АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/129/18 Номер провадження 22-ц/786/572/18Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко Ю. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Абрамова П.С., Прядкіної О.В.

розглянула в порядку спрощеного провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2018 року за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" Миргородський комбінат хлібопродуктів №1" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" Миргородський комбінат хлібопродуктів №1" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невірне застосування норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення питання про відмову у видачі судового наказу, просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про видачу судового наказу.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 374 ч.1 п.6 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ч.1 п. 4 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яким просив стягнути з ДП ДАК «Хліб України» Миргородський КХП №1 заборгованість по заробітній платі за грудень 2017 року в сумі 10465 грн.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу, з підстав визначених п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особня має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статей 160, 161 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Матеріалами справи доводиться, що після звернення ОСОБА_2 з заявою про видачу судового наказу, суд, враховуючи відсутність документу, що підтверджує сплату судового збору, відмовив у видачі судового наказу, посилаючись на положення ч.1ст. 165 ЦПК України.

При цьому суд зазначив, що пільги, встановлені п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не розповсюджується на фізичних осіб, які звертаються в порядку наказного провадження.

Вказаного висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, за змістом п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з цим, для осіб, які звертаються до суду з вимогою про стягнення заробітної плати, законодавець передбачив можливість здійснити судовий захист таких інтересів в більш процесуально спрощений та доступний спосіб - як то звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в порядку наказного провадження.

Таким чином, законодавчо врегульовано можливість здійснювати захист своїх трудових прав щодо стягнення заробітної плати як у спосіб звернення до суду з позовними вимогами, так і шляхом звернення із заявою про видачу судового наказу.

При цьому, сам по собі зміст правовідносин при різних способах звернення до суду залишається одним і тим же - трудові правовідносини про стягнення заробітної плати. Отже, не дивлячись на те, що за змістом положень Закону України «Про судовий збір» від його сплати звільняються позивачі за позовами у справах про стягнення заробітної плати, натомість він не містить посилань на звільнення від сплати судового збору осіб, які звернулись із заявами про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати, суд першої інстанції, повертаючи заявнику його заяву внаслідок несплати ним судового збору, фактично звузив права категорії осіб, які обрали інший спосіб свого захисту і пред'явили такі вимоги в порядку ст. 161 ЦПК України.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції, як такої, що перешкоджає провадженню у справі та направлення справи до місцевого суду для розгляду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 січня 2018 рокускасувати та направити справу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" Миргородський комбінат хлібопродуктів №1" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати для розгляду заяви про видачу судового наказу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.І. Обідіна