26.06.2018
Справа №640/615/18
Провадження №4-с/642/25/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 неправомірними, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та арешт майна, поновлення пропущеного строку звернення зі скаргою до суду,

стягувач ОСОБА_3, -

встановив:

15 січня 2018 року до Київського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 з скаргою, в якій просить: поновити строк на звернення із скаргою, вважаючи його пропущеним за поважною причиною; визнати дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП 55187875 від 21 листопада 2017 незаконними; скасувати вказану постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 642/8830/14-к про стягнення з нього 100 000,00 грн.; скасувати постанову № 55187875 від 21 листопада 2017 державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про арешт майна за виконавчим листом №642/13871/13-ц.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що в провадженні державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №642/8830/14, виданого на виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 14.11.2014, який набрав чинності 15 березня 2015 року, про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмір 100 000,00 грн. 21 листопада 2017 року державним виконавцем Панкратовою М.А. було винесено дві постанови: про відкриття виконавчого провадження у звязку із примусовим виконанням за виконавчим листом за №642/8830/14-к про стягнення з нього 100 000,00 грн. моральної шкоди, та про накладення арешту на його майно. На час набрання чинності вироку (17 березня 2015 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року із змінами, згідно якого виконавчий лист, виданий судом на підставі судового рішення, може бути пред'явлений до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили, закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Заявник вважає, що виконавчий лист поданий з пропуском вказаного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки предявлений до виконання 14 листопада 2017 року, а тому у державного виконавця не було законних підстав для відкриття виконавчого провадження, і винесені постанови є незаконними. Одночасно заявник просив поновити пропущений строк для звернення з даною скаргою до суду, посилаючись на те, що вказаний строк пропущено ним з поважних причин, оскільки про наявність виконавчого провадження він дізнався лише у січні 2018 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 січня 2018 року матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Київського ВДВС м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 направлені до Ленінського районного суду м. Харкова за підсудністю.

08 лютого 2018 року до суду надійшли заперечення заінтересованої особи ОСОБА_3, в яких просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що оскаржувані ОСОБА_1 постанови та дії були прийняті та вчинені у відповідності до чинного законодавства (Закону України «Про виконавче провадження» від 2016 року) і в межах повноважень державного виконавця.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21 березня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця Київського ВДВС м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 неправомірними, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та арешт майна від 21 листопада 2017 року відмовити. Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Київського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 неправомірними, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та арешт майна від 21 листопада 2017 року залишено без розгляду.

Постановою апеляційного суду харківської області від 22 травня 2018 року вищезазначену ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 21 березня 2018 року скасовано, справу повернуто для продовження розгляду до того ж суду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи скарги підтримав. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення зі скаргою до суду послався на те, що не отримував виклики державного виконавця, оскільки не проживав за адресою, вказаною в виконавчому листі. Лише у січні 2018 року він дізнався про наявність виконавчого провадження, 12 січня 2018 року був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, в цей день ознайомився з постановою про відкриття виконавчого провадження, та вже 15 січня 2018 року звернувся до суду зі скаргою. Копії постанов він взагалі не отримував, лише ознайомився з постановами.

Державний виконавець Київського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 та заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про дату та час розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

За таких обставин відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду даної скарги.

Суд, вислухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Вироком Ленінського районного суду м.Харкова від14 листопада 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України до 3-х років позбавлення волі, та цивільний позов ОСОБА_3 про стягнення з нього у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. задоволено.

Ухвалою апеляційного суду харківської області від 17 березня 2015 року вказаний вирок залишено без змін.

26 жовтня 2017 року за заявою стягувача ОСОБА_3 останній видано виконавчий лист « 642/8830/14-к про стягнення з ОСОБА_1 на її користь у відшкодування моральної шкоди 1000 00 грн., та вказаний виконавчий лист предявлено до виконання до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області

21 листопада 2017 року державним виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 55187875 та постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані постанови винесені державним виконавцем 21 листопада 2017 року, однак скаргу до суду скаржник подав лише 15 січня 2018 року, з пропуском десятиденного строку.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

Згідно зі ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду .

Як вбачається із матеріалів справи, постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено державним виконавцем на адресу стягувача та боржника 21 листопада 2017 року. Проте матеріали справи не містять будь-яких доказів отримання вказаних вище постанов боржником ОСОБА_1

Мотивуючи скаргу ОСОБА_1 зазначив, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував, із матеріалами виконавчого провадження № 55187875 був ознайомлений лише 12 січня 2018 року. Зазначені заявником обставини матеріалами справи не спростовуються. Оскільки заявник звернувся з даною скаргою до суду 15 січня 2018 року, суд приходить до висновку про поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 14.11.214, залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 17.03.2015, стягувач ОСОБА_3 отримала 26.10.2017 виконавчий лист про стягнення на її користь моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківської області ОСОБА_2 21 листопада 2017 року було відкрито виконавче провадження №55187875 та винесено постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 1 Закону ( в редакції 2016 року) виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до статті 4 ч.4 п.2 вищезазначеного Закону виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, та він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу виконавчої служби.

На час набрання чинності вироку суду в частині стягнення з ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 100 000,00 грн. моральної шкоди - 17 березня 2015 року - діяв Закон України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року із змінами, згідно до ст. ст.22 , 23 цієї редакції Закону виконавчий лист, виданий судом на підставі судового рішення, може бути пред'явлений до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили, закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладання арешту, виконавчі документи - виконавчий лист про стягнення 100 000,00 грн. предявлені до виконання 14 листопада 2017 року, тобто заява ОСОБА_3 подана з пропуском строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином, з часу набрання чинності вироку суду 17 березня 2015 року до видачі виконавчого листа 26 жовтня 2017 року ОСОБА_3 пройшло більш ніж 2,5 роки, вона не зверталася до суду із заявою про видачу їй виконавчого листа тривалий час і пропустила строк на його предявлення до примусового виконання, тому у державного виконавця Київського районного відділу державної служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 не було законних підстав для відкриття виконавчого провадження, і постанови про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт майна ВП № 55187875 від 21 листопада 2017 року підлягають скасуванню.

Порушене право заявника підлягає захисту шляхом скасування винесених державним виконавцем постанов, вимоги заявника в частині визнання дій державного виконавця неправомірними задоволенню не підлягають, оскільки даним рішенням визнаються незаконними рішення, а саме постанови державного виконавця, а ні його дії.

Керуючись вимогами ст.ст. 76-83, 127, 258-261, 263-265,447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду з даною скаргою.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову № 55187875 від 21 листопада 2017 року державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 642/8830/14 - к про стягнення з ОСОБА_1 100 000,00 грн. на користь ОСОБА_3.

Скасувати постанову № 55187875 від 21 листопада 2017 року державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 про арешт майна за виконавчим листом № 642/8830/14 - к про стягнення з ОСОБА_1 100 000,00 грн. на користь ОСОБА_3.

В інший частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня оголошення, через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.Л. Шрамко