ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9502/17
провадження № 2/753/2195/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-ті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер батько позивача ОСОБА_2, який 04.12.2013 р. склав заповіт, за змістом якого, на випадок його смерті спадкоємцем всього його майна стає син ОСОБА_4 (позивач). У встановлений чинним законодавством строк позивач звернувся до нотаріуса п'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини та отримання відповідного свідоцтва. Однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на об'єкти нерухомого майна через відсутність правовстановлюючих документів, які свідчать про належність даного майна спадкодавцеві та з витягу з Реєстру прав власності. Оскільки право власності на спірне нежитлове приміщення за життя ОСОБА_5 не було зареєстроване в установленому законодавством порядку, та у зв'язку з його смертю отримати свідоцтво про право власності позивач не має можливості, тому він вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, з підстав наведених у позовній заяві; відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Представники третіх осіб - Головного територіального управління юстиції у м. Києві, П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в направлених до суду листах просили справу розглядати у відсутність їх представників.

Вислухавши сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Відділом ЗАГС Ленінградського району м. Києва ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народився ОСОБА_4, батьком якого є ОСОБА_5, а мати - ОСОБА_7 (а.с. 8).

04.12.2013 р. ОСОБА_5 уклав заповіт, який посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №6090, за змістом якого ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось, та все що буде належить йому на день смерті і на що він по закону буде мати право, заповідає сину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

З копії спадкової справи № 701/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_5 вбачається, що 05.06.2014 р. до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся ОСОБА_2

Постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В., від 03.11.2014 р. ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р., через відсутність правовстановлюючих документів на майно.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

За змістом статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.

Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України», видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку.

Відповідно до положень частини першої та п'ятою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до п. 23 вказаної Постанови Пленуму у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як вбачається з договору №670-НП про участь у фонду фінансування будівництва від 08.02.2005 р. укладеного між ОСОБА_5 та АКБ «Аркада», ОСОБА_5 на підставі повного визнання ним правил фонду фінансування будівництва АТ ХК «Київміськбуд» дає згоду на участь у ФФБ, бере на себе зобов'язання виконувати правила ФФБ, передає кошти банку у довірче управління з метою отримання у власність об'єкта інвестування та встановлює обмеження щодо окремих дій Банку з управління цими коштами. (а.с. 20-23).

Згідно п. 1.6 даного договору, довіритель може отримати у власність закріплений за ним об'єкт інвестування після введення об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно до довідки № 445 про 100% інвестування об'єкта від 16.05.2005 року, ОСОБА_5 згідно договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 670-НПО від 08.02.2005 року вніс кошти у сумі 225376,09 грн та здійснив 100% інвестування у нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Згідно акту прийому - передачі вбудованих приміщень від 11.07.2005 року АТ ХК «Київміськбуд» побудував та передав, а інвестор ОСОБА_5 сплатив 100% вартості та прийняв нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (а.с. 28).

З інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна НОМЕР_3 від 14.908.2014 р. нежитлове приміщення АДРЕСА_1, на праві власності не зареєстровано. (а.с. 9, 106).

Оскільки позивач, позбавлений можливості здійснити своє право на спадкування у зв'язку з не проведенням реєстрації права власності на вказане приміщення та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, таке право підлягає відновленню в судовому порядку.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд вважає, що набуття позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на спадкове майно нічиїх прав та інтересів не порушує, є правомірним та відповідає нормам закону, проте не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на встановлені обставини, виходячи з положень ст.16 ЦК України, яка надає кожній особі право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та визначає можливі способи захисту прав, та ст.328 цього Кодексу, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 321, 328, 392, 1216, 1217,1218, 1220 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженцем м. Києва, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на нежиле приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 66,5 м2, яке належало ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в порядку спадкування за заповітом від 4.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю. і зареєстрованого у реєстрі за №6090.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: