Справа № 487/409/18
Провадження № 2/487/1055/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Бобрової І.В.,

секретаря судового засідання Табунщик К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва цивільну справу № 487/409/18 за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 хутір, 26) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 хутір, 26) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2018 р. ОСОБА_1В звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 05.02.2000 р. Відділом реєстрації одружень виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів, актовий запис №54; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - у розмірі 1/2 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 704,80 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач не надає допомоги на утримання дітей, а також спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки.

Ухвалою суду від 12.02.2018 р. було відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони 05.02.2000 року уклали шлюб, про що Відділом реєстрації одружень виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів було зроблено відповідний актовий запис № 54. Від шлюбу мають двох дітей, доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія дублікату свідоцтва про народження серії 1-ФП № 131734 від 09.09.2010 р.) та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 (копія свідоцтва про народження серії 1-ФП № 131245 від 01.09.2010 р.), які відповідно до договору оренди квартири від 01.11.2017 року, мешкають з позивачем за адресою АДРЕСА_1.

Відповідач мешкає окремо від дітей та не приймає участі в їх утриманні.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Спільне життя у сторін не склалося з причин несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та обовязки, що призвело до втрати почуттів кохання, взаємоповаги та постійних сварок. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки припинили з листопада 2017 року.

Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сімї ОСОБА_4 неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя.

Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому вимога позивача про відновлення дошлюбного прізвища «Льонченко» також підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя.

Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З огляду на викладене, враховуючи ті обставини, що відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав повністю, а також те, що він є працездатною людино, інших осіб на утриманні немає, та виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобовязаний і має можливість сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 25.01.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах сплати платежу за один місяць.

Згідно ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, у тому числі і в підготовчому судовому засіданні.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Також, з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Керуючись ст.ст. 7, 141, 150, 180-185 СК України, ст.ст. 89,141,197, 200, 206,258,259, 263-265, 352,354, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05 лютого 2000 року, Відділом реєстрації одружень виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів, актовий запис № 54, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «Льонченко».

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.01.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. у дохід держави.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1, народилася 01.01.1979 р. в м. Корсунь-Шевченківське, Черкаської області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, народився 28.11.1975 р. в м. Миколаєві, зареєстрований за адресою: 54038, м. Миколаїв, вул. Новий Інвалідний Хутір, 26, РНОКПП НОМЕР_2

Повне судове рішення складено 05.03.2018 року.

Головуючий суддя І.В.Боброва