Справа № 2-1992/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Деревянко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, заінтересовані особи: державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_5 звернулось до суду зі скаргою на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.11.2017 року, у якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 щодо винесення зазначеного повідомлення від 03.11.2017 року та скасувати його, зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1992/11 року виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 171/2007/Ж від 16.08.2007 року в сумі 863 932, 98 грн., а також судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн.

В обґрунтування скарги вказано, що 13.11.2017 року державним виконавцем Подільського ВДВС м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу у зв'язку з тим, що була встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти. В скарзі також зазначено, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання винесено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки на даний час у банку діє процедура ліквідації, Фонд є державною установою та звільнений від сплати авансового внеску на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник заявника в судове засідання не з'явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника скаржника, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Державний виконавець Подільського ВДВС м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала письмі заперечення на скаргу у яких зазначила, що на примусовому виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 боргів на користь юридичних осіб на загальну суму 1008824,25 грн., в т.ч. виконавчий лист № 2- 1992/11 виданий 18.05.2012 р. Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором № 171/2007/Ж від 16.08.2007 року в розмірі 863932,98 грн., судового збору 1700 грн. та витрат на ІТЗ 120 грн.

07.11.2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено боржнику до виконання, сторонам до відома. В ході проведення виконавчих дій на все майно боржника накладено арешт про що внесено записи до відповідних реєстрів. Згідно наданої інформації Державною фіскальною службою України щодо джерел отримання доходів боржника - інформація відсутня, щодо надання інформації про номери рахунків, відкритих в банках та інших фінансових установах - платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно наданої інформації Пенсійним фондом України в м. Кіровограді щодо осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено, щодо осіб-боржників, які отримують пенсії - боржник не перебуває на обліку, як отримувач пенсії. Згідно відповіді Єдиного державного реєстру МВС України за боржником відсутні зареєстровані автотранспортні засоби.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав на нерухоме майно та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_6 з реєстру обтяжень рухомого майна, нерухоме та заставне майно за боржником зареєстровано нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1. Проте, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово звернуто стягнення на нерухоме житлове майно боржника, оскільки дані правовідносини підпадають під статтю першу вище зазначеного закону. У боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, наявна встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, про що державним виконавцем складено акт. У звязку з чим, 13.11.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Також зазначила, що стягувачем у поданій до суду скарзі зазначено, що державним виконавцем 13.11.2017 року було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу, що не відповідає дійсності, адже державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа згідно п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». За таких обставин просила в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі, справу розглянути без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18.05.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист № 1992/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 171/2007/Ж від 16.08.2007 року в розмірі 863932,98 грн., судовий збір 1700 грн. та витрати на ІТЗ 120 грн.

Зазначений виконавчий лист Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_8» предявлено до виконання на адресу Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький.

Судом встановлено, що підставою звернення стягувача до суду з даною скаргою на рішення державного виконавця є винесення постанови державним виконавцем про повернення виконавчого документу стягувачу від 03.11.2017 року на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, у даній скарзі ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_5 зазначає підставою зверення стягувача зі скаргою до суду винесення повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 03.11.2017 року, зазначаючи що на даний час у банку діє процедура ліквідації, Фонд є державною установою та звільнений від сплати авансового внеску на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Пунктом 8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску у разі, якщо авансування є обовязковим.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Орган держави - це організаційно і структурно уособлена частина державного механізму, яка наділена в установленому Конституцією України порядку державно-владними повноваженнями, правовими і матеріально-фінансовими ресурсами для реалізації завдань і функцій державної влади.

Термін «орган державної влади» є за Конституцією України вихідним. Похідними від нього є терміни «орган законодавчої влади», «орган виконавчої влади» і «орган судової влади».

Конституція України регламентує такі основні складові організації і діяльності органів державної влади: а) закріплює загальне призначення цих органів як засобу, інструменту реалізації народовладдя, народного суверенітету (ст.5); б) встановлює основні принципи їх організації і діяльності (поділ влади, участь громадян в управлінні державою, законність діяльності тощо) (ст.ст.5,6,19); в) розмежовує повноваження загальнодержавних і місцевих органів (ст.ст.116,119); г) встановлює структуру державних органів і правовий статус найважливіших з них: орган законодавчої влади - Верховна Рада України, глава держави - Президент України, органи виконавчої влади, що поділяються на: вищі (Кабінет Міністрів України); центральні (міністерства, державні комітети, центральні - органи виконавчої влади зі спеціальним статусом); місцеві (обласні, районні, міст Києва і Севастополя державні адміністрації, голови місцевих державних адміністрацій, відділи і управління обласних і районних державних адміністрацій, адміністрація державних підприємств, установ), органи судової влади - Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції (розділи 4,5,6,12).

Система державних органів утворює державний апарат.

Основоположною ознакою належності державного органу до державного апарату є наявність у органу держави державно-владних повноважень. Головні з них закріплені в Конституції України.

Відповідно до наказу Держспоживстандарту України від 28.05.2004 N 97 "Про затвердження національних стандартів України, державних класифікаторів України, національних змін до міждержавних стандартів, внесення зміни до наказу Держспоживстандарту України від 31 березня 2004 р. N 59 та скасування нормативних документів" , державна організація (установа, заклад) утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є субєктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб хоча і є державною організацією, проте не здійснює реалізацію владних повноважень від імені держави, а відтак не є державним органом, який відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» звільняється від сплати авансового внеску.

Крім того, згідно з ч.3 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Пунктом 1 ч.4 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Звертаючись із заявою про примусове виконання вказаного рішення суду уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» хоча і вчиняє від імені Фонду та в межах своїх повноважень дії із забезпечення виведення цього банку з ринку під час здійснення його ліквідації, однак не є стягувачем у даному виконавчому провадженні, а також не здійснює при цьому владних повноважень та не виступає від імені державного органу.

Таким чином, вона діє від імені сторони у справі, а в подальшому від імені стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк», який відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» не звільнений від сплати авансового внеску.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 07.10.2015 року у справі № 6-1521цс15.

Згідно Закону України «Про мораторій на звернення стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В ході виконавчого провадження державним виконавцем було вжито заходи щодо примусового виконання рішення, було вчинено виконавчі дії щодо розшуку майна боржника ОСОБА_4 на яке можливо було б звернути стягнення, проте за результатами таких виконавчих дій встановлено лише наявність у боржника нерухомого майна, на яке накладено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, і в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_5 звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо скасування повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без виконання, проте повернення виконавчого документа стягувачу відбулось відповідно до постанови державного виконавця на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», вимогу про скасування якої заявником не заявлено.

За таких обставин, суд, відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає звернення до суду в межах заявлених вимог.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Законом України «Про мораторій на звернення стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, дії державного виконавця є правомірними та такими, що відповідають вимогам законодавства, яке регулює дані правовідносини, а також те, суд розглядає звернення до суду в межах заявлених вимог і не може виходити за ці заявлені вимоги, а також те, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання, суд приходить до висновку, що права скаржника не було порушено, а тому скарга ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_8» не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-261, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, заінтересовані особи: державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 03 квітня 2018 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6