Справа № 2/2218/223/11
УХВАЛА

14 березня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Конопко А.П.

за участю начальника Другого відділу ДВС м. Хмельницького ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому подання начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький про примусове проникнення до приміщення, -

ВСТ АНОВИВ:

27.02.2018 року начальник Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький ОСОБА_1 направив до суду подання про примусове входження до житлового будинку по вулиці Степана Разіна, 8, що в

м. Хмельницькому та знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :09:002:0166, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

На обґрунтування своїх вимог він зазначив, що на примусовому виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби міста Хмельницький перебуває виконавче провадження №44069723 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» в сумі 2038368,20 грн.

17.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44069723 та за вих.. №23304 направлено сторонам.

17.07.2014 року державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

Згідно відповіді АТ «Прокредитбанк» від 19.12.2014 року станом на день накладення арешту на арештованому рахунку відсутні кошти для виконання постанови.

Згідно відповідей №5/2807 від 04.11.2014 року транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді УПФ України м. Хмельницького № від 05.12.2014 року та від 02.11.2017 року боржник пенсію не отримує та за цивільно-правовими угодами не працює.

З метою опису та арешту майна боржника державним виконавцем 06.11.2017 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено вимогу (вих. №46872) щодо безперешкодного надання доступу до нерухомого майна.

10.11.2017 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника та потрапити до приміщення не вдалося оскільки вхідні двері до будинку були зачинені.

Оскільки боржнику вручена вимога 13.11.2017 року, про що свідчить особистий підпис у повідомлені, державним виконавцем повторно 13.11.2017 року здійснено вихід за місцем та потрапити до приміщення не вдалося, оскільки вхідні двері до будинку були зачинені. Наведене свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду та вчинення перешкод щодо проведення опису майна.

Представник Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький в судовому засіданні подання підтримав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що на виконанні Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» в сумі 246721,05 долари США.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року,Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Докази про надіслання боржнику постанов про відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому ст.31 ч.1 Закону України "Про виконавче провадження", повідомлення про вручення боржнику таких постанови, в матеріалах справи відсутні.

Необхідність надання дозволу на примусове проникнення до квартири боржника повинно бути належним чином вмотивовано.

Однак, з наданих до подання матеріалів державного виконавця не вбачається, що боржник злісно ухиляється від виконання вимог державного виконавця. Відсутні докази тому, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а також підтвердження отримання вимог державного виконавця, що долучені до матеріалів подання.

Будь-яких інших доказів, на підтвердження того, що державним виконавцем використано усі права надані чинним законодавством для виконання судового рішення, суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що примусове проникнення до житла, належного боржнику є крайнім заходом та подання про застосування такого засобу є передчасним, оскільки державним виконавцем не використано усі права надані чинним законодавством державному виконавцю для виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 353, 439 , Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький про примусове входження до житлового будинку по вулиці Степана Разіна, 8, що в м. Хмельницькому, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: