У Х В А Л А

26 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 02.11.2017 року, яке було відкрите на виконання виконавчого листа № 2а-182/06, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області та зобовязати скасувати постанову про скасування процесуального документа від 02.11.2017 року в провадженні № 53689361, яке було відкрите на виконання виконавчого листа № 2а-182/06 виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області та продовжити виконавчі дії до повного виконання рішення.

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що вона є стягувачем у виконавчому провадженні № 53689361 у примусовому виконанні виконавчого листа № 2а-182/06, однак 17.11.2017 року отримала повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 02.11.2017 року. Вважає, що приймаючи вищевказане рішення було порушено вимоги ч. 4 ст. 4 та ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримала, зазначивши, що оригінал виконавчого документа їй було повернуто, просила скасувати оскаржувану нею постанову державного виконавця від 02.11.2017 року.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення на скаргу, в яких просив відмовити в задоволенні скарги.

Заперечення обґрунтовані тим, що 27.10.2017 року начальником відділу ДВС проведено перевірку виконавчого провадження № 53689361 за результатами якої винесено постанову, якою визнано дії державного виконавця Микитчик І.В. такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2006 року задоволено позов ОСОБА_1 до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області про зобов'язання Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області вчинити відповідні дії для проведення позачергового безоплатного капітального ремонту належного будинку по вул. Першотравневій, 33 у с. Потіївка Білоцерківського району Київської області, як такій, що має пільги, встановлені законодавством для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.

03.04.2017 року на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшов виконавчий лист № 2а-182/06 від 03.04.2012 року.

04.04.2017 року державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 53689361.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець та сторони виконавчого провадження неодноразово звертались до суду із заявами як про роз'яснення рішення суду, так і про зміну способу та порядку його виконання, однак виконавчий лист залишився невиконаним належним чином.

В матеріалах справи містяться копії кошторисів поточного ремонту будинку, при цьому з наявних у справі відомостей вбачається, що ОСОБА_1 підписала акти виконаних робіт тільки на дах будинку.

20.10.2017 року постановою начальника управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 № 53 «Про результати перевірки виконавчого провадження» визнано дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та доручено начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у відповідності до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом.

27.10.2017 року постановою № 6 «Про результати перевірки виконавчого провадження» начальником Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 визнано дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

02.11.2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 на виконання вимог ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 53689361 від 04.04.2017 року та направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавче провадження щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом.

В судовому засіданні встановлено про те, що державним виконавцем вживались заходи щодо примусового виконання виконавчого листа, зокрема, здійснювались виклики боржника, надсилались вимоги, накладались штрафи.

Разом з цим, виконавчий лист по справі №2-а-182/06 вже надходив на примусове виконання, а державними виконавцями виносились постанови про закінчення виконавчого провадження та про відмову у відкритті на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з неможливістю виконати рішення суду без участі боржника після застосування до нього заходів, передбачених ст. 89 Закону.

Відповідно до положень п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV виконавче провадження пiдлягає закiнченню у разi повернення виконавчого документа до суду чи iншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статтi 75 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 75 Закону від 21.04.1999 року № 606-XIV у разi якщо виконати рiшення без участi боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф вiдповiдно до статтi 89 цього Закону та вносить подання (повiдомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до вiдповiдальностi згiдно iз законом, пiсля чого виносить постанову про закiнчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником вiддiлу, якому безпосередньо пiдпорядкований державний виконавець, i повертає виконавчий документ до суду чи iншого органу (посадової особи), що його видав.

В судовому засіданні встановлено, що рішення суду про зобовязання Білоцерківську районну державну адміністрацію вчинити відповідні дії для проведення позачергового безоплатного ремонту будинку у встановленому Законом порядку не виконане, при цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Оскаржувана постанова від 02.11.2017 року про скасування процесуального документу мотивована посиланнями на ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (ч. 1 ст. 41 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини, у тому числі, викладених у рішенні від 20.07.2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00), виконання рішення суду є завершальною складовою частиною судового розгляду.

Заявник неодноразово зверталась до різних державних органів щодо бездіяльності державного виконавця та скаргами на боржника в частині невиконання рішення суду.

На думку суду, наведена в ч. 1 ст. 40 Закону (редакції від 2016 року) процесуальна норма не позбавляє заявника предявити до виконання виконавчий лист, що виданий у встановленому Законом (редакції від 1999 року) порядку та на підставі рішення суду, що набрало сили, враховуючи встановлені Конституцією України та міжнародно-правовими актами гарантії щодо виконання рішення суду державним органом, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин щодо його фактичного невиконання, а також відсутності будь-якого рішення про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності за поданням державного виконавця.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі № 18-рп/2012 від 13.12.2012 року виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи вищевикладене та оскільки рішення суду, що набрало законної сили не виконане, суд дійшов висновку за необхідне визнати неправомірними дії державного виконавця Перепелиці А.В. щодо повернення виконавчого документа стягувачу та скасувати постанову державного виконавця від 02.11.2017 року про скасування процесуального документа.

В частині зобовязання продовжити виконавчі дії слід відмовити, оскільки виконавчий лист на час вирішення справи знаходиться у стягувача, тобто для його примусового виконання повинен бути предявленим у встановленому порядку.

Керуючись статтями 260, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 02.11.2017 року, яке було відкрите на виконання виконавчого листа № 2а-182/06 виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області.

Скасувати постанову про скасування процесуального документа від 02.11.2017 року у виконавчому провадженні № 53689361, яке було відкрите на виконання виконавчого листа № 2а-182/06 виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області, у порядку встановленому законом, протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя ОСОБА_6