Справа № 466/8526/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-з/811/25/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про вжиття заходів щодо забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору № 24/166-07К від 31 жовтня 2007 року про визнання недійсним іпотечного договору від 31 жовтня 2007 року та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

28 вересня 2018 року до Апеляційного суду Львівської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Львівської області від 28 вересня 2018 року заяву призначено судді-доповідачу Савуляк Р.В. у складі колегії: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" від 29.12.2017 № 452/2017 ліквідовано, зокрема: Апеляційний суд Львівської області та утворено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область і місто Львів, з місцезнаходженням у місті Львові.

Відповідно до частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди, що ліквідуються, припиняють здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Львівського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» від 04.10.2018 № 186-187 (6941-6942).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року заяву призначено судді-доповідачу Крайник Н.П. у складі колегії: Шеремета Н.О., Цяцяк Р.П.

В порядку, передбаченому статтею 33, частиною 1 статті 357 ЦПК України заяву передано на розгляд судді-доповідачу Крайник Н.П. у складі колегії - суддів: Шеремета Н.О., Цяцяк Р.П.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2018 року цивільна справа № 466/8526/14-ц одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 18 жовтня 2018 року справу призначено судді-доповідачу Копняк С.М. у складі колегії: Бойко С.М., Ніткевич А.В.

В порядку, передбаченому статтею 33, частиною 1 статті 357 ЦПК України справу передано на розгляд судді-доповідачу Копняк С.М. у складі колегії: Бойко С.М., Ніткевич А.В.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про вжиття заходів щодо забезпечення позову призначено судді - доповідачу Копняк С.М. у складі колегії суддів: Бойко С.М., Ніткевич А.В.

Відтак, в порядку, передбаченому статтею 33, частиною 1 статті 357 ЦПК України справу та заяву передано на розгляд судді-доповідачу Копняк С.М. у складі колегії суддів: Бойко С.М., Ніткевич А.В.

Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору № 24/166-07К від 31 жовтня 2007 року про визнання недійсним іпотечного договору від 31 жовтня 2007 року та стягнення коштів - задоволено частково.

Вирішено:

-визнати недійсним Кредитний договір №24/166-07К від «31» жовтня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк Універсальний»;

-визнати недійсним іпотечний договір від «31» жовтня 2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим номером 3047 та зобов'язати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим номером 3047 виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, а саме: однокімнатну квартиру №122 (сто двадцять два) загальною площею 38,45 кв.м., що знаходиться у будинку за адресою: м. Львів, вул. Панча, №18-б (вісімнадцять «б»). У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 травня 2018 року оскаржив ПАТ «Універсал Банк».

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що не погоджується із висновком районного суду, оскільки такий не відповідає дійсним обставинам справи, а тому є необґрунтованим та незаконним.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк».

28 вересня 2018 року від Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що в 2015 році ПАТ «Універсал Банк» звернувся в Залізничний районний суд м. Львова з позовом про солідарне стягнення заборгованості. 02 лютого 2017 року Залізничним районним судом м. Львова винесено рішення, яким позов банку задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_11 заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 154, 38 доларів США та судові витрати. 23 березня 2018 року постановою Апеляційного суду Львівської області заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 лютого 2017 року залишено без змін. На думку апелянта, наявною постановою Апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2018 року, яка набрала законної сили та якою з ОСОБА_2 та ОСОБА_11 стягнуто заборгованість за кредитним договором, фактично підтверджено дійсність оспорюваного в даній справі договору і така має преюдиційне значення для суду при вирішенні справи, а відтак свідчить про неможливість його зміни судом, зокрема, шляхом визнання цього ж самого договору недійсним. На підставі вищевикладеного, вважає, що подаючи позови про визнання недійсним договору іпотеки, боржник намагається ухилитися від виконання основного зобов'язання, факт наявності якого встановлено судом першої інстанції та апеляційної інстанції.

Просить прийняти заходи для забезпечення позову та накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, а саме: квартиру загальною площею 42 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 цього Закону судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом, і реалізується шляхом здійснення суддями правосуддя в рамках відповідних судових процедур та у межах наданих повноважень.

Стаття 7 цього Закону гарантує кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та «Лавентс проти Латвії» від 7 листопада 2002 року).

Повноваження суду апеляційної інстанції при вирішенні цивільних справ визначені Цивільним процесуальним кодексом України, у тому числі повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

За приписами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечнення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Тому дана ухвала судом апеляційної інстанції розглядається без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 150, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

В той же час, відповідно до приписів ч. 2 ст. 1057 - 1 ЦК України, визнаючи недійсним кредитний договір, у якому виконання зобов'язання позичальника забезпечено заставою майна позичальника або поручителя, суд за заявою кредитодавця накладає на таке майно арешт. Із такою заявою відповідач до суду першої інстанції не звернувся.

Однак, 28 вересня 2018 року від Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Апеляційного суду Львівської області надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій останній просять прийняти заходи для забезпечення позову та накласти арешт на нерухоме майно, що належить позивачу ОСОБА_2, а саме: квартиру загальною площею 42 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлено, що 31 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір № 24/166-07К про отримання кредитних коштів на придбання нерухомості на первинному ринку в сумі 33 200, 00 доларів США строком з 31 жовтня 2007 року до 30 жовтня 2027 року та сплати процентів у розмірі 12, 75 %. На забезпечення виконання зобов'язань було укладено іпотечний договір від 31 жовтня 2007 року, згідно якого передано в іпотеку майнові права на нерухоме майно, будівництво якого не завершено, а саме: однокімнатну квартиру № 122 загальною площею 38, 45 кв.м., що знаходиться за адресою : м. Львів, вул. Панча, 18б, а також укладено договір поруки від 31 жовтня 2007 року з ОСОБА_11

Встановлено й те, що в листопаді 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсними кредитного договору № 24/166-07К від 31 жовтня 2007 року та іпотечного договору від 31 жовтня 2007 року та стягнення коштів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 травня 2018 року позов задоволено і договори визнано недійсними.

На переконання колегії суддів, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 1057-1 ЦК України, у зв'язку із визнанням недійсним договору іпотеки від 31 жовтня 2007 року, який забезпечував виконання зобов'язання за кредитним договором позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 24/166-07К від 31 жовтня 2007 року, заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 і було предметом договору іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 42 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 необхідно задовольнити та накласти арешт на цю квартиру.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 21 листопада 2018 року.

Керуючись ст. ст. 153, 258, 259, 260, 268, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_3, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2) а саме: квартиру загальною площею 42 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. П. Панча, д. 18 «б», кв. 122.

Копію ухвали направити до відома учасникам справи та до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів, для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 21 листопада 2018 року

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.