ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року

м.Суми

Справа №576/1967/17

Номер провадження 22-ц/788/213/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2017 року в складі судді Сапона О.В., ухвалене у м. Глухів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 травня 2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язана була щомісячно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом.

Оскільки, ОСОБА_1 не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором, станом на 31 серпня 2017 року у неї утворилася заборгованість у розмірі 12162 грн. 13 коп., яка складається з наступного: 1315 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом; 9791 грн. 31 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 555 грн. 34 коп. (процентна складова).

У зв'язку з цим, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1966 грн. 97 коп.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 258 грн. 72 коп. витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

При цьому вказує, що висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту за три роки, починаючи з 26 вересня 2014 року в сумі 1270 грн. 85 коп., є помилковим, оскільки відповідач протягом 2008-2015 року здійснювала платежі на погашення заборгованості, що свідчить про визнання договору, його умов та переривання строку давності. Останній платіж сплачено 10 лютого 2015 року, а банк звернувся до суду в жовтні 2017 року, тобто в межах строку позовної давності.

Крім того, зазначає, що 22 травня 2008 року відповідача було ознайомлено з умовами кредитування з використання кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в довідці зазначено тип картки кредитного ліміту, базова відсоткова ставка, розмір та строки внесення платежу, відповідальність за порушення зобов'язань. Отже між сторонами був погоджений розмір процентної ставки, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом на рівні облікової ставки НБУ, а також суд безпідставно відмовив у стягненні штрафу.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, а також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви (а.с. 7).

За умовами кредитного договору, позичальнику на кредитну картку був встановлений кредитний ліміт у розмірі 1400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 31 серпня 2017 року становить 12162 грн. 13 коп., у тому числі: 1315 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом; 9791 грн. 31 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 555 грн. 34 коп. (процентна складова) (а.с. 4-6).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив того, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в межах трирічного строку позовної давності, починаючи з 26 вересня 2014 року. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки на рівні облікової ставки НБУ, оскільки позичальником, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» не підписані довідка та Умови і правила надання банківських послуг.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись неможна.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж з погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 здійснила 10 лютого 2015 року. Починаючи з березня 2015 року, відповідач не виконує умов кредитного договору зі сплати щомісячних платежів по тілу кредиту та процентів, що стало підставою для звернення банку до суду з позовом 26 жовтня 2017 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором звернулося в межах загального строку позовної давності.

Як убачається з матеріалів справи, 22 травня 2008 року було укладено кредитний договір, відповідач отримала картку зі строком дії до квітня 2010 року, потім картки перевипускались строком дії до квітня 2012 року, до березня 2015 року та до березня 2016 року включно.

Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» ОСОБА_1 були визначені наступні умови надання кредитних коштів: тип кредитної лінії відновлювальний; пільговий період 30 днів по кожному траншу; базова відсоткова ставка 3% в місяць; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця наступним за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається з пені 1, яка дорівнює базовій процентній ставці за кожний день прострочення кредиту та пені 2 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. за місяць, яка нараховується один раз у місяць; штраф при порушенні строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, більш чим на 120 днів 250 грн. + 5% від суми позову, а також комісія. З цими умовами кредитування ОСОБА_1 ознайомилась 22 травня 2008 року, що засвідчила своїм особистим підписом (а.с. 59).

Тобто, сторонами були узгоджені істотні умови, які є обов'язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальності за порушення зобов'язання, тощо.

Проте, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», Умови і правила надання банківських послуг позичальником не підписані, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача 12162 грн. 13 коп. за кредитним договором, з яких: 1315 грн. 48 коп. - заборгованість за кредитом; 9791 грн. 31 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 555 грн. 34 коп. (процентна складова).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Сторони, укладаючи кредитний договір узгодили, що базова відсоткова ставка за користування кредитним коштами становить 3% на місяць, тобто 36% річних.

Проте, з наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позивачем в односторонньому порядку збільшувалась відсоткова ставка за користування кредитним коштами, а саме: в період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року до 34,80% річних, а в період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2017 до 43,20% річних (а.с. 4-6). Докази письмової згоди відповідача на збільшення процентної ставки, позивачем не надано.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого апеляційному суду ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором станом на 31 серпня 2017 року становить 2910 грн. 63 грн., яка складається з: 1315 грн. 48 коп. - заборгованість за тілом кредиту (1270 грн. 85 коп. - поточна заборгованість за тілом кредиту та 44 грн. 63 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту), 1218 грн. 46 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також судові штрафи - 376 грн. 69 коп. (а.с. 82-86). При цьому, розмір відсотків обрахований банком відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», що підписана відповідачем за період дії картки, тобто по березень 2016 року, а після цього і по 31 серпня 2017 року, виходячи з облікової ставки НБУ згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України. Зазначений розрахунок щодо кредиту та процентів за користування кредитом, узгоджується з умовами кредитного договору, а тому приймається до уваги колегією суддів.

Отже, висновок місцевого суду про стягнення боргу за кредитним договором, виходячи тільки із суми поточної заборгованості за тілом кредиту - 1270 грн. 85 коп. та обрахування процентів за користування кредитними коштами по ставці НБУ з 26 вересня 2014 року, є помилковим, оскільки не узгоджується з умовами договору.

Крім того, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що не підлягає задоволенню вимога банку про стягнення з відповідача судового штрафу у розмірі 376 грн. 69 коп. за порушення строків повернення платежів, оскільки така відповідальність передбачена умовами кредитування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Кінцевим строком повного погашення кредиту є 31 березня 2016 року, тобто останній день місяця дії картки, унаслідок чого після спливу 120 днів (тобто після 01 серпня 2016 року) банк отримав право на стягнення штрафу, проте з позовом звернувся до суду у жовтні 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності для стягнення неустойки.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Проте, про застосування строку позовної давності до стягнення неустойки відповідач до ухвалення рішення судом першої інстанції не заявила, тому вона підлягає стягненню на користь банку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 2910 грн. 63 коп., яка складається з: 1315 грн. 48 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1218 грн. 48 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 376 грн. 69 коп. - штраф.

На підставі ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги (на 23,93 %), з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 382 грн. 88 коп. компенсації судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 574 грн. 32 коп. - за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 368, 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Скасувати рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2017 року та прийняти постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 травня 2008 року у сумі 2910 грн. 63 коп., яка складається з: 1315 грн. 48 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1218 грн. 48 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 376 грн. 69 коп. - штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» компенсацію судового збору у розмірі 382 грн. 88 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та 574 грн. 32 коп. компенсації судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

О.І.Собина

С.С. Ткачук