Справа №409/2681/17
Пров.№2/409/295/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2018 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді: О.Ю.Максименко
при секретарі судових засідань: А.М.Малик
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу малолітній для тимчасового в'їзду/виїзду на територію населених пунктів України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, через лінію розмежування та які розташовані на лінії зіткнення (територія проведення АТО) в межах Донецької та Луганської областей з метою відвідування родичів та за межі України до ближнього та дальнього зарубіжжя з метою відпочинку, у супроводі матері без дозволу (згоди) та супроводу батька до досягнення дитиною повноліття та надання дозволу матері або дозвіл на виготовлення проїзних документів, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу малолітній для тимчасового в'їзду/виїзду на територію населених пунктів України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, через лінію розмежування та які розташовані на лінії зіткнення (територія проведення АТО) в межах Донецької та Луганської областей з метою відвідування родичів та за межі України до ближнього та дальнього зарубіжжя з метою відпочинку, у супроводі матері без дозволу (згоди) та супроводу батька до досягнення дитиною повноліття та надання дозволу матері або дозвіл на виготовлення проїзних документів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що вона з 03.04.2011р. по 20.03.2013р. перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_3 Від спільного життя сторони мають дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час позивачка разом з дитиною проживає у м.Луганську, однак у зв'язку з бойовими діями на тимчасово окупованій території, вона бажає разом з донькою переїхати на територію України підконтрольну українській владі територію. Позивачка має намір разом з дочкою систематично в'їжджати в зону АТО, відвідувати своїх батьків, а також належне їй житло. Окрім того позивачка має намір відвідувати разом з дочкою родичів які проживають в Донецькій області та в Російській Федерації, а також возити дитину на відпочинок до країн ближнього та дальнього зарубіжжя. Зазначені обставини вказують на необхідність надання відповідачем згоди на виїзд дитини за межі України. Відповідач участі у вихованні та догляду за дитиною не бере, чинить опір щодо надання дозволу на виїзд доньки за кордон. У зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду та просить суд надати дозвіл неповнолітній доньці - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасові поїздки за межі України на територію Російської Федерації, до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, а також на територію не підконтрольну державній владі України у супроводі матері - ОСОБА_2, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_3.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання, не з'явився попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги свого довірителя.
Відповідач в судове засідання 08.12.2017р., 29.12.2017р., 26.01.2018р. та 22.02.2018 року не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином на підставі п.19 Перехідних Положень ЦПК України та ЗаконівУкраїни "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
22.02.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.11).
Батько дитини - ОСОБА_3, згідно копії паспорту серії НОМЕР_4, виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 18.04.2008р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9).
Територія м.Луганська є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій.
Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.
Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки відповідач не надає передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.
На підставі викладеного, керуючись Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 150, 154 СК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 259, 263-265, 272-273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.
Надати дозвіл малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право виїзду за межі України без згоди її батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, у супроводі матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, а саме:
- на тимчасові в'їзди/виїзди на територію населених пунктів України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, через лінію розмежування та які розташовані лінії зіткнення Донецької та Луганської областей;
- на тимчасові в'їзди до країни Євросоюзу, а саме: Австрійська Республіка, Королівство Бельгія, Республіка Болгарія, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, Грецька Республіка, Королівство Данія, Республіка Естонія, Республіка Ірландія, Королівство Іспанія, Італійська Республіка, Республіка Кіпр, Латвійська Республіка, Литовська Республіка, Велике Герцогство Люксембург, Республіка Мальта, Королівство Нідерландів, Федеративна Республіка Німеччина, Республіка Польща, Португальська Республіка, Румунія, Республіка Словаччина, Республіка Словенія, Республіка Угорщина, Фінляндська Республіка, Французька Республіка, Республіка Хорватія, Чеська Республіка, Королівство Швеція;
- до Туреччини, Крим, Єгипту, Канади, Сполучених Штатів Америки, Домініканської Республіки, Швейцарії, Чорногорії, Сінгапуру, Австрії, Аргентини, Бразилії, Перу, Чилі, Мексики, Ізраїлю, Норвегії, Об'єднаних Арабських Еміратів, Саудівської Аравії, Катару, Кувейту, Грузії, Республіки Арменїї, Азербайджанської Республіки, Російської Федерації, Республіки Білорусь, Шрі Ланки, Тунісу, Таїланду, Мальдівської Республіки, Мальдіви, Республіка Індія, Республіка Індонезія, Абхазія, Багамські острови, Барбадос, Бразилія, Домініканська Республіка, Індія, Індонезія, Ісландія, Ірландія, Канада, Кіпр, Китай, Куба, Мальдівські острови, Мексика, Монако, Маршалові острови, острова Балі, до повноліття дитини тобто до 06 січня 2030 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач - ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Ленінським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 24.01.2012р., РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач - ОСОБА_3, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 18.04.2008р., РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко