Справа № 202/6420/17
Провадження № 2/202/392/2018
19 квітня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору довічного утримання від 18 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за №1229. Згідно з умовами договору довічного утримання, вона прийняла у власність квартиру АДРЕСА_2, розташовану в Обслуговуючому кооперативі « Житлово-будівельний кооператив «Рекорд» №144», і зобовязалась довічно матеріально утримувати відчужувача, а саме: ОСОБА_4, та забезпечити його житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у відчужуваній квартирі. Після укладання договору довічного утримання вона дізналася, що в квартирі окрім ОСОБА_4 з 29.02.2008 року зареєстрований ще його онук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 2011 року не проживає за місцем реєстрації. Протягом шести років ОСОБА_2 не спілкується зі своїми дідусем, його місцезнаходження невідоме, що унеможливлює вирішення питання зняття його з реєстрації місця проживання на підставі його особистої заяви. У квартирі його особистих речей не має, за цією адресою він не отримує кореспонденцію, також він не сплачує комунальні платежі та не несе тягар утримання даної квартири. Вона як власник квартири змушена нести додаткові витрати на утримання даної квартири.
У зв'язку з чим, просила суд: визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія АН №668813, виданий 12.12.2007 року Самарським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №55 по вул. Б. Хмельницького №22 у м. Дніпро.
У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити із наведених в позові підстав.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, що повернулися на адресу суду у звязку із закінченням строків зберігання на поштовому відділенні, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у звязку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Свідок ОСОБА_5, сусід, розповів про те, що він знайомий з ОСОБА_4 більше 15 років. Він допомагав ОСОБА_4. Його онука ОСОБА_2 він бачив років 7-8 років тому. Онук забирав гроші у дідуся, обманював його. Він приходить в гості до ОСОБА_4 два раза на тиждень, речей ОСОБА_2 в квартирі не має.
Свідок ОСОБА_4, розповів про те, що його онук сім років не проживає в квартирі. Років пять тому його онук приходив до нього, більше він його не бачив.
Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до договору довічного утримання від 18.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, та зареєстровано в реєстрі за № 1229, ОСОБА_4 (відчужувач) та ОСОБА_1 (набувач майна) уклали договір про таке: ОСОБА_4 передає у власність, а ОСОБА_1 приймає у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 і зобовязується довічно утримувати відчужувача на умовах, встановлених у цьому договорі ( а.с.4).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 95033040, сформованого 18.08.2017 року, право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 ( а.с. 5).
Згідно з довідкою, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 12 липня 2017 року за №4445, за адресою: АДРЕСА_4, зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_2.
Відповідно до акту ОК «ЖБК «Рекорд» №144» від 11 вересня 2017 року, складеного головою правління ОСОБА_7, членами правління: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не мешкає з 2011 року. Факт не проживання відповідача в квартирі більше 7 років підтвердили свідки:ОСОБА_4, ОСОБА_5
З матеріалів справи також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є онуком колишнього власника, та не є членом сімї позивача ОСОБА_1.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна (будинку) має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.
Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб в розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.
Водночас за правилом ч.2 ст. 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2, який є членом сімї колишнього власника, зареєстрований у спірній квартирі, але фактично в ній не проживає, створює новому власнику перешкоди у реалізації її права власності, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування квартирою № 55 у буд. 22, по вул. Б. Хмельницького в м. Дніпро.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений при подані позову судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись: ст.ст.383,391,405 ЖК України, ст.ст. 4,13,19,141,259,263-265, 280-282 ЦПК України, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_2, виданий 12.12.2007 року Самарським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області) таким, що втратив право користування квартирою №55 у будинку №22 по вул. Б.Хмельницького в м. Дніпро.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2018 року.

Суддя: Л.П.Слюсар