Справа № 487/1437/18 Доповідач в апеляційній інстанції Лисенко П.П.
Провадження № 22-ц/812/215/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 листопада 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2;

представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сісайд Термінал" - Роїка О.Г.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Сісайд Термінал" рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, яке ухвалене о 17 годині 06 хвилин, 18 вересня 2018 року, у приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва, під головуванням судді Бобрової І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сісайд Термінал" про визнання дій незаконними, скасування наказу,

у с т а н о в и л а :

21 березня 2018 року ОСОБА_2 пред'явив позов до ТОВ "Сісайд Термінал" про визнання дій незаконними, скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 01 березня 2018 року №42/ОС про притягнення його до дисциплінарної відповідальності; стягнути з відповідача на його користь суму невиплаченої премії за лютий 2018 року у розмірі 3 888 гривень, а також 100 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовував наступним.

В товаристві з обмеженою відповідальністю "Сісайд Термінал" позивач працює на посаді машиніста тепловозу. 22 лютого 2018 року о 14 годині 25 хвилин, він зателефонував своєму безпосередньому керівнику, начальнику служби локомотивного господарства ОСОБА_4, та завчасно повідомив, що у свою зміну 26 лютого 2018 року не зможе вийти на роботу, оскільки його, у якості відповідача у цивільній справі, було викликано у судове засідання до Заводського районного суду м. Миколаєва, та судову повістку з відміткою ним буде надано в наступну зміну.

ОСОБА_5 вніс зміни до графіку роботи та замінив його зміну іншим машиністом.

Крім того, позивачем була написана заява на ім'я директора ТОВ "Сісайд Термінал" про надання йому відпустки 26 лютого 2018 року без збереження заробітної плати.

Та, не зважаючи та це, 01 березня 2018 року ТОВ "Сісайд Термінал" видало наказ №42/ОС, в якому позивачу оголошено догану та позбавлено 100 % премії за лютий 2018 року. Даний наказ було підписано директором, виконавчим директором підприємства та погоджено з заступником директора з адміністративно-правових питань та головою профкому.

Посилаючись на викладені обставини, після декількох уточнень позовних вимог, ОСОБА_2 кінцево просив:

-визнати незаконним та скасувати наказ № 42/ОС від 01 березня 2018 року;

-стягнути з відповідача на його користь 3 888 гривень невиплаченої премії за лютий 2018 року;

-стягнути з відповідача на його користь 5 939,02 гривень матеріальної допомоги;

-стягнути з відповідача 100 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди;

-стягнути з відповідача 1 850 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано наказ №42/ОС від 01 березня 2018року, стягнуто з ТОВ "Сісайд Термінал" на користь ОСОБА_2 невиплачену премію за лютий 2018 року у розмірі 3 646 гривень 18 копійок, а також невиплачену матеріальну допомогу у розмірі 5 939 гривень 02 копійки та витрати на правову допомогу у сумі 400 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ТОВ "Сісайд Термінал" подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ТОВ "Сісайд Термінал", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, просило скасувати рішення суду І інстанції та відмовити ОСОБА_2 у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду 1 інстанції - без змін, оскільки суд ухвалив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Так, задовольняючи даний позов, суд 1 інстанції виходив з того, що у ТОВ "Сісайд Термінал" не було підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та позбавлення його премії, оскільки він був відсутній на робочому місці з поважних причин, про що попередив завчасно свого безпосереднього керівника, як прописано в інструкції машиніста. Крім цього, надав до відділу кадрів судову повістку, з відміткою суду про час та місце перебування ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду, погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, вважає їх вірними, обґрунтованими й законними.

За Конституцією України, ст. 4 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

Відповідно до статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, ч.ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Для цього він досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

При цьому, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилась очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції виходить з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених статтею 374 ЦПК України, і відповідних їм підстав щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, передбачених статтями 375, 383 ЦПК України.

Зокрема, він повинен з'ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Рішення суду І Інстанції у повній мірі відповідає виписаному.

З матеріалів справи вбачається, і, це встановлено судом 1 інстанції, що позивач у ТОВ "Сісайд Термінал" працює на посаді машиніста тепловозу. 22 лютого 2018 року, відповідно п.п. 3.3 ч.3 Робочої інструкції машиніста тепловоза, він завчасно повідомив свого безпосереднього керівника, начальника служби локомотивного господарства ОСОБА_4, що у свою зміну, 26 лютого 2018 року, не зможе вийти на роботу, оскільки його, у якості відповідача у цивільній справі, було викликано у судове засідання до Заводського районного суду м. Миколаєва, та судову повістку з відміткою ним буде надано в наступну зміну. Останній вніс зміни до графіку роботи та замінив його зміну іншим машиністом ОСОБА_6 (а.с. 97-103)

Крім того, позивачем була написана заява на ім'я директора ТОВ "Сісайд Термінал" про надання йому відпустки 26 лютого 2018 року без збереження заробітної плати, на якій міститься відмітка «узгоджено» та підпис ОСОБА_5 (а.с. -32) .

Та не зважаючи та це, 26 лютого 2018 року, заступником директора з експлуатаційних питань ОСОБА_7 був складено рапорт та акт про невихід на роботу машиніста ОСОБА_2 (а.с. - 33, 34, 35).

28 лютого 2018 року, ОСОБА_2, прийшовши на роботу у свою наступну зміну, надав до відділу кадрів судову повістку з відміткою суду про присутність у судовому засіданні Заводського районного суду м. Миколаєва, як доказ поважності причини відсутності на робочому місці того дня.

01 березня 2018 року ТОВ "Сісайд Термінал" видало наказ №42/ОС в якому позивачу оголошено догану та позбавлено 100 % премії за лютий 2018 року. Даний наказ було підписано директором, виконавчим директором підприємства та погоджено з заступником директора з адміністративно-правових питань та головою профкому.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення (ст.147 КЗпП України).

Згідно з ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст.149 КЗпП України).

Відповідно до частини другої статті 252 КЗпП України, частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Ці норми встановлюють додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів, і застосовуються, крім дотримання загальних норм.

Саме таким вірно і керувався суд 1 інстанції, вирішуючи даний позов.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 12, 263 ЦПК України, встановивши, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання дій незаконними, скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та зобов'язання відповідача виплатити премію і матеріальну допомогу.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що заява ОСОБА_2 про надання відпустки на 26 лютого 2018 року без збереження заробітної плати, була написана заднім числом, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки зазначене не є підставою для скасування оскарженого рішення.

У п.п. 3.3 ч.3 Робочої інструкції машиніста тепловоза, взагалі не зазначена сама процедура повідомлення про неможливість бути присутнім на робочому місці, лише повідомити керівника та інспектора відділу кадрів. Свого безпосереднього керівника ОСОБА_8 позивач повідомив завчасно, судову повістку з відміткою суду до відділу кадрів надав, а тому 26 лютого 2018 року він був відсутній на робочому місці з поважних причин, про що керівництву було відомо.

Крім того, жодним належним доказом відповідачем не доведено, що ОСОБА_2 пропонувалося надати будь-які письмові пояснення з приводу порушення ним трудової дисципліни, що є недотриманням вимог ст. 149 КЗпП України роботодавцем.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що законних підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому рішення суду І інстанції слід залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сісайд Термінал" залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П.Лисенко

Судді: О.І.Галущенко

Т.В. Серебрякова _______________________________________________________________

Повний текст постанови складено 21 листопада 2018 року.