Дата документу 20.11.2018
Справа № 320/4612/18
Провадження № 2/320/2943/18
20 листопада 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді - Горбачової Ю.В.,
з секретарем с/з - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком № 21 по вул. Лисконоженко в м. Мелітополі Запорізької області., вказуючи, що він є власником житлового будинку № 21 по вул. Лисконоженко в м. Мелітополі Запорізької області. В зазначеному житловому будинку зареєстрований також його син ОСОБА_4, який з 2011 року в зазначеному житловому будинку не проживає, його особистих речей в будинку не має та теперішнє місце проживання сина йому не відоме. Реєстрація місця проживання його сина в будинку порушує його право користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач, як син не проживає за місцем своєї реєстрації в належному йому будинку без поважних причини з 2011 року, тому вважає, що відповідно до ч.2 ст. 405, ст. 391 ЦК України він втратив право на користування належним йому будинку.
В судове засідання позивач не зявився, від його представника адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву не подав.
За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 280 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивачу ОСОБА_2, на праві власності належить житловий будинок № 21 по вул. Лисконоженко в м. Мелітополі Запорізької області, що підтверджується копією регістраційного свідоцтва від 29.01.1985 року та листом КП «ММБТІ» від 13.11.2018 року (а.с.6).
Позивач ОСОБА_2 є батьком відповідача ОСОБА_4, який є зареєстрований у житловому будинку позивача, але за повідомленням позивача не мешкає за місцем реєстрації з 2011 року.
Згідно довідки з місця проживання, відповідач ОСОБА_4 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Внаслідок того, що відповідач зареєстрований у житловому будинку, власником якого є позивач, але не проживає в ньому та не бере участі у його утриманні, є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав з користування та розпорядження власністю, він не може скористатися своїм правом на оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Суд вважає, що позивачем наведено достатньо доказів на підтвердження того факту, що відповідач вже понад рік без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації, а тому суд приходить до висновку, що відповідач втратив своє право користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лисконоженко, 21.
На підставі ст.ст. 321, 383, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 247, 259, 265, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, ст.. 72 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком № 21 по вул. Лисконоженко в м. Мелітополі Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом України.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: Ю.В. Горбачова