Дата документу 15.06.2018
Справа № 334/451/16-ц
Провадження № 2/334/131/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Ісакова Д.О.

при секретарі - Петракей Р.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного навчального закладу "Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей", третя особа : директор Державного навчального закладу "Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей" ОСОБА_4 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Державного навчального закладу "Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей", третя особа : директор Державного навчального закладу "Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей" ОСОБА_4 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з травня 2006 року працювала на посаді заступника директора з навчально-виробничої роботи ДНЗ «Запорізький ПТКЛ». Згідно з наказом №52 про припинення трудового договору у звязку зі скороченням штату працівників з 31.12.2015 року вона була звільнена з посади заступника директора з навчально виробничої роботи Державного навчального закладу «Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей» зі скороченням чисельності та штату працівників за ст..40 КЗпП України. Позивач вважає звільнення безпідставним та незаконним у звязку з наступним:

по перше вважає, що необґрунтовано була скорочена саме посада заступника директора з навчально-виробничої роботи ДНЗ «Запорізький ПТКЛ, замість посади заступника директора з адміністративно господарської роботи, якої не повинно бути в штатному розписі ще з 01.09.2012 року.

по друге вважає, що при її звільненні порушені вимоги ст.43 КЗпП України, а саме: профспілковим комітетом ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» на надано згоди на скорочення її посади заступника директора з навчально виробничої роботи.

по - третє вважає, що при її звільненні порушені вимоги ст.42 КЗпП України, а саме: директором та профспілковим комітетом не враховувалося її переважне право залишення на роботі, у звязку з її більш високою кваліфікацією, продуктивністю праці та тривалим безперервним стажем роботи в ліцеї порівняно з іншими заступниками директора.

по четверте, що при її звільненні порушені вимоги ст.49-2 КЗпП України, а саме:

роботодавцем їй не запропоновані всі наявні вакансії, тобто посади, які відповідають її кваліфікації.

Весь трудовий стаж ОСОБА_1 пропрацювала в системі професійно технічної освіти, у звязку з чим вважає, що її фактично викинули із соціуму поза межами якого вона не може повноцінно існувати. Незаконним звільненням її позбавили можливості вийти на пенсію за вислугою років, бо на час звільнення до 25 років педагогічного стажу їй не вистачало лише 5 місяців. Завдяки діям адміністрації ліцею навіть після її звільнення здійснюється дискредитація її роботи, навмисне нанесення шкоди діловій репутації позивача. Через ініційовані перевірки роботи ОСОБА_1, складання неправдивих актів про низьку якість документів, за які вона відповідала, документів переданих нею по акту прийому передач, додають негативних наслідків і виливаються в значне приниження честі, гідності, а також ділової репутації, що відчувається нею вже протягом двох років, у звязку з чим позивачка не може знайти роботу в системі професійно технічної освіти. Порушення її законних прав адміністрацією ліцею призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачка знайшла тимчасову роботу в системі ДСНС, де у неї не було друзів, знайомих, людей близьких по соціуму, не було необхідних знань та досвіду для якісного виконання посадових обовязків. ОСОБА_1 була вимушена зайнятися самоосвітою у вільний від роботи час, відірватися від сімї для проходження курсів підвищення кваліфікації в м.Київ, здавати іспити в Інституті Державного Управління ЦЗ і постійно відчувати свою некомпетентність та усувати її, мобілізуючи увесь емоційний та фізичний потенціал. В результаті страждає не тільки позивач, а й усі члени її великої родини, яким вона не в змозі не тільки допомогти матеріально в необхідному для них обсязі, а й просто приділити увагу через брак часу та моральних і фізичних сил, які вимушена направляти на адаптацію в новій системі, де позивач тимчасово працює. Незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань та переживань позивача, внаслідок чого вона втратила душевний спокій, постійно перебуває в роздратованому стані та депресії. Її душевні страждання повязані з відчуттям незахищеності, невпевненості в майбутньому, зниженням самооцінки, втрати життєвих орієнтирів, постійними негативними емоціями. Через душевні та моральні переживання же на початку 2016 року вона опинилася на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні КУ ЦЛ Орджонікідзевського району м.Запоріжжя, де разом з моральними стражданнями відчувала ще і фізичні страждання та фізичний біль. Окрім позивача від незаконних дій адміністрації ліцею постраждав її чоловік, який теж був вимушений звернутися за медичною допомогою до денного стаціонару цієї ж лікарні через значне погіршення здоровя. Тривале лікування позивача та її чоловіка призвели до додаткових матеріальних витрат на лікування та ще більше поглибило її моральні та душевні страждання.

У звязку з вищенаведеним, позивач просить визнати наказ №52 від 31.01.2015 року про припинення трудового договору у звязку зі скороченням працівників з ОСОБА_1 недійсним та скасувати його, поновити її на посаді заступника директора з навчально виробничої роботи, стягнути з ДНЗ "Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей" на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.01.2016 року по день поновлення її на роботі у розмірі 589563 грн. 86 коп. витрати на правову допомогу та компенсацію моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

Представником відповідача до суду подані письмові заперечення, відповідно до яких вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивачка дійсно з травня 2006 року працювала на посаді заступника директора з навчально виробничої роботи ДНЗ «Запорізький ПТКЛ». 28 жовтня 2015 року у звязку з випуском у грудні 2015 року декількох навчальних груп, які закінчують навчання, в результаті чого в ліцеї зменшиться контингент до 366 учнів, що у свою чергу тягне за собою зміни у штатному розписі (замість трьох заступників директора, має бути два), директором ліцею, ОСОБА_4 винесено наказ №43-к про винесення попередження ОСОБА_1 про скорочення її посади. На виконання цього наказу інспектором з кадрів підготоване письмове підтвердження заступнику директора з навчально виробничої роботи, ОСОБА_1, про наступне звільнення з 31 грудня 2015 року. Позивач відмовилась підписувати попередження, про що складено відповідний акт №1 від 28.10.2015 року.

Під час виконання обовязків заступника директора з навчально виробничої роботи, ОСОБА_1 також мала педагогічне навантаження, як викладач математики. У звязку зі скороченням числа заступників директора, а саме посади позивача, їй було запропоновано зайняти посаду викладача. Від такої пропозиції вона відмовилась. Більше того, інші викладачі з математики відмовились від частини свого педагогічного навантаження на користь ОСОБА_1 Відповідач вважає посилання позивача на її переважне право на залишення на роботі є недоцільним, оскільки скорочувалась посада, а не кількість працівників, які займають однакові посади.

Скорочення чисельності та скорочення штату - поняття не тотожні. Чисельність працівників це списочний склад працюючих і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості. Штат працівників це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами (лист Мінпраці від 07.04.2011 року №114/06/187-11). Крім того, ОСОБА_1 в своїй позовній заяві наполягала на доцільності скорочення посади заступника директора з адміністративно господарчої роботи замість її посади. На розгляд скорочення ставилось 2 посади заступника директора : заступника з навчально виробничої роботи та заступника з адміністративно господарської роботи, у звязку з тим, що відповідно до Типових штатних нормативів професійно технічних навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки №1204 від 06.12.2010 року, посада заступника з навчально виховної роботи є обовязковою посадою для навчального закладу. У звязку з тим, що заступник з навчальної роботи у будь якому разі залишається, доцільним було скорочення посади саме другого заступника з аналогічними функціями, оскільки заступник з адміністративно господарської роботи у ліцеї лише один. Виходячи з цього було прийнято рішення про скорочення посади заступника директора з навчально виробничої роботи. Посилання позивача на ст..43 КЗпП України, а саме на її положення про необхідність погодження звільнення працівника з профспілковою організацією є безпідставними. Рішення про скорочення посади, яку займала позивач по справі, та попередження про її подальше звільнення було 28.10.2015 року. На момент прийняття рішення та винесення попередження ОСОБА_1 не була членом профспілки ДНЗ «ЗПТКЛ», тому узгодження питання її звільнення було недоцільним. Щодо посилань позивача на її високий професіоналізм та бездоганну роботу, зазначає наступне: в 2008 році колектив ЗПТКЛ звертався до заступника начальника обласного управління освіти і науки, начальнику відділу розвитку ПТО УОіН ОДА ОСОБА_5 із клопотанням про вирішення питання доцільності перебування ОСОБА_1 на посаді заступника директора з навчально виробничої роботи. Колектив посилався на неналежне виконання позивачем посадових обовязків та постійне створення конфліктних ситуацій. Крім цього, 12 червня 2012 року ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни та 20 серпня 2012 року на виконання подання прокуратури Жовтневого району м.Запоріжжя від 24.07.2012 року №125-4440 ОСОБА_1 також було оголошено догану. Також, вже після звільнення ОСОБА_1 проведено перевірку стану документів прийнятих по акту приймання передачі від 30.12.2015 року від заступника директора з навчально виробничої роботи. За результатом перевірки встановлено велику кількість порушень, помилок та неналежного оформлення документів, які викладені у Акті від 06.01.2016 року №1 та наказі від 19.01.2016 року №030. Щодо стягнення моральної шкоди вважає, що думка ОСОБА_1, що її звільнення якимось чином ставить під сумнів рівень її професійних якостей не є доцільною. Фактично скорочено посаду заступника директора, під час чого не передбачено застосування ч.1 ст.42 КЗпП України, на що посилається позивач, а отже ніяким чином це не свідчить про паплюження її професіоналізму та не може завдати моральної шкоди.

У звязку з вищевикладеним представник відповідача просив у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивач та її представник в судове засідання зявилися, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, просив відмовити позивачу у задоволенні її вимог.

Третя особа в судове засідання зявився, зазначив, що у задоволенні позову заперечує у звязку з безпідставністю, просить відмовити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є головою первинної профспілкової організації ДНЗ «Запорізький ПТКЛ», та 28.03.2017 року до неї звернувся Директор ОСОБА_4 з письмовим поданням про розірвання трудового договору з ОСОБА_1, вона проконсультувалась з юристом профспілки, яка повідомила, що присутність ОСОБА_1 на засіданні профспілки у звязку з тим, що вона працює в іншій установі не є обовязковою, штатний розпис вона не підписує, питання щодо правильності скорочення саме ОСОБА_1 відповідно до штатного розпису вони не досліджували. Директор ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» пропонував ОСОБА_1 при попередженні про звільнення посаду викладача математики з повною ставкою ( у звязку з відмовою викладача математики від своєї ставки), але ОСОБА_1 відмовилась від посади, у звязку з чим протоколом засідання профспілки від 30.03.2017 року надана згода на звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора ДНЗ «Запорізький ПТКЛ».

Представником відповідача було подано заперечення на позовну заяву, згідно якого позовну заяву відповідач вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, позовні вимоги позивача вважає не обґрунтованими належним чином, такими, що не підтверджуються наданими позивачем доказами, оскільки відповідач діяв в межах чинного законодавства.

Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи сторони перебували в трудових правовідносинах з 23.05.2006 року по 31.12.2015 року.(а.с.13-14)

Згідно зі звітом професійно технічного навчального закладу про прийом, випуск, направлення, наявність та рух контингенту учнів за ІVквартал 2015 року чисельність учнів на кінець звітного періоду складає 368 учнів. (а.с.60)

28.10.2015 року наказом директора ліцею ОСОБА_4 №43-к інспектора з кадрів ОСОБА_7 зобовязано підготувати письмове попередження заступнику директора з навчально виробничої роботи ОСОБА_1 у термін до 29.10.2015 року, запропонувати заступнику директора з навчально виробничої роботи ОСОБА_1 посаду викладача, у разі незгоди з даною пропозицією попередити про наступне вивільнення з 31 грудня 2015 року заступника директора з навчально виробничої роботи ОСОБА_1 28.10.2018 року, надати відповідну інформацію до центру зайнятості. (а.с.72)

28.10.2015 року позивача було попереджено про наступне звільнення із займаної посади заступника директора у зв'язку із скороченням штату працівників. (а.с.18)

28.10.2015 року позивачу було запропоновано, шляхом доповнення до попередження про звільнення, переведення на посаду викладача (а.с.18)

28.10.2015 року ОСОБА_1 відмовилась ставити підпис на підтвердження отримання попередження про наступне її звільнення із займаної посади заступника директора у зв'язку із скороченням штату працівників (а.с.55)

13.11.2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття до профспілки ДНЗ «ЗПТКЛ», після чого 19.11.2015 року була зарахована в якості члена профспілки. (а.с.61)

16.11.2015 року викладачем ОСОБА_8 подано заяву директору ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» ОСОБА_4, відповідно до якої просить зняти з її педагогічного навантаження 67 годин з предмета «Математика» в звязку з виробничою необхідністю. (а.с.78)

18.11.2015 року викладачем ОСОБА_9 подано заяву директору ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» ОСОБА_4, відповідно до якої просить зняти з її педагогічного навантаження 167 годин з предмета «Математика» в звязку з виробничою необхідністю. (а.с.79)

31.12.2015 року позивача було звільнено у зв'язку із скороченням штату та чисельності працівників, за п. 1. ст. 40 Кодексу законів про працю України. (а.с.17)

Згідно ч.1 ст. 40 КЗпП України Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;

У відповідності до п. 19 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника; які докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації; чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Так, в ході розгляду справи було встановлено, що у звязку з випуском в ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» декількох навчальних груп, які закінчували навчання, контингент учнів зменшився до 368.

Згідно Типових штатних нормативів професійно технічних навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010 року № 1204, які поширюються на професійно технічні навчальні заклади всіх типів і визначають максимальну кількість посад, при затвердженні штатного розпису навчального закладу враховується контингент учнів, слухачів за списковим складом на 1 січня року, що планується. При контингенті 301 400 учнів нормативна чисельність (максимальна) заступників директора складає 2 посади.

Станом на 28.10.2015 року в ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» було три посади заступника директора: заступник директора з адміністративно господарчої діяльності, яку займає ОСОБА_10, заступник директора з навчально виховної роботи ОСОБА_11, заступник директора з навчально виробничої роботи ОСОБА_1. (а.с.111)

У звязку з чим директором ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» ОСОБА_4 було прийнято рішення про скорочення посади одного із трьох заступників директора.

Тому суд приходить до висновку, що у відповідача ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» дійсно мало місце скорочення чисельності штату.

Згідно тарифного списку викладачів та інших педагогічних працівників ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» на 2015 -2016 навчальний рік ( з 1 вересня 2015 року) у ОСОБА_12 основна посада: заступник директора з навчально виховної роботи, а також викладач за суміщенням з таких предметів: основи правових знань, історія України, Всесвітня історія, правознавство, консультації, ДПА, стаж педагогічної роботи 39 років 2 місяці, вища категорія, викладач методист, у ОСОБА_1 основна посада: заступник директора з навчально виробничої роботи, а також викладач за суміщенням з таких предметів: математика, основи галузевої економіки і підпр., консультації, ДПА, ДКА, стаж педагогічної роботи 24 років 7 місяців, вища категорія, старший викладач, а ОСОБА_10 заступника директора з адміністративно господарчої діяльності не має в цьому переліку, у звязку з тим, що він не є викладачем чи іншим педагогічним працівником. (а.с.112-117)

Згідно даних про рівень освіти, кваліфікації та стажу роботи адміністрації ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» ОСОБА_10Є - заступник директора з адміністративно господарчої діяльності, має 2 вищі освіти: за спеціальністю Організація перевезень і управління на автомобільному транспорті, кваліфікація спеціаліст з організації перевезень і управління на автомобільному транспорті, за спеціальністю управління навчальним закладом, кваліфікація керівник підприємства, установи, організації (у сфері освіти та виробничого навчання), загальний стаж роботи 16 років, стаж в ліцеї з 20.02.2012 року по теперішній час, ОСОБА_13 - заступник директора з навчально виховної роботи, має вищу освіту за спеціальністю історія, кваліфікація викладач історії та суспільствознавства, загальний стаж 41 рік, стаж в ліцеї з 02.07.2007 року по теперішній час, ОСОБА_1 - заступник директора з навчально виробничої роботи, має 2 вищі освіти: за спеціальністю математика, кваліфікація викладач математики, за спеціальністю управління навчальними закладами, кваліфікація керівник навчального закладу та його підрозділів, загальний стаж роботи 28 років, стаж в ліцеї з 23.05.2006 року по 31.12.2015 року.(а.с.111)

Згідно штатного розпису на 2015 рік посади заступника директора з навчально виробничої роботи та заступник директора з навчально виховної роботи відносяться до підрозділу 1.1 «Педагогічний персонал», а посада заступник директора з адміністративно господарської діяльності відноситься до підрозділу 1.2 «Спеціалісти». (а.с.118)

Відповідно до п.4 Типових штатних нормативів професійно технічних навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010 року № 1204 у межах затверджених штатних нормативів введення посад заступників директора обов'язково вводиться посада заступника директора з виховної (навчально-виховної) роботи з розрахунку : при контингенті більше 300 учнів - 1 штатна одиниця.

У звязку з тим що посада заступника директора з навчально виховної роботи, яку обіймає ОСОБА_11 є обовязковою, директор обирав з двох посад заступників - заступника директора з навчально виробничої роботи, яку обіймала ОСОБА_1 та заступника директора з адміністративно господарчої діяльності, яку обіймає ОСОБА_10

Посада заступника директора з адміністративно господарської діяльності відноситься до підрозділу 1.2 «Спеціалісти» та до компетенції якої входять зовсім інші повноваження, на відміну від повноважень заступника директора з навчально виробничої роботи, які є подібними з повноваженнями заступника директора з навчально виховної роботи та входять до одного й того ж підрозділу 1.1 «Педагогічний персонал» Штатного розпису на 2015 рік.

Директор ОСОБА_4 у звязку з більшою необхідністю для ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» посади заступника директора з адміністративно господарської діяльності, яку не має ким замінити, на відміну від посади заступника директора з навчально виробничої роботи, повноваження якої при необхідності може виконувати заступник директора з навчально виховної роботи, прийняв рішення про скорочення посади заступника директора з навчально виробничої роботи, яку обіймала ОСОБА_1

Власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників, а цивільне та трудове законодавство не передбачає право суду перевіряти доцільності скорочення. Такого правового висновку дійшов Верховний суд України у своїй ухвалі від 28 січня 2009 року.

Також, Пленум Верховного суду України у постанові №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначив, що судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Посилання позивача як в поданій до суду позовній заяві, так і в судовому засідання на ту обставину, що таке скорочення посади заступника директора з навчально виробничої роботи не є обґрунтованим, не має правового обґрунтування, не може бути прийняте судом до уваги, у звязку з тим що треба було звільнити за скороченням штату та чисельності посаду заступника директора з адміністративно господарської роботи, яку обіймає ОСОБА_10, не є правильним.

За нормами ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

За нормами законодавства розроблення штатного розпису має здійснюватися на основі внутрішніх організаційно-нормативних документів (чинна структура і чисельність, положення з оплати праці) та з урахуванням вимог нормативно-правових актів.

Враховуючи, що відповідач по справі є самостійним суб'єктом, за нормами законодавства має самостійно визначати організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, посилання позивача на те, що треба було звільнити за скороченням штату та чисельності посаду заступника директора з адміністративно господарської роботи, судом оцінюється критично.

Згідно ст. 49-2 ч. 1 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

З листа Міністерства соціальної політики України про надання розяснень №5327/0/14-16/06 від 11.04.2016 вбачається, що законодавством про працю не передбачена форма та спосіб

повідомлення про наступне вивільнення у звязку із скороченням штату або іншими істотними змінами в роботі. Водночас у разі виникнення трудових спорів роботодавець (комісія) повинен мати докази, що працівника було повідомлено про відповідне вивільнення не пізніше як за два місяці, необхідно повідомити кожного працівника про можливе майбутнє вивільнення (а.с. 15-16).

На а.с. 18 міститься письмове попередження від 28.10.2015 року, відповідно до якого на виконання вимог наказу Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010 року №1204 «Про затвердження Типових штатних нормативів професійно технічних навчальних закладів» у звязку із зменшенням контингенту учнів, що навчаються у державному навчальному закладі «Запорізький професійний торгово кулінарний ліцей» з 01.01.2016 року будуть проведенні зміни штатного розпису, що потягне за собою скорочення посади заступника директора, яку обіймає ОСОБА_1 Враховуючи вищевикладене їй запропоновано посаду викладача та попереджено, у разі її незгоди звільнення може відбутися після закінчення двомісячного терміну з дня попередження з дотриманням вимог чинного законодавства України, з наданням пільг та компенсацій згідно з законом.

Але ОСОБА_1 в присутності заступника директора з навчально виховної роботи ОСОБА_11Є, заступника директора з адміністративно господарської діяльності ОСОБА_10 та головного бухгалтера ОСОБА_14 відмовилась ставити підпис на підтвердження отримання попередження про наступне її звільнення із займаної посади заступника директора у зв'язку із скороченням штату працівників, про що було складено акт про відмову поставити підпис на підтвердження отримання повідомлення від 28.10.2015 року №427 (а.с.55)

Про майбутнє скорочення посади позивач була завчасно (не менше ніж за 2 місяці) повідомлена, що останнєю не заперечується.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП, звільнення з підстав, зазначених у п. 1 ст. 40 КЗпП допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У відповідності до ч. 2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до правових позицій Верховного суду України від 19.05.2015 у справі №21-107а-15, від 01.04.2015 у справі № 6-40цс15, від 01.07.2015 у справі № 6-491-цс-15, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

ОСОБА_1 одночасно з попередженням про звільнення у звязку з скороченням посади заступника директора з навчально - виробничої роботи, було запропоновано посаду викладача.(а.с.18)

Згідно даних про рівень освіти, кваліфікації та стажу роботи адміністрації ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» ОСОБА_1 має вищу освіту: за спеціальністю математика, кваліфікація викладач математики (а.с.111)

Позивачка, крім посади заступника директора з навчально-виробничої роботи займала посаду викладача за суміщенням, викладала предмет «Математика».

Згідно наказу від 25.12.2015 року №311 фактично виконане педагогічне навантаження ОСОБА_1 за предметом «Математика» складає 202 години. (а.с.19)

Крім цього викладачі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відмовилися від свого педагогічного навантаження (234 години) з предмету «Математика» на користь ОСОБА_1В, для того щоб вона залишилася працювати викладачем за своєю кваліфікацією. (а.с.78,79).

Позивачка не погодилася з рішенням директора про скорочення саме її посади та запропонованою їй посадою викладача, зазначивши, що у неї, як у викладача за суміщенням залишається лише близько 120 годин педагогічного навантаження, а посада викладача передбачає річне педагогічне навантаження в обсязі 720 годин, тому вважає, що їй запропонували посаду, якої не існує і погодитися на цю пропозицію вона не може. (а.с.25)

Верховний Суд України у постанові від 25.05.2016 по справі № 6-3048цс15 зазначив, що

«Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його кваліфікації, досвіду тощо», що є повністю ідентичним з іншими правовими позиціями Верховного Суду України. Роботодавець не зобов'язаний пропонувати вакантну посаду працівнику, посада якого скорочується, якщо його кваліфікація, освіта, досвід тощо не відповідають закріпленим у посадових інструкції за вакантною посадою вимогам.

Відповідно до наказу № 52-к позивача звільнено з 31 грудня 2015 року у звязку зі скороченням штату та чисельності працівників, за п. 1. ст. 40 Кодексу законів про працю України. (а.с.17)

Крім того, згідно з ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або у повноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в силенний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Але ОСОБА_1 на момент винесення їй попередження (28.10.2015 року) не перебувала в профспілці ДНЗ «Запорізький ПТКЛ», а тільки 13.11.2015 року звернулася із заявою до Голови профспілки ДНЗ «ЗПТКЛ» ОСОБА_6 про прийняття її до профспілки, після чого 19.11 2015 року була зарахована в якості члена профспілки.

Голова профспілки ДНЗ «ЗПТКЛ» ОСОБА_6 тільки 21.01.2016 року (вже після звільнення ОСОБА_1В.) повідомила директора ДНЗ «ЗПТКЛ» ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 є членом профспілки, тобто на момент звільнення позивача, відповідач не знав про те, що вона була членом профспілки. (а.с.61)

Відповідно до абз.5 ст.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду. Аналогічним чином вирішується спір про поновлення на роботі, якщо згоду профспілкового органу на звільнення визнано такою, що не має юридичного значення. Відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

У звязку з вищезазначеним, директор ДНЗ «ЗПТКЛ» ОСОБА_4 звернувся з поданням №088 від 28 березня 2017 року до Голови первинної профспілкової організації ОСОБА_6 про надання згоди на звільнення з 31.12.2015 року заступника директора з навчально виробничої роботи ОСОБА_1 у звязку із скороченням чисельності та штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України.

На засіданні профспілкового комітету Первинної профспілкової організації ДНЗ «ЗПТКЛ»(протокол № 21 від 30.03.2017), було прийнято рішення надати згоду на звільнення з 31.12.2015 року заступника директора з навчально виробничої роботи ОСОБА_1 у звязку

зі скороченням чисельності та штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 203-204)

Тобто, згода Первинної профспілкової організації ДНЗ «ЗПТКЛ» на звільнення ОСОБА_1 у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України була надана.

Крім того в судовому засіданні була допитана голова Первинної профспілкової організації ДНЗ «ЗПТКЛ» ОСОБА_6, яка підтвердила все вищезазначене.

Також ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначає, що директором ДНЗ «ЗПТКЛ» ОСОБА_4 протягом 2015 року було прийнято на роботу в ДНЗ «ЗПТКЛ» викладачів, з нижчою, ніж в позивача кваліфікацією, стажем роботи та досвідом, що унеможливило створення вакантної посади викладача для неї.

За період з 01.09.2015 року по 01.01.2016 року на посади педагогічних працівників були прийняті наступні особи: ОСОБА_15 на посаду викладача з предметів хімії, біології, екології, за категорією спеціаліст, ОСОБА_9 на посаду викладача з предмету інформатика, за ІІ категорією, ОСОБА_16 на посаду майстра виробничого навчання за 9 тарифним розрядом, ОСОБА_17 на посаду майстра виробничого навчання за 9 тарифним розрядом, ОСОБА_18 на посаду викладача з предметів: історія України, Всесвітня історія, основи трудового законодавства, основи правових знань, правознавства за категорією спеціаліст, 9 розряд, ОСОБА_19 на посаду викладача з спеціальних предметів за категорією, спеціаліст ІІ категорії, 10 розряд. (а.с.104-109)

ОСОБА_9 було прийнято на посаду викладача в ДНЗ «ЗПТКЛ» з предмету інформатика, але вона ще викладала 167 годин з предмету «Математика».

18.11.2015 року (до звільнення позивача) викладачем ОСОБА_9 подано заяву директору ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» ОСОБА_4, відповідно до якої просить зняти з її педагогічного навантаження 167 годин з предмета «Математика» в звязку з виробничою необхідністю. (а.с.79)

Тобто вищевикладене спростовує думку позивача, так як відповідачем не було прийнято жодного викладача з предмету «Математика», а ОСОБА_9Ю, яка була прийнята на роботу викладачем з предмету «Інформатика» та паралельно викладала предмет «Математика» до звільнення ОСОБА_1 відмовилася від педагогічного навантаження з предмету «Математика», для того, щоб позивач могла залишитися в ДНЗ «ЗПТКЛ» та викладати більше годин з предмету «Математика».

Вирішуючи питання про дотримання відповідачем вимог ст. 42 КЗпП України щодо наявності у позивача переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Частиною 2 ст. 42 КЗпП України передбачено категорії працівників, перевага в залишенні на роботі яким надається при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

Отже, при вивільненні працівників у зв'язку із скороченням в першу чергу підлягає оцінці кваліфікація та продуктивність праці працівників, що підлягають скороченню. І лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені у частині другій статті 42 КЗпП України.

За змістом статті 42 КЗпП України коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, та які не мають такого права, стосується всіх працівників, які займають таку ж посаду.

При визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо.

Доказами більш високої продуктивності праці можуть бути: виконання значно більшого обсягу робіт порівняно з іншими працівниками, які займають аналогічну посаду чи виконують таку ж роботу, накази про преміювання за високі показники у роботі тощо.

Згідно тарифного списку викладачів та інших педагогічних працівників ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» на 2015 -2016 навчальний рік ( з 1 вересня 2015 року) у ОСОБА_1 основна посада: заступник директора з навчально виробничої роботи, а також викладач за

суміщенням з таких предметів: математика, основи галузевої економіки і підпр., консультації, ДПА, ДКА, стаж педагогічної роботи 24 років 7 місяців, вища категорія, старший викладач, а ОСОБА_10 заступника директора з адміністративно господарчої діяльності не має в цьому переліку, у звязку з тим, що він не є викладачем чи іншим педагогічним працівником. (а.с.112-117)

Згідно даних про рівень освіти, кваліфікації та стажу роботи адміністрації ДНЗ «Запорізький ПТКЛ» ОСОБА_10Є - заступник директора з адміністративно господарчої діяльності, має 2 вищі освіти: за спеціальністю Організація перевезень і управління на автомобільному транспорті, кваліфікація спеціаліст з організації перевезень і управління на автомобільному транспорті, за спеціальністю управління навчальним закладом, кваліфікація керівник підприємства, установи, організації (у сфері освіти та виробничого навчання), загальний стаж роботи 16 років, стаж в ліцеї з 20.02.2012 року по теперішній час, ОСОБА_1 - заступник директора з навчально виробничої роботи, має 2 вищі освіти: за спеціальністю математика, кваліфікація викладач математики, за спеціальністю управління навчальними закладами, кваліфікація керівник навчального закладу та його підрозділів, загальний стаж роботи 28 років, стаж в ліцеї з 23.05.2006 року по 31.12.2015 року.(а.с.111)

Згідно довідки про виплати матеріального заохочення працівникам ДНЗ «ЗПТКЛ» за 2013-2015 роки ОСОБА_1 з січня 2013 року по грудень 2013 року 9 разів виплачена премія., з січня 2014 року по грудень 2014 року - 7 разів, з січня 2015 року по грудень 2015 року 2 рази, ОСОБА_10 з січня 2013 року по грудень 2013 року 11 разів виплачена премія., з січня 2014 року по грудень 2014 року - 12 разів, з січня 2015 року по грудень 2015 року 12 разів (а.с.119)

Крім цього, в 2008 році колектив ДНЗ «ЗПТКЛ» звертався до заступника начальника обласного управління освіти і науки, начальника відділу розвитку ПТО УОіН ОДА ОСОБА_5 із клопотанням про вирішення питання доцільності перебування ОСОБА_1 на посаді заступника директора з навчально виробничої роботи. Колектив посилався на неналежне виконання позивачем посадових обовязків та постійне створення конфліктних ситуацій. (а.с.80)

Також на відміну від ОСОБА_10 у ОСОБА_1 є декілька доган, а саме: 12 червня 2012 року ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни та 20 серпня 2012 року на виконання подання прокуратури Жовтневого району м.Запоріжжя від 24.07.2012 року №125-4440 ОСОБА_1 також було оголошено догану. (а.с.81,82)

Як встановлено судом, при звільненні позивача відповідачем враховано вимоги статті 42 КЗпП України, зокрема продуктивність праці ОСОБА_1В, яка була нижчою, порівняно з іншим працівником ОСОБА_10, що займав також посаду заступника директораДНЗ «Запорізький ПТКЛ».

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що вона мала переважне право на залишення на роботі на підставі пунктів 2 та 3 частини другої статті 42 КЗпП України, оскільки має тривалий безперервний стаж роботи та є особою, в сім'ї якої немає інших працівників з самостійним заробітком, має на утримання чоловіка пенсіонера, сина студента, доньку, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, двоє неповнолітніх онуків та 80-річну мати, яка хворіє на гіпертонію, є безпідставним, так як положення ч. 2 статті 42 КЗпП України застосовуються до працівників, які мають рівні умови продуктивності і кваліфікації, в той час як при прийнятті рішення про надання переваги на залишенні на роботі відповідач керувався вимогами частини першої статті 42 КЗпП України.

На підставі викладеного, оскільки питання щодо переважного права залишення на роботі розглянуто відповідачем з урахуванням продуктивності праці, виконання обсягу робіт без доган та з щомісячним отриманням матеріального заохочення, при цьому, саме безпосередній керівник надавав характеристику продуктивності праці працівника, тобто, на підставі ч. 1 ст. 42 КЗпП України, норми ч. 2 ст. 42 КЗпП України не підлягають застосуванню.

Посилання позивача на те, що не було запитано її особисту думку з цього приводу, відсутні матеріали порівняльного аналізу продуктивності праці, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки нормами трудового законодавства не передбачено обов'язку роботодавця на вчинення таких дій.

На підставі викладеного, враховуючи, що у відповідача мало місце скорочення чисельності та штату працівників, позивача було належним чином

попереджено про наступне звільнення, їй було запропоновано іншу вакантну посаду, від якої позивач відмовилася, суд приходить до висновку, що відповідач мав підстави для розірвання із позивачем трудового договору на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

Оскільки звільнення позивача ОСОБА_1 відповідачем було здійснено на законній підставі, суд приходить до висновку, що правові підстави для визнання наказу №52-к від 31.12.2015 року про припинення трудового договору у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників недійсним, скасування його, поновлення позивача на посаді заступника директора з навчально виробничої роботи ДНЗ «ЗПТКЛ» відсутні, тому вимоги позивача про скасування наказу та поновлення на роботі заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про визнання наказу №52-к від 31.12.2015 року недійсним, скасування його та поновлення позивача на роботі.

За відсутності правових підстав для поновлення позивача на посаді, відсутні підстави для стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок звільнення, тому в цій частині вимоги ОСОБА_1 також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України позивачем не сплачувався судовий збір за вирішення вимог про поновлення на роботі, тому в цій частині судовий збір за розгляд судом справи слід віднести за рахунок держави.

Також вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу відповідно до ч.2. ст..141 ЦПК України задоволенню не підлягають, у звязку з тим, що інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 40, 42, 43, 49-2 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України,ст..64 ГК України, Постановою Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992, Типовими штатними нормативами професійно технічних навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010 року № 1204 суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного навчального закладу "Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей", третя особа : директор Державного навчального закладу "Запорізький професійний торгово-кулінарний ліцей" ОСОБА_4 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу - відмовити.

Судовий збір за розгляд судом справи в частині вимог про поновлення на роботі віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ісаков Д. О.