Дата документу 03.07.2018
ЄУ № 420/793/18
Провадження №2-о/420/169/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.,

прокурора Рідченко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков цивільну справу за заявою керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про встановлення факту припинення права постійного користування земельними ділянками, заінтересовані особи Новопсковська районна рада Луганської області, Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт припинення права постійного користування земельними ділянками ОСОБА_2, площею 15,3 га та 37, 2 га, вартістю 1421609,70 грн., розташованих на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ №, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №113.

В обґрунтування своєї заяви прокурор посилається на те, що рішенням Новопсковської районної ради народних депутатів двадцять першого скликання від 28.02.1992 створено селянське (фермерське) господарство ФГ «Вюненко» в с. Березівка Новопсковського району Луганської області. Вказаним рішенням ОСОБА_2 надано земельну ділянку загальною площею 15,0 га із земель колгоспу «Україна» у довічне володіння. Розпорядженням голови Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області № 428 від 19.08.1996 ОСОБА_2 передано в постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 37,2 га, із земель запасу Танюшівської сільської ради Новопсковського району для розширення фермерського господарства. У подальшому ОСОБА_2 на підставі вказаного вище розпорядження отримала державний акт на право постійного користування земельними ділянками площею 15,3 га та 37,2 га серії ЛГ № від 14.10.1996, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 113. 03.05.2005 ОСОБА_2померла. ОСОБА_2 за життя не переоформила у встановленому законом порядку надане їй право постійного користування земельними ділянками або право оренди. Між органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та ОСОБА_3 не укладались договори, положеннями яких передбачалась можливість передачі в порядку спадкування права користування чужими земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), тому спадкодавцем користування земельною ділянкою не здійснювалося на підставі договору емфітевзису. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України та ч. 1 ст. 102-1 ЗК України передбачено лише договірний порядок установлення емфітевзису та не передбачено судового порядку його встановлення.Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Фактично не припинення права постійного користування земельними ділянками ОСОБА_2, яка померла 30.05.2005, унеможливлює законне розпорядження такими земельними ділянками та використання їх за призначенням, а також негативно впливає на нормальну діяльність органу місцевого самоврядування та реальне забезпечення гарантованих державою прав громадян. Встановлення факту припинення права користування земельною ділянкою померлою особою, дасть можливість для подальшого законного розпорядження спірною земельною ділянкою.

Прокурор заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник Головного управління Держгаокадастру у Луганській області до судового засідання не зявився, повідомив у своїх поясненнях на заяву про можливість розгляду справи без їх участі, заяву прокурора підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області до судового засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.

Представник заінтересованої особи Новопсковської районної ради Новопсковського району Луганської області до судового засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, заперечень проти заяви не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю, Головне управління Держгаокадастру у Луганській області та заінтересовані особи скористалися цим правом шляхом надання відповідних клопотань, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, дійшов до наступного.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ № від 14 жовтня 1996 року ОСОБА_2 передано в постійне користування земельні ділянки площею 37,2 га та 15,3 га, які розташовані на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району для розширення фермерського господарства.

Згідно рішення Новопсковської районної ради народних депутатів двадцять першого скликання від 28.02.1992 створено селянське (фермерське) господарство ФГ «Вюненко» в с.Березівка Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надано земельну ділянку загальною площею 15,0 га із земель колгоспу «Україна» у довічне володіння.

Відповідно до розпорядження голови Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області № 428 від 19.08.1996 ОСОБА_2 передано в постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 37,2 га, із земель запасу Танюшівської сільської ради Новопсковського району для розширення фермерського господарства.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 21 лютого 2018 року № 10-12-0.9-953/2-18, земельні ділянки площею 37,2 га та 15,3 га, надані в постійне користування ОСОБА_2, згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ № від 14 жовтня 1996 року. Вищевказані земельні ділянки за даними державного земельного кадастру враховуються в Танюшівській сільській раді Новопсковського району Луганської області як землі державної власності.

З листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області №648/109-18 від 11.05.2018 вбачається, що відповідно до Національної кадастрової системи станом на 11.05.2018 право власності на земельні ділянки, які були надані у постійне користування голові ФГ «Вюненко» ОСОБА_2, на її імя або на членів цього господарства не зареєстроване. На даний час земельна ділянка загальною площею 52,5 га, яка була передана у постійне користування голові ФГ «Вюненко» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ №, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 14 жовтня 1996 року за №113, знаходиться за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Танюшівській сільській раді та враховується до земель державної власності.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_2 померла 30 травня 2005 року у віці 80 років.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №50599922 від 18.01.2018, спадкові справи після смерті ОСОБА_2, яка померла 30.05.2005, не заводилися та свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фермерське господарство «Вюненко», ідентифікаційний код 24181785, місцезнаходження: 92314, Луганська область, Новопсковський район, село Березівка, вулиця Польова, 23, дата державної реєстрації 09 листопада 1992 року, засновником та керівником якого є ОСОБА_2, з 13.06.2012 юридична особа перебуває в процесі припинення на підставі судового рішення.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду у справі СУ № 2а/1270/2038/2012 від 26.04.2012 адміністративний позов Старобільської міжрайонної державної податкової інспекції в Луганській області до Фермерського господарства «Вюненко» про припинення юридичної особи задоволено повністю, припинено юридичну особу ФГ «Вюненко», 92314, Луганська область, Новопсковський район, село Березівка, вул. Польова, буд. 23, код 24181785. Постанова набрала законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.

Відповідно до п. 6 Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування.

Згідно з ч.1 ст. 407 ЦK України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч.2 ст. 407 ЦК України, та ч.2 ст. 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Згідно правової позиції викладеній у Постанові Верховного суду України від 05 жовтня 2016 року у справі №6-2329цс16 право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.

Як зазначалося вище, ОСОБА_2 користувалася спірною земельною ділянкою на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ЛГ № від 14 жовтня 1996 року та за життя не переоформив у встановленому законом порядку надане їй право постійного користування земельною ділянкою.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що між органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та головою ФГ «Вюненко» не укладались договори, положеннями яких передбачалась можливість передачі в порядку спадкування права користування чужими земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), тому спадкодавцем користування земельною ділянкою не здійснювалося на підставі договору емфітевзису.

Статтею 1225 ЦК України не передбачено можливість успадкування права постійного користування земельною ділянкою, а ч. 1 ст. 407 ЦК України та ч. 1 ст. 102-1 ЗК України передбачено лише договірний порядок установлення емфітевзису та не передбачено судового порядку його встановлення.

Фактично не припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_2, яка померла 30.05.2005, унеможливлює законне розпорядження такою земельною ділянкою та використання її за призначенням, а також призводить до недоотримання відповідних доходів до місцевого бюджету, що негативно впливає на нормальну діяльність органу місцевого самоврядування та реальне забезпечення гарантованих державою прав громадян.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 141 ЗК України, встановлено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, який не передбачає правових наслідків, які наступають у разі смерті особи, тому встановлення факту припинення права користування земельною ділянкою померлою особою, надає можливість для подальшого законного розпорядження даною земельною ділянкою.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЦК України фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

З частини 4 ст.25 ЦК України вбачається, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Таким чином, невизначеність із суб'єктом права користування на земельну ділянку, що перебувала у користуванні ОСОБА_2, яка померла 30.05.2005, виключає можливість належним чином здійснювати повноваження уповноваженого органу, яким є Головне управління Держгеокадастру у Луганській області, щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заява керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 259, 263-265, 315, 354 ЦПК України, ст.ст. 92, 102-1 ЗК України, ст.407 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про встановлення факту припинення права постійного користування земельними ділянками, заінтересовані особи Новопсковська районна рада Луганської області, Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області, задовольнити повністю.

Встановити факт припинення права постійного користування земельними ділянками ОСОБА_2, площею 15,3 га та 37, 2 га, вартістю 1421609,70 грн., розташованих на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ЛГ №, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №113.

Заявник: Старобільська місцева прокуратура Луганської області, яка знаходиться за адресою: вул. Монастирська, 15, м. Старобільськ, Луганська область, діє в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, , яке знаходиться за адресою: пров. Центральний, 17, корп. 2, м. Сєвєродонецьк, Луганська область.

Заінтересована особа: Новопсковська районна рада Луганської області, , яка знаходиться за адресою: пров. Історичний, 1, смт. Новопсков, Луганська область.

Заінтересована особа: Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області, , яка знаходиться за адресою: пров. Історичний, 1, смт. Новопсков, Луганська область.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.С. Стеценко