Справа № 381/364/17 Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/30/18 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 01.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2018 року апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Голуб С.А., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівест» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівест» до ОСОБА_2, правонаступником якого є ОСОБА_3,про стягнення грошових коштів в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівест» (далі - ПрАТ «СК «Юнівест») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 16 вересня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівест» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0437245 від 08 липня 2016 року. 21 листопада 2016 року власник автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Юнівест» із заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено у розмірі 26 072 грн. 33 коп.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 не повідомив ПрАТ «СК «Юнівест» про ДТП у встановлені законом строки, а страхове відшкодування потерпілому виплачено у повному обсязі, ПрАТ «СК «Юнівест» просило на підставі ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягнути з відповідача у порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 26 072 грн. 33 коп.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2017 року в позові ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідач у порушення умов полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0437245 від 08 липня 2016 року не повідомив позивача про ДТП у визначений законом термін та доказів того, що він не міг повідомити страховика про ДТП з поважних причин, суду не надав.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року замість померлого 08 червня 2017 року ОСОБА_2 до участі у справі залучено його правонаступника ОСОБА_3 (а.с.136-137).

ПрАТ «СК «Юнівест» та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка та зворотнє повідомлення про вручення судових повісток (а.с.138, 141). ПрАТ «СК «Юнівест» подало до апеляційного суду клопотання, в якому просить розглянути справу без участі його представника (а.с.139).

Приймаючи до уваги вищенаведене та зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку сторін такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватися у загальному порядку відшкодування збитків.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 вересня 2016 року сталася ДТП за участю автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної ДТП.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівест» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 липня 2016 року на строк з 09 липня 2016 року по 08 липня 2017 року.

Відповідач ОСОБА_2, який керував застрахованим автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, не повідомив ПрАТ «СК «Юнівест» про настання страхового випадку.

21 листопада 2016 року власник автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4, якому в результаті ДТП з вини ОСОБА_2 було спричинено майнову шкоду, звернувся із заявою до ПрАТ «СК «Юнівест» про виплату страхового відшкодування.

ПрАТ «СК «Юнівест» було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт від 08 грудня 2016 року.

13 грудня 2016 року ПрАТ «СК «Юнівест виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 26 072 грн. 33 коп., що підтверджується платіжним дорученням №10554 від 13 грудня 2016 року.

15 грудня 2016 року ПрАТ «СК«Юнівест» направило на адресу ОСОБА_2 претензію про сплату 26 072 грн. 33 коп. у рахунок виплаченого страхового відшкодування, однак відповідач залишив її без реагування.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені обов'язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (ст.33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (ст.38).

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» внесено зміни у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку із чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни щодо нумерації зазначеного підпункту до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого Моторним (транспортним) страховим бюро України зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, з огляду на зміст наведених правових норм можна зробити висновок, що в разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика про настання такої події, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані виплати, то після виплати страхового відшкодування страховик має підстави для регресного позову до страхувальника.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією висловленою у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15, від 30 березня 2016 року у справі № 6-186цс16, від 22 червня 2016 року у справі № 6-1253цс16.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що встановлений обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Судом першої інстанції установлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами, відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Доводи апеляційної скарги про те, що не повідомивши протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП страховика про настання страхового випадку, ОСОБА_2 порушив вимоги закону, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки сам по собі факт такого неповідомлення водієм забезпеченого транспортного засобу за умови здійснення повідомлення страховика іншим учасником ДТП, не свідчить про не інформованість страховика щодо настання ДТП та неможливість встановлення ним обставин пригоди.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Ураховуючи наведене та положення ст.375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівест» залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді