Справа № 265/8970/17
Провадження № 2/265/557/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 лютого 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

при секретарі Мамаєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що він є власником будинку № 3, розташованого по вулиці Літературній в місті Маріуполі. Крім нього у даному будинку зареєстровані: неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та колишня дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 червня 2014 року їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дружина повторно вийшла заміж та разом з донькою виїхала в інше місто, про що свідчить акт, виданий КСН «Первомайський» від 13 грудня 2017 року. Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку більше чотирьох років, вважає, що вона втратила право користування житловим приміщенням в даному будинку. Крім того зазначав, що відповідач не приймає ніякої участі в оплаті комунальних платежів та утриманні будинку, проте за наявності її реєстрації в будинку він не має можливості оформити субсидію, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Таким чином, реєстрація відповідача у належному йому будинку, не дозволяє йому розпоряджатися належною власністю на власний розсуд, чим порушуються його права, за захистом яких він вимушений звертатись до суду.

Просив суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № 3, розташованому по вулиці Літературній в місті Маріуполі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов повністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином в установленому законом порядку.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що будинок № 3, розташований по вулиці Літературній в місті Маріуполі належав ОСОБА_1 на підставі Договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 28 лютого 2003 року за реєстровим № 226 та рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 24 травня 2011 року, зареєстрованих у Маріупольському БТІ 09 червня 2011 року за реєстраційним номером 135577.

На підставі договору дарування частини житлового будинку від 31 жовтня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 2032, ОСОБА_1 1/2 частину належного йому житлового будинку № 3, розташованого по вулиці Літературній в місті Маріуполі подарував ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки, виданої головою КСН «Первомайський» ОСОБА_6 від 13 грудня 2017 року, в будинку № 3 по вулиці Літературній в місті Маріуполі зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня дружина), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (донька).

Згідно акту від 13 грудня 2017 року, складеного головою КСН «Первомайський» ОСОБА_6, за підписом сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2 фактично не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2014 року

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27 червня 2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку № 3 по вулиці Літературній в місті Маріуполі, а відповідач ОСОБА_2, будучи зареєстрованою у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому понад чотирьох років, чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати відповідача такою, що втратила право користування даним житловим будинком.

Зокрема, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначав, що він не бажає стягувати з відповідача ОСОБА_2 сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в сумі 640 гривень, тому суд при ухваленні рішення не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 391, ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України , ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 3, розташованому по вулиці Літературній в місті Маріуполі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.С. Гноєвой