СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________________
Провадження 2-во/760/71/18
УХВАЛА

І.Вступна частина

31 січня 2018 року в місті Києві

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про виправлення описки у виконавчому листі від 27 березня 2015 року в справі №2-628/12 (провадження №2/760/743/14) за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

15 серпня 2017 року Стягувач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі виданому 27 березня 2015 року Солом'янським районним судом міста Києва на підставі заочного рішення суду від 05 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3, в особі законного представника ОСОБА_4, як спадкоємиці померлої 24 вересня 2009 року ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 20 червня 2008 року в розмірі вартості успадкованого майна в сумі 45 339,48 гривень (що за курсом НБУ станом на 10 липня 2014 року складало 3 876,58 доларів США), а також судових витрат в розмірі 566,67 гривень судового збору та 40 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 04 жовтня 2016 року державний виконавець Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві виніс постанову №52534061 про відмову у відкритті виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом на тій підставі, що даний виконавчий документ не може бути прийнятий до виконання, оскільки не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент винесення постанови), а саме: не містить індивідуальний ідентифікаційний номер Боржника або номер і серія паспорта.

Виходячи із зазначеного Стягувач просить виправити помилку у виконавчому документі та зазначити у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер Боржника.

Стягувач та Боржник, в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України неявка Cтягувача і Боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що зазначена заява не підлягає задоволенню виходячи із положень ч.1 ст.432 ЦПК України відповідно до яких суд, який видав виконавчий документ, може за заявою Стягувача або Боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Встановлено, що виконавчий лист виданий 27 березня 2015 року Солом'янським районним судом міста Києва на підставі заочного рішення суду від 05 вересня 2014 року не містить помилок, оскільки станом на день ухвалення рішення ОСОБА_3 за своїм віком не мала індивідуального ідентифікаційного номера.

Окрім того, з огляду на те, що отримання судом даних, які ідентифікують Боржника, а саме ОСОБА_3, після завершення розгляду справи й видачі виконавчого листа діючим законодавством України не передбачено, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.2 ЦПК України (в редакції Закону «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ) однією із основних засад (принципом) цивільного судочинства є обов'язковість судового рішення.

Положеннями статті 18 ЦПК України (в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ) визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.32 Конституції України та ч.1 ст.302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до п.1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяв на момент винесення Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва постанови №52534061 від 04 жовтня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_3), якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер Боржника (фізичної особи), а п.6 ч.1 ст.26 цього ж Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, що діяв на момент винесення Солом'янським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва постанови №52534061 від 04 жовтня 2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_3) державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів Стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21 березня 2014 року №6-45цс14.

На дату розгляду судом заяви Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про виправлення помилки у виконавчому листі діюча редакція Закону України «Про виконавче провадження» містить аналогічні положення щодо вимог до змісту виконавчого листа (ч.1 ст.4 Закону), дій органу державної виконавчої служби, приватного виконавця у випадку невідповідності виконавчого листа вимогам Закону (ч.4 ст.4 Закону) та прав виконавця під час здійснення виконавчого провадження (п.3 ч.3 ст.18 Закону).

Оскільки Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», як Стягувач, обмежений у праві самостійно витребувати конфіденційну інформацію відносно Боржника, а державний (або приватний) виконавець відповідно до п.3 ч.3 ст.18 діючої редакції Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження наділений повноваженнями на збір інформації, у тому числі й конфіденційної, відсутність у виконавчому листі №2-628/12 (провадження №2/760/743/14) певних даних про особу Боржника, ОСОБА_3, не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.432 ЦПК України, суд ухвалив:

1.Відмовити в задоволенні заяви про виправлення описки.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: