Справа № 288/347/18
Провадження № 2/288/430/18
20 листопада 2018 року. смт.Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Зайченко Є. О.,
за участю секретаря судових засідань - Мітніцької О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди,
ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - Відповідач) про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди.
В подальшому, під час судового розгляду справи Позивач звернувся до суду з клопотанням про заміну Відповідача - ОСОБА_4 на належного Відповідача - ОСОБА_3, зазначене клопотання було задоволено судом, відповідно до ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2018 року.
Позивач в поданому до суду позові вказує, що на протязі трьох місяців, починаючи з грудня 2017 року по березень 2018 року він сплачував кошти, щоб прийняти участь у розіграші лотереї, що мав відбутися в приміщенні, розташованому поблизу залізничного вокзалу в АДРЕСА_1. На вказаний розіграш лотереї Позивач витратив кошти в розмірі 4710 гривень, що підтверджується чеками, які він отримав від касира закладу.
Після сплати коштів касиру, Позивача посадили за гральний автомат, на екрані якого висвітились бали на суму коштів, сплачену касиру, пояснивши, що розіграш відбудеться по завершенню гри. Ведення гри полягало в натисканні кнопок, а виграш визначався, якщо співпадали відповідні малюнки, символи та видавався з каси закладу.
Позивач вказує, що гра на автоматах, не є проведенням лотереї, а по своїй суті являється азартною грою, так як здійснюється гравцями без участі оператора, шляхом ставок, з видачею виграшів у вигляді грошових коштів за результатами гри. Таким чином, його ввели в оману, замість проведення лотереї, заволоділи його коштами шляхом азартної гри, що завдало йому матеріальних збитків, встановлені гральні автомати під видом розіграшу лотереї, порушили його права та інтереси, посягнули на його моральність, спричинили залежність від азартної гри, що являється хворобою та потребує лікування і тривалої реабілітації.
На вимогу Позивача повернути кошти, йому було відмовлено та він звернувся 12 березня 2018 року до власника закладу - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою АДРЕСА_1 з проханням вирішити його проблему, як того вимагає Закон України «Про державні лотереї в Україні», однак відповіді не отримав.
Тому Позивач вважає, бездіяльність в задоволенні його законних вимог про розірвання договору та поверненні йому сплачених коштів за розіграш лотереї такою, що грубо порушує його законні права споживача, що підлягають судовому захисту. Оскільки щодо нього було застосовано обман, з Відповідача підлягає стягненню сума завданої Позивачу шкоди в подвійному розмірі - 9420.00 гривень.
Позивач в судове засідання не з'явився, 31 жовтня 2018 року надав на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи провадити за його відсутності, позовні вимоги підтримав та зазначив, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с.87/
Відповідачем не подано відзиву протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень частини першої статті 278 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в частині другій статті 191 ЦПК України.
Згідно пункту 2 частини сьомої статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно частини першої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до скарги від 09 березня 2018 року, поданої ОСОБА_2 на адресу головного управління Держпродспоживслужби у Житомирській області, він просить захистити його права споживача, вжити заходи впливу до посадових осіб магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в АДРЕСА_1, щодо усунення порушення його прав та негайного повернення йому коштів за послуг, яку він не отримав, за рахунок закладу, притягнути до відповідальності винних осіб магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за порушення прав споживача. /а.с.3/
Позивачем, до матеріалів позовної заяви додано копії роздруківок наступного змісту: вартість 100.00 дата 2017-11-18 час 02:20:34 код 6767-2827-4681; вартість 50.00 дата 2017-11-18 час 03:48:53 код 0059-8160-9019; вартість 300.00 дата 2017-11-18 час 03:04:53 код 2419-3954-5554; вартість 110.00 дата 2017-11-18 час 02:33:46 код 4077-2456-1671; вартість 1000.00 дата 2017-11-18 час 03:36:23 код 2374-4441-0492; вартість 500.00 дата 2017-11-18 час 04:45:55 код 7868-3408-0200; вартість 100.00 дата 2017-12-23 час 02:04:43 код 1536-8931-6466; вартість 1000.00 дата 2017-11-18 час 04:11:02 код 4089-8894-5789; вартість 100.00 дата 2018-01-21 час 23:25:27 код1464-8754-6999; вартість 100.00 дата 2018-01-20 час 18:08:33 код 2908-2656-0033; вартість 50.00 дата 2017-02-24 час 02:38:26 код 2918-2618-4069; вартість 500.00 дата 2018-01-23 час 04:24:08 код 1857-2672-9918; вартість 50.00 дата 2018-02-24 час 19:05:24 код 3496-7212-6151; вартість 50.00 дата 2018-02-24 час 02:38:17 код 3828-9793-4828; вартість100.00 дата 2018-03-04 час 18:38:28 код 4684-0787-2511; вартість100.00 дата 2018-03-04 час 17:58:20 код 3817-5637-9358. /а.с.7-8/
Відповідно до повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 155-1 КУпАП, направленого 07 червня 2018 року на адресу начальника Попільнянського відділення Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС України в Житомирській області, ОСОБА_2 просив перевірити викладені ним обставини, а саме замість проведення лотереї, у приміщенні, поблизу залізничного вокзалу в АДРЕСА_1 його обманули та заволоділи його коштами шляхом азартної гри, а надані касиром фіскальні чеки, не містять обов'язкових реквізитів, що є порушенням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій», у разі виявлення правопорушення просив скласти протокол про адміністративну відповідальність винних у цьому осіб та повідомити його. /а.с.38/
Згідно повідомлення Бердичівської ОДПІ № 5-К від 11 червня 2018 року, розглянуто звернення ОСОБА_2 та направлено до ГУ ДФС у Житомирській області - за належністю для розгляду та прийняття рішення. /а.с.37/
Відповідно до повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 155-2 КУпАП, направленого 07 червня 2018 року на адресу начальника Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, ОСОБА_2 просив перевірити викладені ним обставини, а саме замість проведення лотереї, у приміщенні, поблизу залізничного вокзалу в АДРЕСА_1 його обманули та заволоділи його коштами шляхом азартної гри, що завдало йому матеріальних збитків, у разі виявлення правопорушення просив скласти протокол про адміністративну відповідальність винних у цьому осіб та повідомити його. /а.с.39/
В порядку розгляду вказаної справи, за клопотанням Позивача було витребувано матеріали про результати розгляду звернень Позивача.
Попільнянським ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області направлено матеріали ЖЄО за № 1764 від 08 червня 2018 року та за № 1875 від 18 червня 2018 року по зверненнях ОСОБА_2 та відповідно до листа Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області № 4106 від 16 липня 2018 року, повідомлено ОСОБА_2, що в ході розгляду його звернення за фактом вчинення відносно нього протиправних дій під час розіграшу лотереї, ознак кримінального правопорушення не встановлено.
Як вбачається з повідомлення Головного управління ДФС у Житомирській області № 5832/5/06-30-21-02 від 09 липня 2018 року, за результатами розгляду повідомлення ОСОБА_2 скеровано матеріали за належністю до Управління захисту економіки в Житомирській області ДЗЕ НП України листом від 23 червня 2018 року № 5499/5/06-30-21-06-06, про що повідомлено ОСОБА_2 /а.с.53, 54/
Відповідно до звернення ОСОБА_2 № 23-2243 від 21 червня 2018 року, він просив надати відповідь на його скаргу від 09 березня 2018 року, з приводу лотереї за адресою: АДРЕСА_1. /а.с.58/
Згідно відповіді ТОВ «М.С.Л.» від 26 квітня 2018 року № 212, повідомлено Міністерство фінансів України, щодо звернення ОСОБА_2 від 09 березня 2018 року, зазначено що, за адресою: АДРЕСА_1 відсутній пункт розповсюдження державних лотерей, що проводяться ТОВ «М.С.Л.», відсутній він також був і у грудні 2017 - березні 2018 року, звернено увагу, що розповсюдження державної лотереї «ІНФОРМАЦІЯ_1» припинено з 01 січня 2018 року. /а.с.59/
Згідно відповіді Української Національної Лотереї від 25 квітня 2018 року № 334, повідомлено Міністерство фінансів України, щодо звернення ОСОБА_2 від 09 березня 2018 року, зазначено що, Українською Національною Лотереєю не укладалось жодних договорів на здійснення будь - якої діяльності за адресою: АДРЕСА_1 та відсутні пункти розповсюдження державних лотерей за вказаною адресою. також повідомлено, що Українська Національна Лотерея не є оператором та не здійснює випуск та проведення лотерей з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», ОСОБА_2 зі скаргами з приводу порушення його прав, до них не звертався. /а.с.60/
Згідно відповіді оператора державних лотерей ПРаТ «Патріот» від 26 квітня 2018 року № 26/01, повідомлено Міністерство фінансів України, що ПРаТ «Патріот» не має жодного відношення до діяльності закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, товариство не здійснює випуск та проведення лотереї з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1». /а.с.61/
Як вбачається з Відомостей про об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 38295719, дата внесення запису 23 листопада 2012 року, власником будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5. /а.с.68-69/
Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача шляхом розірвання договору купівлі - продажу лотереї, стягнення коштів та моральної шкоди.
Спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про захист прав споживачів», спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини є Закон України «Про державні лотереї в Україні».
У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Нормами частини першої, другої статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони.
Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ).
Пунктом другим частини першої статті 1 Закону України «Про державні лотереї в Україні» встановлено, що лотерея - масова гра, незалежно від її назви, умовами проведення якої передбачається розіграш призового (виграшного) фонду між її гравцями і перемога в якій має випадковий характер, територія проведення (розповсюдження) якої поширюється за межі однієї будівлі (споруди), незалежно від способу прийняття грошей за участь у такій грі.
Відповідно до пункту 8 частини першої Закону України «Про державні лотереї в Україні», лотерейний білет - документ встановленої умовами проведення лотереї форми, виготовлений відповідно до вимог законодавства, наявність якого засвідчує внесення гравцем лотереї ставки і надає право одержати приз відповідно до умов проведення лотереї. Державна лотерея може проводитись як із застосуванням лотерейних білетів, так і з застосуванням інших засобів, які дозволяють засвідчити участь у лотереї або розмір виграшу, якщо вони передбачені умовами лотереї, в тому числі через термінали електронної системи прийняття ставок;
Статтею другою Закону України «Про державні лотереї в Україні» встановлено, що законодавство про лотереї складається з цього Закону, що є спеціальним (базовим) законом у регулюванні лотерейної сфери, інших нормативно-правових актів. Ліцензування діяльності з випуску та проведення лотерей здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності».
Частиною другою вказаної статті визначено, що законодавство у сфері захисту прав споживачів поширюється на відносини, пов'язані з проведенням державних лотерей, лотерейну сферу в частині, що стосується процесу прийняття ставок у лотереї та виплати призів (виграшів).
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої, п'ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Встановлені статтями 81, 82 ЦПК України, правила звільнення сторони від доказування та розподілу доказування між сторонами. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов'язків доказування.
При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що до фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров'ю або майну споживача.
Про факт придбання, замовлення товарів (послуг) у звичайний спосіб засобом доказування є розрахунковий документ - квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон та ін. (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»); письмовий правочин; стосовно товару, на який встановлено гарантійний строк - технічний паспорт чи інший документ, що його замінює, з позначкою про дату продажу (пункт 11 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено, що вирішуючи справи про захист прав споживачів у зв'язку з придбанням товарів неналежної якості, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 12, 14 Закону: такі вимоги можуть заявляти споживачі, котрі мають на товари квитанції, товарні чи касові чеки або інші письмові документи, а щодо товарів, на які встановлено гарантійні строки, - технічні паспорти чи документи, що їх замінюють.
Позивач, як на підставу для звернення до суду за захистом своїх права та підтвердження наявності порушення його прав, як споживача, зі сторони Відповідача надав копії чеків, які не містять вказівок, що їх було видано у місці та за обставин на які посилається Позивач та Відповідач має безпосереднє відношення до порушення прав Позивача.
Вищенаведене вказує на те, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти висновку про задоволення його позову. Позивач скористався своїм правом на судовий захист, однак його позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи.
Як наслідок вищевказаного, не доведено також Позивачем і факт наявності обману зі сторони Відповідача, та підстав для стягнення з Відповідача подвійної суми коштів за обман, для застосування якої Позивач посилається на норми Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини в сфері укладених правочинів та наслідків їх укладення під впливом обману.
Згідно статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені частиною першою статті 1167 ЦК України, якою визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно роз'яснень, які містяться в пункті третьому постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова № 4), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Частиною другою пункту п'ятого вказаної Постанови визначено, що відповідно до загальних підставах цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші підстави, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до частини третьої пункту дев'ятого Постанови, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд повинен наводити у рішенні відповідні мотиви.
Позивачем на обґрунтування завданої йому моральної шкоди, не додано до матеріалів справи підтверджень спричинення йому діями Відповідача моральної шкоди, зокрема посягання на моральність Позивача, спричинення залежності від гри, наявності появи захворювання у Позивача внаслідок дій Відповідача. Не доведено також і обставин, які вказують на спричинення Відповідачем душевних страждань Позивачу.
Наведені Позивачем обставини не є підставою для стягнення з Відповідача моральної шкоди, оскільки, як це зазначалось вище, необхідно три складові - наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку що в даній справі, Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували наявність порушення зі сторони Відповідача законодавства про захист прав споживачів, договірних умов та його прав, Позивачем не наведено обставин, на підставі, яких він набув право на відшкодування моральної шкоди, а тому за наведених обставин позовні вимоги є недоведеними і не підлягають задоволенню.
Не підлягають стягненню також з Відповідача, судові витрати, пов'язані з затраченим часом , на підготовку процесуальних документів та явкою до суд на загальну суму - 1750.00 гривень, оскільки в задоволенні його позовних вимог відмовлено.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»; Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»; Законом України «Про державні лотереї в Україні»; Законом України «Про захист прав споживачів»; статтями 15, 16, 626, 627 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, стягнення моральної шкоди - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко