єдиний унікальний номер справи 423/3302/18
номер провадження 2/423/729/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2018 року місто Попасна
Попаснянський районний суд Луганської області у складі
головуючої судді Лизенко І.В.,
за участі секретаря судового засідання Соловйової О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, у якому просила визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_4. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 серпня 1993 р.. Відповідачі зареєстровані у даній квартирі, однак з 2005 року не проживають в ній без поважних причин, комунальні платежі не сплачують, в утриманні житла участі не беруть.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій письмовій заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 11.08.1993р. (а.с. 10-11,12).
Відповідачі не є власниками квартири, зареєстровані у квартирі як члени сім'ї власника, але не проживають у вказаній квартирі з 2005 року без поважних причин, що підтверджується актом, складеним депутатом Гірської міської ради Косенко Н.Ф. у присутності свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 від 14.09.2018 року (а.с.13).
Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Вселившись до спірної квартири, відповідачі набули право користування цим житлом, як члени сім'ї власника.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі не проживають у зазначеній квартирі з 2005 року, тобто понад один рік.
Відповідачами не надано суду доказів на підтвердження поважності причин не проживання у приміщенні.
Оскільки між позивачем та відповідачами відсутні інші домовленості щодо користування житлом (суду не надано доказів на підтвердження їх наявності), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідачів у квартирі понад один рік, не надано доказів щодо наявності поважних причин такої відсутності, суд доходить висновку про наявність передбачених підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
На підставі викладеного та ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 1-18, 81-82, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП не встановлено, паспорт серії НОМЕР_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не встановлено, паспорт серії НОМЕР_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.
Відповідачам направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Попаснянський районний суд Луганської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Лизенко