Провадження № 2/243/382/2018
Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого судді Старовецького В.І.,
за участю: секретаря судового засідання Каліух К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що він є власником квартири № 116, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Свободи, будинок №38. Вказана квартира йому належить на праві власності на підставі Договору дарування квартири від 26 грудня 2008 року.
Відповідний договір було зареєстровано 06 січня 2009 року в Комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Словянська Донецької області.
Проте, фактично, починаючи з 01 серпня 1994 року по теперішній час відповідач у квартирі не проживає, за вказаною адресою відсутні його особисті речі, місце його фактичного проживання не відоме.
Зважаючи на те, що відповідач більше 23 років фактично не проживає за вказаною адресою, не беручі до уваги те, що він є членом родини, позивач вважає, що останній не має вже жодних прав щодо проживання у належній йому квартирі.
Оскільки відповідач на протязі вже 23 років не виявив жодного бажання зняти себе з реєстрації свого проживання з вищенаведеною адресою і де він фактично проживає не відомо, позивач змушений звертатись з відповідним позовом до суду.
У звязку з чим, просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Краю РФ, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме приватною житловою квартирою
№ 116, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Свободи, будинок №38.
В судове засідання позивач та його представник адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 30 листопада 2017 року, Ордер серії АА № 1108172 від 29 листопада 2017 року не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від позивача та представника позивача надійшли заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили розглянути справу без їхньої участі. (а.с.35, 39 )
Відповідач у призначений час в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовою кореспонденцією в матеріалах справи, причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не надав.(а.с.30-31, 38)
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
ОСОБА_4 з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів.
ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Договору дарування квартири посвідченої приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 від 26 грудня 2008 року серії ВМВ № 439024, ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).
Відповідно до Довідки, виданої КП «ЖЕК-№6» від 27 листопада 2017 року, ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом із ним, за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_6 - брат, ОСОБА_7 жінка, ОСОБА_8 донька (а.с.21).
Як вбачається з Акту № 370 виданого 28 листопада 2017 року Комітетом громадськості мікрорайону «Центр-2» м. Словянська, виданого на підставі Адвокатського запиту вих. № 139 від 28 листопада 2017 року вбачається, що керівником Комітету громадськості мікрорайону «Центр-2» у присутності сусідів громадян: ОСОБА_9, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_10, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 складено відповідний акт, про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно зареєстрований з 13 липня 1994 року за адресою: АДРЕСА_1. Але фактично він не проживає за вказаною адресою з 01 серпня 1994 року по сьогоднішній день, і його особисті речі у вказаній квартирі, що належить ОСОБА_1, відсутні (а.с.10).
Частиною першою статті 383 ЦК України, визначено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
ОСОБА_4 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно положень ст.405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як один рік відсутній за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між учасниками щодо користування квартирою не було, підстав для
збереження за відповідачем житлового приміщення, передбачених ст. 71 ЖК України, не встановлено, реєстрація відповідача у квартирі позивача створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном, у зв'язку з чим вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову у повному обсязі та визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.
Позивач ОСОБА_1 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст.383, 391, 405 ЦК України, 150 Житлового кодексу України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Краю РФ, інші дані суду не відомі таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_11