Справа № 473/3077/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності на ? частку земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з таким позовом в якому (з врахуванням подальших уточнень) вказувала, що на підставі договору купівлі-продажу від 20 липня 1999 року, реєстр. №0193 (визнаного дійсним рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 30 червня 2017 року) вона придбала у ОСОБА_2 ? частку житлового будинку, розташованого по вул. Кутвицького, 137 в м. Вознесенську Миколаївської області.

Водночас придбаний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1000 га., призначеній для його обслуговування та ділянці площею 0,1202 га., призначеній для ведення особистого селянського господарства.

Право власності щодо ділянок зареєстроване за:

- нинішнім співвласником житлового будинку ОСОБА_3;

- попереднім співвласником будинку ОСОБА_4 (яка 30 січня 2011 року померла).

Зважаючи на те, що позивачка зареєструвала своє право власності на частку в придбаному будинку в липні 2017 року, а відповідно до діючої на час реєстрації редакції ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), а тому ОСОБА_1 просила визнати її власником ? частки земельної ділянки площею 0,1000 га., розташованої по вул. Кутвицького, 137 в м. Вознесенську Миколаївської області, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також ? частки земельної ділянки площею 0,1202 га., розташованої за цією ж адресою, призначеної для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 24 січня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, розташованої по вул. Кутвицького, 137 в м. Вознесенську Миколаївської області, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

14 березня 2018 року позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про виправлення описки в резолютивній частині рішення, оскільки судом помилково зазначено про визнання за нею права власності лише на ? частку однієї зі спірних ділянок замість двох.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1, її представник ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_2, представник відповідача - Вознесенської міської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Також під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Зі змісту рішення від 24 січня 2018 року вбачається, що суд не вбачав підстав для визнання ОСОБА_1 власником ? частки земельної ділянки площею 0,1202 га., розташованої по вул. Кутвицького, 137 в м. Вознесенську Миколаївської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства про що зробив висновок в рішенні.

Проте позивачка, звертаючись до суду за заявою про виправлення описки, фактично просить змінити зміст рішення, визнавши її власником вказаної земельної ділянки.

Таким чином ОСОБА_1 просить змінити зміст рішення, що не допускається під час вирішення питання про виправлення описки, а тому в задоволенні її заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258-260, 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про визнання права власності на ? частку земельної ділянки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: О.В.Вуїв