в судове засідання не з*явилася, будучи належним чином повідомленою.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з*явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив, то відповідно до ст.280 ЦПК України є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 13, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником ? частини квартири АДРЕСА_2, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 714 від 29 липня 2014 року, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно власником ? частки квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до висновку Ніжинського ВП ГУНП від 08.09.2017 року в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_3 не допускає в квартиру ОСОБА_1 З 2014 року між ними тривають спори з приводу встановлення права користування квартирою (а.с.12).

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов»язати відповідача не чинити перешкод позивачу у користуванні спірною квартирою та надати дублікат ключів від дверей вказаної квартири.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 роз»яснено, що квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Право на звернення з таким позовом ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 358 ЦК України, згідно яких право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу зазначених норм матеріального права, хоча при визначенні порядку користування майном у праві спільної часткової власності і не припиняється право спільної часткової власності, але при цьому не повинно порушуватися чи обмежуватися право власника на користування майном, що входить до змісту права власності.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира складається із трьох кімнат: кімната 1-4 площею 17,4 кв.м, кімната 1-5 площею 12,1 кв.м, кімната 1-7 площею 7,3 кв.м, а також включає: коридор, позначений цифрою 1) 5,0 кв.м, вбудовану шафу 2) - площею 0,8 кв. м, кухню 3) 7,3 кв.м, ванну кімната площею - 2,5 кв.м, вбиральню 9) 1,2 кв.м, коридор 10) площею 2,5 кв.м, лоджію 11) 1,4 кв.м, балкон 12) 2,69 кв.м. Загальна площа квартири становить 58,8 кв.м, з яких 36,8 кв.м є житловою площею.

Запропонований позивачем порядок користування квартирою не спростований відповідачем та не порушує права іншого співвласника.

Крім того, встановлення порядку користування спільною власністю судовим рішенням є спосіб захисту права кожного з співвласників на вільне володіння та користування спільним майном.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1280 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000 грн.

Керуючись ст.319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Усунути перешкоди в користуванні квартирою №56 в будинку №11 по вул.Шевченка в м.Ніжині Чернігівської області та зобовязати ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 вільний та безперешкодний доступ до спірної квартири шляхом надання їй ключів від дверей квартири.

Встановити порядок користування квартирою №56 в будинку №11 по вул.Шевченка в м.Ніжині Чернігівської області, згідно якого виділити ОСОБА_1 в користування житлову кімнату площею 17,4 кв.м з балконом площею 2,69 кв.м та житлову кімнату площею 7,3 кв.м і ОСОБА_3 виділити в користування житлову кімнату площею 12,1 кв.м разом із лоджією площею 1,4 кв.м.

Залишивши коридори, ванну кімнату, кухню, вбиральню та вбудовану шафу в загальному користуванні.

Стягнути зОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000 (п*ять тисяч) грн, а всього стягнути 6280 (шість тисяч двісті вісімдесят) грн.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.