У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 за участю старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колоса Романа Володимировича, боржника Приватного підприємства «Інтреком», боржника ОСОБА_4, стягувача Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» про визнання дій неправомірними, скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою за участю старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колоса Романа Володимировича про визнання дій неправомірними, скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату. Свої вимоги мотивував тим, що 20 червня 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № 46852395 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2009 року по справі 6-962/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Інтреком», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині боржника ОСОБА_1. У зв'язку з чим просить визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колоса Романа Володимировича неправомірними, скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 червня 2018 року.

06 липня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1, особа, дії якої оскаржуються: старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Сумській області Колос Роман Володимирович на дії державного виконавця.

08 серпня 2018 року ухвалою суду прийнято цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 за участю старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колоса Романа Володимировича про визнання дій неправомірними, скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату в провадження судді Арапіної Н.Є.

28 вересня 2018 року ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду.

02 жовтня 2018 року ухвалою суду залучено Приватне підприємство «Інтреком», ОСОБА_4 та Відкрите акціонерне товариство «Ерсте Банк» до участі у справі в якості заінтересованих осіб.

12 листопада 2018 року ухвалою суду клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду.

19 листопада 2018 року розгляд справи закінчено ухваленням ухвали по суті вимог.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавче провадження ВП № 49852397 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2009 року по справі 6-962/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Інтреком», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині боржника ОСОБА_1 (а.с. 42-59).

Підставою для визнання дій старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колоса Романа Володимировича неправомірними, скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 червня 2018 року заявником зазначено, що старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колос Роман Володимирович неправомірно звернув стягнення на його заробітну плату.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колос Роман Володимирович скористався своїм правом подачі відзиву, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки звернення стягнення на заробітну плату, передбачено Законом України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника коштів на рахунках у банках та інших фінансових установах, відсутністю майна боржника для покриття в повному обсязі належної до стягнення суми.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені обов'язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 5 с. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Судом досліджено належним чином завірені матеріали виконавчого провадження № 49852397 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2009 року по справі 6-962/2009 та встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутні грошові кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах та відсутнє майна для покриття належної до стягнення суми боргу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За встановлених обставин старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колос Романом Володимировичем вчинено дії та прийнято рішення відповідно до закону, в межах повноважень.

Отже, з урахуванням викладеного у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 за участю старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колоса Романа Володимировича, боржника Приватного підприємства «Інтреком», боржника ОСОБА_4, стягувача Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» про визнання дій неправомірними, скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату слід відмовити повністю.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 447, 450, 451, 260, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 за участю старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колоса Романа Володимировича, боржника Приватного підприємства «Інтреком», боржника ОСОБА_4, стягувача Відкритого акціонерного товариства «Ерсте Банк» про визнання дій неправомірними, скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 листопада 2018 року.

Суддя Н.Є. Арапіна