пр. № 6/759/791/18
ун. № 759/8263/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

секретаря судових засідань Шелудько В.В.

за участю представника боржника ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2015 року уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «ЕКСПОБАНК» Волощук І.Г. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромв сумі 131178,12 доларів США, що виникла за кредитним договором №106/2008 USD від 04.04.2008 року (а.с.1-4).

12.11.2015 року рішенням Святошинського районного суду м.Києва у справі № 759/8263/15-ц, позов ПАТ КБ «ЕКСПОБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та вирішено: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ЕКСПОБАНК» заборгованість за кредитним договором №106/2008 USD від 04.04.2008 року у розмірі 41153,48 доларів США, що складається із: 32675,59 доларів США. - прострочена заборгованість по кредиту; 8477,89 доларів США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 3654,00 грн. отримувач: УДКСУ у Святошинському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКСУ у. м. Києві, рахунок: 0009, МФО 820019, код платежу: 22030001, призначення платежу: 22030001; 050; «Судовий збір», Святошинський р/с, 02896733. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.» (а.с.62-65).

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 13.06.2018 року замінено стягувача у виконавчому листі № 759/8263/15-ц, виданого 06.12.2016 року Святошинським районним судом м. Києва, винесеного по цивільній справі №759/8263/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ЕКСПОБАНК» (м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, ідентифікаційний код: 09322299) заборгованість за кредитним договором №106/2008 USD від 04.04.2008 року у розмірі 41153,48 доларів США, що складається із: 32675,59 доларів США. - прострочена заборгованість по кредиту; 8477,89 доларів США - прострочена заборгованість за нарахованими процентами та, на користь держави судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 3654,00 грн. - з ПАТ «КБ «Експобанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, місце знаходження: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, оф. 205, п/р № 0095 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299) (а.с.120-121).

У серпні 2018 року до Святошинського районного суд м.Києва надійшла заява ОСОБА_3, в якій заявник просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, заявник зазначає ч.3 ст.5 ЦК України, згідно якої, якщо цивіьні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. А тому боржник вважає, що на момент початку виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 06.12.2016 року по справі № 759/8263/15-ц, строк предявлення до виконання останього був вже пропущений, зважаючи на відсутність звернень стягувача про поновлення пропущенного строку для пред'явлення виконавчого документа для виконання, посилаючись на ч.6 ст.12 ЗУ № 14404-VIII.

У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримує, просить заяву задовольнити, посилаючись на відкриття виконавчого провадження після закінчення строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Стягувач в судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі ч.1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд, перевіривши матеріали справи, доводи заяви, вважає, що заява ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На виконання рішення суду 06.12.2016 року виданий виконавчий лист №759/8263/15-ц яким з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ЕКСПОБАНК» стягується заборгованість за кредитним договором №106/2008 USD від 04.04.2008 року у розмірі 41153,48 доларів США (а.с.62-62, 96).

Відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в ч. 2 ст. 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Відповідно до п. 5 ч.1ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Станом на час надходження до суду заяви про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню та на час вирішення судом цієї заяви, до суду не надходили ні виконавчий лист з відміткою про його виконання, ні постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Суд вважає вимоги заяви необґрунтованими, оскільки доводи заявника фактично зводяться до необхідності переоцінки дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

З пояснень заявника вбачається, що виконавчий лист пред'явлений до виконання, а виконавче провадження відкрито.

Посилання заявника на те, що строк предявлення до виконання останього був вже пропущений, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та не є іншою причиною в контексті частини другої ст. 432 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку що в даному випадку відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 431, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць