Справа №489/3360/18
Провадження №2/489/1883/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 листопада 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого - судді Рум'янцевої Н.О., із секретарем судового засідання - Животовою А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно нього, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків відносно нього по вихованню та утриманню. В добровільному порядку відмовився сплачувати аліменти на його утримання, участі у його вихованні не бере, не цікавиться його життям та інтересами, станом його здоров'я та не бажає спілкуватися з ним.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач та представник третьої особи подали заяви про слухання справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Судом встановлено, що 04 жовтня 1991 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб.
Шлюб між сторонами розірвано 20 грудня 2007 року, свідченням чого є свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2
За період шлюбу народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідченням чого є свідоцтво про народження серії НОМЕР_3
Згідно заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 лютого 2011 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4, на утримання дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаюся з 26 серпня 2010 року і до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до довідки Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернат І-ІІІ ступенів № 4 від 14.11.2017 року за вих. № 630, ОСОБА_2 був учнем закладу з 01.09.2009 року по 02.10.2014 року. ОСОБА_2 виховувала ОСОБА_4. Також безпосереднім вихованням і утриманням дитини займалися бабуся ОСОБА_6 та дідусь ОСОБА_7, які спілкувалися з вчителями та вихователями навчального закладу, тримали на постійному контролі навчання ОСОБА_2.
Згідно довідки Комунального закладу «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради від 14.11.2017 року за вих.. № 01-1147, ОСОБА_2 перебував у закладі з 24.09.2014 року по 06.03.2015 року. За час знаходження ОСОБА_2 у центрі, його батько жодного разу не відвідував хлопця, не надавав допомоги, не телефонував та не цікавився долею сина. З сім'єю фактично не проживав.
ОСОБА_4, мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 03 листопада 2017 року, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4.
В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_8,ОСОБА_9, відповідно до яких вбачається, що відповідач вихованням сина ОСОБА_2 не займався, його життям не цікавився.
Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 04.05.2018 року за № 902/02.02.01-22/22/14/18, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно до положень ст. 164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
У відповідності до вимог ст. 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися і особа, в сім'ї якої проживає дитина.
Згідно із ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для позбавлення їх судом батьківських прав.
Абзацом 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Таким чином, винна поведінка відповідача та його свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, свідчить про ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов'язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки.
Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, та зважаючи на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, враховуючі те, що позивач при поданні позову була звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грню80 коп. (сімсот чотири гривни вісімдесят копійок).
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, паспорт серії № НОМЕР_5.
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, знятий з реєстрації з 18.01.2018 року.
Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради: юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева
Повний текст судового рішення складено «21» листопада 2018 року.