Справа № 536/1087/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра» про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра» про стягнення коштів.

17 липня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області ухвалив заочне рішення по цивільній справі № 536/1087/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра» про стягнення коштів.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2017 року вищезазначене заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Позовна заява обґрунтована тим, що між ТОВ «Сільгосппродукт» та ТОВ «Довіра» було укладено договір оренди №2/07/08 від 15.07.2008 року та договір оренди №2/08/09 від 01.02.2009 року.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.03.2010 року у справі № 21/252 стягнуто з ТОВ «Довіра» на користь ТОВ «Сільгосппродукт» за договором оренди № 2/08/09 від 01.02.2009 року 20419,35 грн. - основний борг, 1878,04 грн. - пеня; 3223,23 - інфляційні збитки; 363,06 грн. 3% річних; 258,83 грн. - державного мита; 122,72 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

13.01.2011 року ВДВС Кременчуцького РУЮ було відкрито виконавче провадження № 23633279 на виконання судового наказу виданого Господарським судом Полтавської області 10.12.2010 року у справі № 21/252. Докази виконання зазначеного рішення суду в справі відсутні.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20 жовтня 2011 року у справі № 18/2420/11, стягнуто з ТОВ «Довіра» на користь ТОВ «Сільгосппродукт» 627,29 грн. - 3% річних за періоди з 22 листопада 2009 року по 19 серпня 2011 року за несплату заборгованості по орендній платі за умовами договору № 2/07/08 від 15.07.2008 року, 1812 грн. - інфляційних збитків від несплати заборгованості за зазначеним договором за період з 22.11.2009 року по 01.08.2011 року, державне мито 83,24 грн.

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 27 червня 2013 року ТОВ «Сільгосппродукт» передав належне йому право вимоги згідно Договору оренди №2/08/09 від 01 лютого 2009 року та договору оренди № 2/07/08 від 15.07.2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький елеватор». Відповідно до п.1.2. цього ж Договору, Новий кредитор одержав право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобовязань за договором оренди № 2/08/09 від 01 лютого 2009 року та № 2/07/08 від 15.07.2008 року, в тому числі і право на стягнення неустойки у випадках вищезазначеним договором оренди та чинним законодавством.

Ухвалою Господарського суду від 06 вересня 2013 року у справі № 21/252 замінено сторону у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 10.12.2010 року у справі № 21/252 стягувача - ТОВ «Сільгосппродукт» () його процесуальним правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький елеватор» ().

Зазначені вище обставини наявності заборгованості за договорами оренди встановлені рішеннями судів, і ці обставини не підлягають доведенню ( ч.5 ст.82 ЦПК України)

Згідно договору від 22 липня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький елеватор» та ОСОБА_1, останній були відступлені права вимоги щодо виконання вищезазначених договорів оренди, наявність заборгованості по яким встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Листом від 16 червня 2017 року новий кредитор повідомила боржника про відступлення прав вимоги щодо нього.

Відповідно до листа № 2965 від 23.03.2017 року Кременчуцького районного ВДВС, наказ від 22.04.2010 року у справі № 14/197 не виконаний, сума заборгованості за зобовязанням по Договору оренди № 2/07/08 від 15.07.2008 року орендної плати складає 12 000,00 грн. та є непогашеною. Наказ від 10.12.2010 року у справі № 21/252 не виконаний, сума заборгованості за зобовязанням по Договору оренди № 2/08/09 від 01 лютого 2009 року орендної плати складає 20419,35 грн. та є непогашеною.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч.2. ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів, внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тобто інфляційні нарахування та на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобовязання.

Подібна правова позиція висловлена і у постанові Верховного суду України від 16.05.2006 р. по справі № 10/557-26/155.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та нормами ЦК України.

З розрахунків, які виконані позивачем, розмір заборгованості відповідача станом на 20.06.2017 року, вбачається, що розмір заборгованості становить 42 750,55 грн. Ця заборгованість складається з 23 331,13 грн. - інфляційних збитків від несплати заборгованості за Договором № 2/08/09 від 01 лютого 2009 року за період з 01.08.2011 року по 01.06.2017 року та 3607,00грн. - 3 % річних за період з 01.08.2011 р. по 19.06.2017 року за несплату заборгованості по орендній платі за умовами Договору №2/08/09 від 01 лютого 2009 року; 13711,42 грн. - інфляційних збитків від несплати заборгованості за Договором №2/07/08 від 15 липня 2008 року за період з 01.08.2011 року по 01.06.2017 року та 2101,00 грн. - 3 % річних за період з 20.08.2011 р. по 19.06.2017 року за несплату заборгованості по орендній платі за умовами Договору №2/07/08 від 15 липня 2008року.

З підстав зазначених в позові, просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Довіра» (Код , Полтавська обл., Кременчуцький район, село Піщане, вулиця Київська, будинок 101, 39701) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) грошові кошти в сумі: 42 750,55 грн. та судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Довіра» - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Просив суд застосувати строки позовної давності, яку обґрунтував тим, що право на додаткове стягнення з ТОВ «Довіра» інфляційних втрат та 3 % річних, нанесених неналежним виконанням судових рішень у Позивача виникло з моменту набрання рішеннями Господарського суду Полтавської області про стягнення з Відповідача грошових коштів законної сили, що відповідно до наявних у справі № 536/1087/17-ц матеріалів мало місце 24 березня 2010 року (дату ухвалення постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду по справі № 14/197), 14 липня 2010 року (дату ухвалення постанови Київського міжобласного апеляційного господарського суду по справі № 21/251) та 10 листопада 2010 року (дату ухвалення постанови Харківським апеляційним господарським судом).

Керуючись розрахунками Позивача, що викладені в поданій позовній заяві, право на додаткове стягнення з ТОВ «Довіра» інфляційних втрат та 3 % річних, нанесених неналежним виконанням судових рішень, у ОСОБА_1 виникло 01 серпня 2011 року, в той час як з позовом до Кременчуцького районного суду ОСОБА_1 звернулася у червні 2017 року, тобто майже через шість років.

На підставі вищевикладеного просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра» інфляційних втрат та 3 % річних за період з 01 серпня 2011 року по 01 червня 2017 року, нанесених неналежним виконанням судових рішень, внаслідок застосування спливу строку позовної давності.

Крім цього, 06 лютого 2018 року надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, яку обґрунтував тим, що позивачем проведені розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми заборгованості за період з 01 серпня 2011 року по 19 червня 2017 року, тобто за період у п'ять років та 323 дні.

В постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2017 року по справі № 3-1522гс16 (№ 918/329/16) зазначено, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов'язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов'язання до моменту його усунення.

Таким чином, Позивач має право на нарахування інфляційних втрат та З % річних від простроченої суми заборгованості лише за останні три роки, а саме за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року.

Крім того, надаючи розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми заборгованості за Договором оренди № 2/08/09 від 01 лютого 2009 року Позивач не врахував часткове погашення ТОВ «Довіра» розміру заборгованості в сумі 20 419,35 грн., а саме в сумі 9149,59 грн. згідно платіжного доручення № 61 від 10 січня 2013 року та в сумі 5 731,64 грн. згідно платіжного доручення № 821 від 07 квітня 2014 року, що підтверджується відповіддю старшого державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 за вих. № 9277 від 13 липня 2017 року (відповідь наявна в матеріалах справи 536/1087/17-ц).

Тобто, у період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року сума заборгованості ТОВ «Довіра» за Договором оренди № 2/08/09 від 01 лютого 2009 року складала 5 538,12 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості .ТОВ «Довіра» перед ОСОБА_1 внаслідок невиконання грошового зобов'язання складає: 5 411,38 + 499,34 +11 725,38 + 1 081,97 - 18 718 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 07 коп.

Внаслідок зазначеного, відповідно до вимог діючого законодавства України Позивач має право на стягнення з Відповідача грошових коштів у розмірі 18 718 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 07 коп., з них:

- по договору оренди № 2/08/09 від 01 лютого 2009 року - 5 411,38 грн. інфляційних втрат за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року та 499,34 грн. З % річних від простроченої суми заборгованості за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року;

- по договору оренди № 2/07/08 від 15 липня 2008 року - 11 725,38 грн. інфляційних втрат за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року та 1 081,97 грн. З % річних від простроченої суми заборгованості за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року.

Представник позивача ОСОБА_4 10 травня 2018 року надала суду відповідь на відзив, яку обґрунтувала тим, що відповідно до рішення господарського суду Полтавської області від і8 березня гою року у справі № 21/252 з ТОВ «Довіра» на користь ТОВ «Сільгосппродукт» було стягнуто 20419,35 ГРН- основного боргу, 1878,04 грн. пені, 3223,33 збитків від інфляції, 363,06 грн. 3 % річних, 258,83 державного мита та 122,72 витрати на ІТЗ судового процесу. Разом ця сума становили 26265,23 грн.

Дійсно в процесі виконання вказаного рішення господарського суду в межах виконавчого провадження № 23633279 3 боржника ТОВ «Довіра» на користь стягувача було стягнуто 5731,64 грн. та 9149,59 грн., а разом 14881,23 грн. з суми, яка була стягнута державним виконавцем з боржника спочатку були погашені судові витрати, пеня, збитки від інфляції та 3 % річних, а також частково сума основного боргу. Залишок нестягнутого основного боргу після всіх відрахувань становить 11384,00 грн.

Проте у відзиві відповідач наводить свої розрахунки виходячи з суми основного боргу в розмірі 5538,12 грн., що є помилковим, оскільки він не врахував, що окрім суми основного боргу за рішенням господарського суду від 18 березня 2010 року з ТОВ «Довіра» було стягнуто і штрафні санкції, які були погашені в першу чергу.

Таким чином за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року, , сума інфляційних збитків за договором оренди від 01 лютого 2009 року № 2/08/09 має становити 10763,94 грн.

Загалом сума збитків від інфляції та 3 % річних за договором оренди від 01 лютого 2009 року № 2/08/09 становить 11790,37 грн.

Розрахунки суми збитків від інфляції та 3 % річних за договором оренди від 15 липня 2008 року № 2/07/08, становить 11725,38 гр. збитків від інфляції та 1081,97 грн. 3 % річних, а всього 12807,35 грн

Таким чином, стягненню з відповідача в межах строків позовної давності за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року за договором оренди від 01 лютого 2009 року № 2/08/09 належить кошти в сумі 11790,37 грн., а за договором оренди від 15 липня 2008 року № 2/07/08 кошти в сумі 12807,35 грн., а всього 24532,73 грн.

15 травня 2018 року представник відповідача надіслав на адресу суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому надав свої пояснення стосовно відповіді на відзив позивача.

Перевіривши матеріали справи наявними у ній доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Судом встановлено, що між ТОВ «Сільгосппродукт» та ТОВ «Довіра» було укладено договір оренди №2/07/08 від 15.07.2008 року та договір оренди №2/08/09 від 01.02.2009 року.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.03.2010 року у справі №21/252 стягнуто з ТОВ «Довіра» на користь ТОВ «Сільгосппродукт» за договором оренди №2/08/09 від 01.02.2009 року 20419,35 грн. - основний борг, 1878,04 грн. - пеня; 3223,23 - інфляційні збитки; 363,06 грн. 3% річних; 258,83 грн.- державного мита; 122,72 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

13.01.2011 року ВДВС Кременчуцького РУЮ було відкрито виконавче провадження №23633279 на виконання судового наказу виданого Господарським судом Полтавської області 10.12.2010 року у справі №21/252.

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 27 червня 2013 року ТОВ «Сільгосппродукт» передав належне йому право вимоги згідно Договору оренди №2/08/09 від 01 лютого 2009 року та договору оренди №2/07/08 від 15.07.2008 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький елеватор». Відповідно до п.1.2. цього ж Договору, Новий кредитор одержав право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобовязань за договором оренди №2/08/09 від 01 лютого 2009 року та №2/07/08 від 15.07.2008 року, в тому числі і право на стягнення неустойки у випадках вищезазначеним договором оренди та чинним законодавством.

Ухвалою Господарського суду від 06 вересня 2013 року у справі №21/252 замінено сторону у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 10.12.2010 року у справі №21/252 стягувача - ТОВ «Сільгосппродукт» () його процесуальним правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький елеватор» ().

Згідно договору від 22 липня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кременчуцький елеватор» та ОСОБА_1, останній були відступлені права вимоги щодо виконання вищезазначених договорів оренди, наявність заборгованості по яким встановлена судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Листом від 16 червня 2017 року новий кредитор повідомила боржника про відступлення прав вимоги щодо нього.

Разом з цим суд не може в повній мірі погодитись з розрахунками позивача, а саме з сумою заборгованості по вказаним договорам, а саме.

Щодо розрахунків інфляційних втрат та 3% річних, по договору №2/08/09 суд виходить з того, що на виконання постанови київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.07.2010 року та рішення господарського суду Полтавської області від 18.03.2010 року було видано наказ господарського суду №21/252.

В ньому зазначено, що з ТОВ «Довіра» стягується 20419,35 грн. основного боргу, 1878,04 грн. пені, 3223,23 грн. інфляційних збитків та 363,06 грн. 3% річних, 258,3 державного мита, 122,72 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Загальна сума боргу шляхом підрахунку становить 26 265,23 грн.

13.01.2011 року відкрито виконавче провадження №23633279 з виконання наказу №21/252 на загальну суму 26 265,23 грн. Дана обставина підтверджується Інформацією про виконавче провадження з ЄДРВП.

Згідно відповіді старшого державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 за вих.№9277 від 13.07.2017 року, в рамках виконавчого провадження №23633279 на користь стягувача було перераховано кошти в сумі 9149,59 грн. згідно платіжного доручення №61 від 10.01.2013 року та 5731,64 грн згідно платіжного доручення №821 від 07.04.2014 року.

В іншій частині виконавче провадження на момент подачі позову не виконане, що також підтверджується інформацією про виконавче провадження в ЄДРВП.

Відповідач звернув увагу суду на те, що позивач надаючи розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми заборгованості за Договором оренди № 2/08/09 від 01 лютого 2009 рокуне врахував часткове погашення ТОВ «Довіра» розміру заборгованості в сумі 20 419,35 грн., а саме в сумі 9149,59 грн. згідно платіжного доручення № 61 від 10 січня 2013 року та в сумі 5 731,64 грн. згідно платіжного доручення № 821 від 07 квітня 2014 року, що підтверджується відповіддю старшого державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 за вих. № 9277 від 13 липня 2017 року (відповідь наявна в матеріалах справи 536/1087/17-ц).

Тобто, у період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року сума заборгованості ТОВ «Довіра» за Договором оренди № 2/08/09 від 01 лютого 2009 року складала 5 538,12 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості ТОВ «Довіра» перед ОСОБА_1 внаслідок невиконання грошового зобов'язання складає: 5 411,38 + 499,34 +11 725,38 + 1 081,97 - 18 718 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 07 коп.

Внаслідок зазначеного, відповідно до вимог діючого законодавства України Позивач має право на стягнення з Відповідача грошових коштів у розмірі 18 718 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 07 коп., з них:

- по договору оренди № 2/08/09 від 01 лютого 2009 року - 5 411,38 грн. інфляційних втрат за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року та 499,34 грн. З % річних від простроченої суми заборгованості за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року;

- по договору оренди № 2/07/08 від 15 липня 2008 року - 11 725,38 грн. інфляційних втрат за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року та 1 081,97 грн. З % річних від простроченої суми заборгованості за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року.

Суд не може погодитись з його позицією щодо сум на які позивач має право натягнення, оскільки він наводить альтернативні розрахунки збитків від інфляції та з 3% річних за двома договорами оренди. При цьому окрім застосування до цих вимог строків позовної давності, відповідачем було помилково обрано іншу суму основного боргу і не враховано вимоги ст. 534 ЦК України щодо черговості виконання грошового зобов'язання.

Відповідач не врахував, що окрім суми основного боргу за рішенням господарського суду від 18 березня 2010 року з ТОВ «Довіра» було стягнуто і штрафні санкції, які були погашені в першу чергу.

Відповідно до статті 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 ЦК України ВСУ від 01.07.2014 року, проценти, передбачені ст. 625 ЦК за порушення грошового зобовязання, погашаються після суми основного боргу.

Таким чином, з суми, яка була стягнута державним виконавцем з боржника спочатку були погашені судові витрати, пеня, збитки від інфляції та 3 % річних, а також частково сума основного боргу. Залишок нестягнутого основного боргу після всіх відрахувань становить 11384,00 грн.

Крім цього, суд частково враховує позицію відповідача щодо застосування строків позовної давності з огляду на наступне.

В постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2017 року по справі № 3-1522гс16 (№ 918/329/16) зазначено, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов'язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов'язання до моменту його усунення.

Таким чином, Позивач має право на нарахування інфляційних втрат та З % річних від простроченої суми заборгованості лише за останні три роки, а саме за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року, а не на заявлений період з 2011 року.

Отже, враховуючи викладене та строки позовної давності, суд вважає, що за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року, сума інфляційних збитків за договором оренди від 01 лютого 2009 року № 2/08/09 має становити 10763,94 грн.

Загалом сума збитків від інфляції та 3 % річних за договором оренди від 01 лютого 2009 року № 2/08/09 становить 11790,37 грн.

Розрахунки суми збитків від інфляції та 3 % річних за договором оренди від 15 липня 2008 року № 2/07/08, становить 11725,38 грн. збитків від інфляції та 1081,97 грн. 3 % річних, а всього 12807,35 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача в межах строків позовної давності за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року за договором оренди від 01 лютого 2009 року № 2/08/09 належить кошти в сумі 11790,37 грн., а за договором оренди від 15 липня 2008 року № 2/07/08 кошти в сумі 12807,35 грн., а всього 24532,73 грн.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 610, 625, ст.ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Довіра» (Код , Полтавська обл., Кременчуцький район, село Піщане, вулиця Київська, будинок 101, 39701) на користь ОСОБА_1, м. Кременчук, вул. Шевченка, 6, ІПН НОМЕР_1, грошові кошти за період з 19 червня 2014 року по 19 червня 2017 року в сумі 24532,73 грн., а саме:

- за договором оренди від 01 лютого 2009 року № 2/08/09 - 11790,37 грн.,

- договором оренди від 15 липня 2008 року № 2/07/08 кошти в сумі 12807,35 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Довіра» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_5