Справа № 660/1019/17
Номер провадження 2/660/16/18
26 лютого 2018 рокусмт.Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Каневського В.О.,
за участю секретаря судового засідання Білоїд Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Нововоронцовка Херсонської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,-
Стислий виклад позиції позивача
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що сторони з 23.05.1996 року перебувають у шлюбі, зареєстрованого виконкомом Зеленодольської міської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис 33. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки на момент подачі позовної заяви сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають, спільне життя не склалося і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача та сина, тому просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати.
До початку розгляду справи по суті, позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 12.01.2018 року визнано явку позивача ОСОБА_1 обовязковою для надання особистих пояснень та встановлено позивачу додатковий строк до 01.02.2018 року для подання доказів щодо обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Для дачі особистих пояснень у судове засідання, призначене на 01.02.2018 року та 26.02.2018 року позивач не зявилася, належним чином завірених копій документів, як доказів у справі, суду не надала.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що сторони з 23.05.1996 року перебувають у шлюбі зареєстрованого виконкомом Зеленодольської міської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис 33. Підставою задоволення позову вказала те, що сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають, спільне життя не склалося і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача та сина.
Для підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_1 до позовної заяви додано копії документів, зокрема:
-ксерокопія паспорту позивача відповідача;
-ксерокопії облікової картки платника податку позивача та відповідача;
-ксерокопія свідоцтва про укладення шлюбу;
-ксерокопія свідоцтва про народження;
-ксерокопії довідок про доходи відповідача;
-оригінал довідки, виданої Криворізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №100 від 01.11.2017 року за вих.№ 124.
Вказані копії є неналежними доказами у справі, оскільки в розумінні ч.5 ст.95 ЦПК України є належним чином не завіреними копіями, оскільки відповідність копії письмового доказу оригіналу повинен містити підпис учасника справи, який подає доказ, із зазначенням дати такого засвідчення. Разом з тим, матеріали справи не містять клопотання позивача про витребування оригіналів таких доказів у відповідної особи за умови відсутності у неї вказаних оригіналів. Також, ксерокопії документів, доданих до позовної заяви є такими, що неможливо прочитати.
Таким чином, встановити, що сторони дійсно перебувають у шлюбі та мають неповнолітню дитини не надається можливим.
Разом з тим, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, однак, доказів, підтверджуючих вказані обставини не зазначила та не надала.
Пояснення по суті позивачем також надано не було, оскільки остання у судові засідання не зявлялася.
Норми права, застосовані позивачем для обґрунтування позовних вимог
Позивачем у позовній заяві зазначено, що позовну заяву подано, керуючись ч.3 ст.105 та ст.112 СК України.
Норми права, застосовані судом
Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Пунктом 5 цього кодексу передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Згідно ч.1, 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. За ч.6 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною 1 статті 112 СК України встановлено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При цьому статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Висновок суду
Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого доведення в судовому засіданні, оскільки в ході судового розгляду не здобуто доказів, які були б належними, допустимими, достовірними, та дозволили суду вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача. Тому, зважаючи, що позивачем не надано доказів, які давали б правову підставу для звернення до суду із позовом, не обґрунтовано позовні вимоги, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Щодо стягнення судових витрат, як однієї з вимог позивача
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з того, що ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь судового збору.
Керуючись ст.ст.2, 4, 10, 12, 76, 79, 80, 81, 89, 95, 133, 141, 263, 273, 280-282 ЦПК України, 112 СК України,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області або через Нововоронцовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_4