Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 червня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Монич О.В.,

за участю секретаря - Пассер М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6150,26 грн., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 792/980 банківського рахунку на підставі Договору пакетного обслуговування, згідно з яким та керуючись Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк» відповідачу було встановлено ліміт витрат (надано кредит), що був використаний відповідачем, що підтверджується меморіальним ордером/випискою по рахунку на суму 5875,35 грн. Однак, ОСОБА_1 не виконує свої зобов»язання за вищевказаним договором і станом на 11.10.2017 року загальна сума заборгованості по договору становить 6150,26 грн., яка складається з 5875,35 грн. - неповернута сума кредиту, 274,91 грн., прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав суду відзив на позовну заяву відповідно до якого вважає, що вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано доказів того, що банківська карта передбачена умовами заяви, яка була видана відповідачу, є кредитною картою, доказів зарахування кредитних коштів на карту відповідача не надано. Доданий позивачем до матеріалів справи рух коштів по рахунку за період з 15.11.2015 р. по 11.01.2017 р. не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір свої вимог. Просив відмовити у задоволенні позову .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 792/980 банківського рахунку на підставі Договору пакетного обслуговування, згідно з яким та керуючись Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_1 було встановлено ліміт витрат (надано кредит), що був використаний відповідачем.

Однак, відповідач прострочувала зобов'язання, не виконала взяті на себе договором обов'язки і станом на 11.10.2017 року загальна сума заборгованості по договору становить 6150,26 грн., яка складається з 5875,35 грн. - неповернута сума кредиту, 274,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Між сторонами існують правовідносини з отримання/надання грошового кредиту, про що ними укладено відповідний договір кредиту.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Факт несплати відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується доданою до матеріалів справи випискою руху коштів по рахунку.

Щодо твердження представника відповідача про те, що позивачем не надано доказів того, що банківська карта передбачена умовами заяви, яка була видана відповідачу, є кредитною картою, доказів зарахування кредитних коштів на карту відповідача не надано. Доданий позивачем до матеріалів справи рух коштів по рахунку за період з 15.11.2015 р. по 11.01.2017 р. не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір свої вимог. Суд констатує наступне.

Як встановлено судом та відповідно до відповіді на відзив згідно вищезазначеного договору № 792/980 ПАТ «КредоБанк» надав ОСОБА_1 наступні банківські послуги: виготовляє банківську платіжну картку (БПК) типу Debit MC Unembossed Instant; відкриває поточний рахунок; обслуговує рахунки, що відкриті на імя ОСОБА_1 на умовах Тарифного Пакету: КРЕДО Комфорт.

Підписання даної анкети та Заяви договору, ОСОБА_1 підтвердила серед іншого, що дана анкета та Заява-Договір в сукупності становлять договорі банківського рахунку, який укладений на умовах викладених в Анкеті, Заяві-Договорі та Правилах надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», а також з тарифами Банку, Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у Банку та Правилами користування банківськими платіжними картками Банку, Інструкцією користування системи «Кредо Дайрект» ознайомлений та згоден їх виконувати.

Відповідач здійснюючи за кордон операції за використанням БПК, був попереджений про можливе списання комісії, повязаної із здійсненням відповідної операції у валюті, яка відрізняється від валюти рахунку Клієнта.

Заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості відповідача відповідно до позовної заяви є сума заборгованості за технічним овердрафтом, тобто сума перевищення ліміту витрат по БПК, яка вникла в результаті проведення Клієнтом операції з використанням БПК за кордон.

Ліміт кредитування чи то кредит з лімітом в розмінні правил, про яких зазначає та на який посилається відповідач відповідачу не встановлювався. Позивачем вказується на встановлення ліміту витрат по БПК, який було перевищено відповідачем в результаті здійснення ним операцій зх. використання БПК за кордон.

Відповідно до п. 2.3. Глави 3 Розділу ІІ Правил, Клієнт (Держатель БПК) доручає Банку, для здійснення розрахунків Платіжною системою па операціях з БПК Клієнта (Держателя БПК), здійснювати купівлю-продаж іноземної валюти за рахунок належних йому коштів по встановленому на день здійснення операції курсу. Сума понесених при цьому витрат Банку відшкодовується Клієнтом (Держателем БПК), шляхом договірного списання з його Рахунку.

Згідно із п. 2.6. Глави 3 Розділу ІІ правил, у випадку здійснення Клієнтом (Держателем БПК) операції, внаслідок якої було перевищено ліміт витрат, дія БПК, яка видана відповідно до умов цих Правил та Договором, блокується а сума, яка перевищує розмір ліміту витрат, обліковується на Рахунку і вважається кредитуванням Рахунку (Технічний овердрафт).

За користування Технічним овердрафтом Клієнт (Держатель БПК) сплачує Банку винагороду в розмірі, визначено Тарифами Банку.

Клієнт (Держатель БПК) зобовязаний повернути Банку заборгованість (суму Технічного овердрафту та процентів за користування ним) протягом 50 днів з дня виникнення заборгованості. У випадку неповернення суми заборгованості в строки, передбачені цим пунктом Банк вправі вимагати повернення заборгованості, в тому числі й шляхом звернення до суду (п.2.8 Глави 3 Розділу ІІ Правил).

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.3 ст. 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що факт наявності заборгованості за договором № 689/980 банківського рахунку доведений, суд вбачає за необхідне позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в загальному розмірі 6150,26 та понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору - 1600,00 грн.

Керуючись, ст. ст. 509, 526, 530, 536, 549, 610, 1054, 1066, 1069 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (ідентифікаційний код - 09807862, р/р 290999901 в ПАТ «Кредобанк», МФО 325365) суму заборгованості в загальному розмірі 6150,26 грн., яка складається з 5875,35 грн. - неповернута сума кредиту, 274,91 грн., прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, а також судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3