Справа № 504/3689/16-ц
провадження № 2/504/318/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Доброслав Лиманського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи Комінтернівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом на обов'язкову частку,-

ВСТАНОВИВ:

07.11.2016р. ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи Комінтернівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом на обов'язкову частку, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 16.07.2015р. у справі № 504/2415/13-ц встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 Визнано частково недійсним у розмірі обов'язкової частки ОСОБА_1 в майні померлого, як непрацездатної спадкоємиці, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.11.2004 року, яке видано на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках та посвідчене державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори. Державна нотаріальна контора у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину згідно рішення суду відмовила.

З врахуванням уточнених позовних вимог від 24.10.2017р., позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на обов'язкову частку після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2/9 частки житлового будинку, який складається з однієї черепашникової будівлі під літ. «А» з ганком та прибудовою під літ. «а» житловою площею 31,6 кв.м, загальною площею 54,8 кв.м, а також надвірних господарчих будівель і споруд: літ. «Б» вбиральні, «В» літньої кухні з ганком, № 1-2 огорожі, 1- цистерни, 11-брукування, розташований на земельній ділянці площею 1151,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, визнати частково недійсним у розмірі обов'язкової частки ОСОБА_1 (2/9) свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.11.2004 року, яке видано Комінтернівською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2, кожної у розмірі по ? частки на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, тобто зменшити ? частку кожної відповідно до 7/18 частки кожної.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила при розгляді справи врахувати надані заперечення на уточнені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала повністю, просила суд розглянути справу за її відсутністю.

Представник третьої особи Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області до судового засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву від 26.01.2017р. про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, а також витребувані документи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що уточнений позов ОСОБА_1 належить задовольнити за таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Воркута Республіки Комі Росія помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 відділом ЗАГС м. Воркути.

23.08.2001р. в Комінтернівській державній нотаріальній конторі Одеської області було заведено спадкову справу № 353 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

09.11.2004р. державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно з яким спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, є в рівних частках: ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, та складається з однієї черепашникової будівлі під літ. «А» з ганком та прибудовою під літ. «а» житловою площею 31,6 кв.м, загальною площею 54,8 кв.м, а також надвірних господарчих будівель і споруд: літ. «Б» вбиральні, «В» літньої кухні з ганком, № 1-2 огорожі, 1- цистерни, 11-брукування, розташований на земельній ділянці площею 1151,7 кв.м.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16.07.2015р. у справі № 504/2415/13-ц встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 Визнано частково недійсним у розмірі обов'язкової частки ОСОБА_1 в майні померлого, як непрацездатної спадкоємиці, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.11.2004 року, яке видано на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках та посвідчене державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори. Вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права на спадкування обов'язкової долі не були задоволені, оскільки ОСОБА_1 має право на обов'язкову долю в майні померлого за законом, а тому визнання цього права додатково у судовому порядку не потребує.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016р. рішення апеляційного суду Одеської області від 16.06.2015р. було залишено без змін.

Листом від 14.08.2015р. Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області, адресованим ОСОБА_1, було роз'яснено про відсутність можливості у нотаріуса внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, яке визнано частково недійсним. Крім того, на момент звернення ОСОБА_1 правовстановлюючий документ не належить спадкодавцю.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області, у нотаріуса немає можливості внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, яке визнано частково недійсним, оскільки це не передбачено діючим законодавством. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, які посвідчують право власності спадкодавця на таке майно (пп.4.15 п.4 гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/5 в редакції від 09.02.2016р.) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (на обов'язкову частку у спадщині) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належав її чоловіку, ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до роз'яснень наданих у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР (чинного на час відкриття та оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого.

Згідно ст.535 ЦК УРСР, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на обов'язкову частку в майні померлого ОСОБА_4, як непрацездатна спадкоємиця.

Спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є позивачка та двоє відповідачів. Отже, обов'язкова частка позивачки складає 2/9 (2/3 від 1/3).

Як передбачено ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16.07.2015р. у справі № 504/2415/13-ц визнано частково недійсним у розмірі обов'язкової частки ОСОБА_1 в майні померлого, як непрацездатної спадкоємиці, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.11.2004 року, яке видано на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках та посвідчене державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори, проте не вказано, в яких частках.

Враховуючи положення ст.ст. 524, 529, 535 ЦК УРСР, належить визнати частково недійсним у розмірі обов'язкової частки ОСОБА_1 (2/9) свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.11.2004 року, яке видано Комінтернівською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2, кожної у розмірі по ? частки на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, тобто зменшити ? частку кожної відповідно до 7/18 частки кожної.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.524, 529, 535 ЦК УРСР, ст.ст.328, 355, 370 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи Комінтернівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування за законом на обов'язкову частку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на обов'язкову частку після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2/9 частки житлового будинку, який складається з однієї черепашникової будівлі під літ. «А» з ганком та прибудовою під літ. «а» житловою площею 31,6 кв.м, загальною площею 54,8 кв.м, а також надвірних господарчих будівель і споруд: літ. «Б» вбиральні, «В» літньої кухні з ганком, № 1-2 огорожі, 1- цистерни, 11-брукування, розташований на земельній ділянці площею 1151,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1,

Визнати частково недійсним у розмірі обов'язкової частки ОСОБА_1 (2/9) свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 09.11.2004 року, яке видано Комінтернівською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2, кожної у розмірі по ? частки на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, тобто зменшити ? частку кожної відповідно до 7/18 частки кожної.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров