29.03.2018 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/376/17
Провадження № 2/533/45/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року селище Козельщина Полтавської області

Козельщинський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Науменко Н.Д., за участі секретаря судового засідання Кумаки А.В., з участю ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Козельщина цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач ПАТ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 26.06.2007 року відповідач ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг, підписала Заяву /без номеру/ з позивачем та отримала кредит у розмірі 2000,00грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Далі, в позові зазначено, що станом на 15.11.2017 року в результаті не виконання зобов'язань за договором кредиту за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 11871,01грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1960,56грн, заборгованості по нарахуванню відсотків за користування кредитом у розмірі 2260,90грн, заборгованості за пенею у розмірі 6608,07грн, штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00грн, штраф (процентна складова) у розмірі 541,48грн, а тому позивач прохає стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також понесені ним судові витрати в розмірі 1 600,00 грн.

Згідно ухвали суду від 06.03.2018 року вбачається, що за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відкрито спрощене провадження по справі. Справа призначена до судового розгляду на 29.03.2018 року о 13 годині 00 хвилин.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду листа, в якому позов підтримував і прохав його задовольнити, посилаючись на порушення боржником умов кредитного договору, погоджувався на заочний розгляд справи, зазначав, що сума боргу визначена вірно та підлягає стягненню у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнала та показала, що втратила роботута, не має доходів, через що не виконуються зобов"язання по погашенню кредиту, за станом здоров"я не має можливості працювати, не заперечувала проти стягнення боргу.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, проаналізувавши їх у сукупності, врахувавши позиції сторін і надавши їм правову оцінку, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що згідно Заяви б/н від 26.06.2007 року про відкриття карткового рахунку позивач видав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок у розмірі 250,00 грн з подальшим його збільшенням (арк - 11).

За розрахунком, наданим позивачем, відповідачу начислено до сплати борг в сумі 11871,01грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1960,56грн, заборгованості по нарахуванню відсотків за користування кредитом у розмірі 2260,90грн, заборгованості за пенею у розмірі 6608,07грн, штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00грн, штраф (процентна складова) у розмірі 541,48грн (аркуш - 5-10).

Відповідно умов договору банк надав відповідачеві кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а. с. 8).

Пунктом 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена відповідальність за порушення будь-якого із зобов'язання, а саме: при порушенні позичальником строків платежів передбачених Договором, по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову (а. с. 12).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображання у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст.509, 526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

За ст.1052 ЦК України позикодавець має право вимагати від позичальника повернення позики і сплату процентів, якщо інше не передбачено договором.

У зв'язку з недотриманням відповідачем зазначених вимог закону та умов кредитного договору відповідач станом на 15.11.2017 року має заборгованість в сумі 10829,53грн: за тілом кредиту у розмірі 1 960,56грн, по нарахуванню відсотків за користування кредитом у розмірі 2260,90грн, за пенею у розмірі 6608,07грн.

В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином і відповідно до ст.1049 ЦК України відповідач повинен сплатити суму боргу і інші вимоги позивача передбачені ст.625 ЦК України і умовами договору.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк» та підставою для стягнення нарахованого боргу в сумі10829,53грн.

Умовами договору також передбачена сплата штрафів в сумі 1041,48грн. Щодо правильності нарахування суми цих платежів суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктом 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому борг підлягає зменшенню на суму нарахованих штрафів, а стягненню підлягає сума нарахованої пені.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача пені та відмовляє у стягненні штрафу в сумі 1 041,48грн.

За статтею 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Задовольняючи позов на суму 10829,53грн, суд присуджує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 10829,53грн : 11871,01грн х 1600грн = 1 459,63грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 625, 1047- 1052 ЦК України, ст.ст. 4-13, 141, 197-200, 206, 263- 268, 280-289 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 10829,53грн боргу, який станом на 15.11.2017 року складається із заборгованості за кредитом в сумі 1960,56грн, заборгованості по нарахуванню відсотків за користування кредитом у розмірі 2260,90грн, заборгованості за пенею у розмірі 6608,07грн, а також 1 459,63грн судових витрат по сплаті судового збору, а разом 12289.16 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Н.Д.Науменко