Провадження № 2-о/344/24/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Івано-Франківський міський відділ УДМС України в Івано-Франківській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Встановлення даного факту їй необхідно для отримання паспорта громадянина України в МВ УДМС України в Івано-Франківській області.

05.02.2018 року ОСОБА_1 подала до суду доповнення до зяви, відповідно до якого просила встановити факт того, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою з датою народження ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 81).

06.02.2018 року ОСОБА_1 подала до суду доповнення до зяви, відповідно до якого просила прийняти рішення щодо видачі їй паспорта із тією датою народження, яку встановить суд (а.с. 82).

26.02.2018 року подала до суду заяву, відповідно до якої просила встановити факт її народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та її прізвище ОСОБА_4 (а.с. 110).

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, попередньо подала до суду заяву, в якій вимоги заяв підтримала, просила задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без її участі (а.с. 110).

Представник зацікавленої особи: Івано-Франківського міського відділу УДМС України в Івано-Франківській області не заперечив проти задоволення заяви (а.с. 109).

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, визначає ч.1 ст. 316 згаданого кодексу.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

Статтею 29 Цивільного кодексу України визначено - місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , актовий запис №3 від 29.04.1937 року, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Н-Бешеве Старобешівського району Донецької області (а.с. 4).

Так, згідно копії запису акту про народження від 29.04.1937 року, виданого Відділом Актів Громадянського Стану Народного комісаріату внутрішніх справ, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новобешеве Старобешіського району Донецької (Сталінської) області (а.с. 88).

Відповідно до копії запису акту про шлюб №7 від 1958 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 . Прізвище після одруження ОСОБА_6 (а.с. 95).

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, у вказаному акті про шлюб помилково записано дата народження заявниці ІНФОРМАЦІЯ_3 , замість вірного ІНФОРМАЦІЯ_4 , та встановлено те, що чоловік заявниці ОСОБА_5 помер.

Як вбачається з копії договору найму житлового приміщення у будинках місцевих Рад депутатів трудящих державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій Української РСР від 26.07.1976 року, квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 15-18).

Згідно копії поквартирних карток Форми А, Форми Б та листка вибуття Форми 20, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована з 30.06.1976 року за адресою: АДРЕСА_2 та знята з реєстраційного обліку 11.10.1985 року у м.Ноябрськ на підставі телеграми (а.с. 99-101).

Відповідно до копії відривних корінців до запиту за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Івано-Франківській області від 20.05.2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованою чи знятою з реєстраційного обліку не значиться (а.с. 103, 104).

Як вбачається з письмової заяви свідка ОСОБА_7 від 30.01.2017 року, він знайомий із заявницею ОСОБА_1 з 1980 року. Стверджує, що з її слів дізнався, що вона разом з сім`єю у 1976 році приїхала до на постійне місце проживання з Донеччини до м.Івано-Франківська. Підтверджує факт того, що заявниця з моменту їх знайомства, тобто з 1980 року та поданий час постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 45).

Згідно копії заяви №01-20/11174 від 25.01.2018 року, засвідченої директором КП Муніципальна інвестиційна управляюча компанія Джус М.Д., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стверджують, що ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 66).

Вище наведеними доказами підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_10 на території України станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час.

Як вбачається з копії довідки Івано-Франківського міського відділу РАГС від 08.08.2004 року №3-38/351, ОСОБА_1 17.02.1984 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , актовий запис №144. 30.11.1989 року Краснокам`янським відділом ЗАГС Пермської області зареєстровано розірвання вказаного шлюбу, актовий запис №192. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому ОСОБА_4 , їй вона розлучення не оформила (а.с. 96).

Згідно копії рішення Ноябрського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 16.10.1989 року, яке набрало законної сили 26.10.1989 року, шлюб, зареєстрований 17 лютого 1984 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_3 у відділі ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому, актовий запис №144 розірвано (а.с. 113).

Однак, у вказаному рішенні не зазначено зміну прізвища ОСОБА_3 після реєстрації розірвання шлюбу. Крім цього, судом встановлено, що заявниця до органів РАЦСу із заявою про зміну прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_12 чи ОСОБА_6 не зверталась, а тому суд приходить до переконання, що на даний час прізвище заявниці ОСОБА_3 .

Даний факт підтверджується також копією паспорта громадянина Союзу Радянських Соціалістичних Республік Серії НОМЕР_2 від 24.10.1985 року ОСОБА_3 , в якому проставлено штамп про укладення шлюбу з ОСОБА_11 17.02.1984 року. В графі число, місяць, рік народження зазначено ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі місце народження зазначено село Ново-Бешево Старобешівського району Донецької області(а.с. 97, 98).

Всі наведені докази та покази заяниці вказують на підтвердження наступних фактів: що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є однією і тією ж особою та на даний час прізвище та рік народження заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійне місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Ново-Бешево Старобешівського району Донецької області, на території України станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час є АДРЕСА_2 . А тому, за таких обставин, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись 124 Конституції України, Закону України «Про громадянство України», ст.29 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265, 268, 315-316, 319, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Івано-Франківський міський відділ УДМС України в Івано-Франківській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення задоволити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є однією і тією ж особою.

Встановити факт того, що на даний час прізвище та рік народження заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Ново-Бешево Старобешівського району Донецької області, на території України станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 01.03.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.