Справа № 140/960/15-ц
Провадження № 22-ц/801/51/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 рокуСправа № 140/960/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04 червня 2018 року, ухвалене суддею Немирівського районного суду Вінницької області Алєксєєнком В.М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач мотивував свої вимоги тим, що 18 березня 2008 року між ТОВ «Немирівлатінвест» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого відповідачка передала в оренду позивачу земельну ділянку, що знаходиться на території Обіденської сільської ради, Немирівського району, Вінницької області, площею 3,8371га, терміном на 10 років. Вказаний договір був зареєстрований в Немирівському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 18 жовтня 2010 року.

У 2014 році позивачем було виявлено незаконну (самовільну) обробітку вказаної вище земельної ділянки відповідачем, а саме посів зернових культур. Враховуючи наведене ТОВ «Немирівлатінвест» просило зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою, а також зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем орендованою земельною ділянкою, шляхом її звільнення.

У червні 2015 року ТОВ «Немирівлатінвест» збільшило свої позовні вимоги, вказавши у своїй заяві, що у зв'язку з незаконним (самовільним) зайняттям земельної ділянки ОСОБА_3 позивач зазнав майнову шкоду у розмірі 7607,50 гривень, оскільки на вказану суму ТОВ «Немирівлатінвест» провело відповідні заходи по приведенню земельної ділянки до майбутнього посіву пшениці, такі як дискування площі земельної ділянки та внесення на земельну ділянку мінеральних добрив, однак у зв'язку з незаконними діями відповідача по справі провести посів пшениці не є можливим.

Окрім того, ТОВ «Немирівлатінвест» у своїй заяві зазначило, що у зв'язку з незаконними діями відповідача, позивач втратив можливість у період 2014-2015 року проводити сільськогосподарську діяльність на вказаній земельній ділянці, у зв'язку з чим не зможе отримати доходи, які б реальному можна було одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено (упущена вигода), яку оцінив у 30936,32 гривні.

За таких обставин ТОВ «Немирівлатінвест», окрім іншого, просило стягнути з ОСОБА_3 завдані збитки у розмірі 7607,51 гривень та збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 30936,32 гривень.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 04 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Немирівлатінвест» до ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись частково з вказаним рішенням суду ТОВ «Немирівлатінвест» оскаржило його в апеляційному порядку, вказавши в апеляційній скарзі, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, просило його, в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити певні дії, скасувати та прийняті в цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, прийшов до наступного висновку.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що 18 березня 2008 року між ТОВ «Немирівлатінвест» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної ділянки №144, відповідно до умов якого остання передала в оренду ТОВ «Немирівлатінвест» належну їй земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,8371га, що знаходиться на території Обіденської сільської ради, Немирівського району, Вінницької області.

Відповідно до п.3.1 договору оренди земельної ділянки №144 він укладається строком на 10 років.

Вказаний договір оренди земельної ділянки №144, був зареєстрований в Немирівському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 18 жовтня 2010 року за №176, про що свідчать книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та копії поземельної книги.

Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду ОСОБА_3 передала земельну ділянку ТОВ «Немирівлатінвест» 18 жовтня 2010 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити певні дії, суд першої інстанції помилково виходив з того, що строк дії договору починає свій перебіг з моменту його підписання(укладення), а тому на момент ухвалення рішення він вже закінчився. Судова колегія з таким висновком погодитись не може, у зв'язку з наступним.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції від 01 січня 2008 року, яка була дійсна на момент укладення договору) встановлено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.1 ст.220 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтею 18 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції від 01 січня 2008 року, яка була дійсна на момент укладення договору) встановлено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

З наведеного вбачається, що строк дії договору оренди землі починає свій відлік з моменту державної реєстрації цього договору, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли виникають права та обов'язки за договором, тобто коли на підставі договору виникають правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду викладених у постановах по справах: №697/1767/17 від 20 червня 2018 року, №624/218/16-ц від 04 липня 2018 року, №512/846/14-ц від 25 липня 2018 року.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, враховуючи, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки №144 відбулась 18 жовтня 2010 року, судова колегія приходить до висновку, що строк дії вказаного договору не закінчився.

Згідно зі ст.525, ч.1 ст.526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З акту обстеження земельних ділянок розташованих на території Обідненської сільської ради від 08 вересня 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 самовільно, в порушення умов укладеного договору оренди земельної ділянки, засіяла земельну ділянку площею 3,8371га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Факт використання земельної ділянки відповідачем було визнано і не заперечувалось нею самою в суді першої інстанції.

Статтями 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції від 01 січня 2008 року, яка була дійсна на момент укладення договору) встановлено, що орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Вказані вимоги також містяться й в п.9.2, 9.3 договору оренди земельної ділянки №144 від 18 березня 2008 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 «Про оренду землі» (в редакції від 01 січня 2008 року, яка була дійсна на момент укладення договору) орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 самовільно зайняла земельну ділянку площею 3,8371га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка відповідно до договору оренди земельної ділянки №144 від 18 березня 2008 року перебуває у користуванні ТОВ «Немирівлатінвест» та чинити останньому перешкоди у користуванні вказаною земельною ділянкою, то позов в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

За таких обставин, судова колегія вважає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити певні дії суд першої не в повній мірі дослідив обставини справи, не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04 червня 2018 року, в цій частині, підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити певні дії.

В решті рішення не оскаржувалось в апеляційному порядку, а тому колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до пп.«б» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України в постанові суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ч.1, 13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги апеляційний суд вважає за необхідне провести новий розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.141, 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04 червня 2018 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов'язання вчинити певні дії, скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест».

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» у користуванні орендованою земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,8371га, що знаходиться на території Обіденської сільської ради, Немирівського району, Вінницької області, протягом строку дії договору оренди №144 від 18 березня 2008 року, зареєстрованого Немирівським районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 18 жовтня 2010 року за №176.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні Товариству з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» орендованою земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 3,8371га, що знаходиться на території Обіденської сільської ради, Немирівського району, Вінницької області за договором оренди №144 від 18 березня 2008 року, зареєстрованого Немирівським районним відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 18 жовтня 2010 року за №176, шляхом її звільнення.

В решті рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 04 червня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» судові витрати у розмірі 2254,96 гривень, пов'язаних зі сплатою судового збору за звернення з позовом та апеляційними скаргами.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2018 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало