Ухвала

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 452/3296/16-ц

провадження № 61-33859св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Самбірське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Львівської області,

третя особа - Самбірське управління державної казначейської служби України Львівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Самбірського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Львівської області на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2017 року у складі судді Кунцік О. С. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01 серпня 2017 року у складі суддів: Шандри М. М., Бойко С. М., Струс Л. Б.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Львівської області (далі - Самбірське ОУПФУ), третя особа - Самбірське управління державної казначейської служби України Львівської області (далі - Самбірське УДКС України), у якому просив стягнути з Самбірського ОУПФУ невиплачену державну та додаткову пенсію у розмірі 110 270,89 грн.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2016 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Самборі Львівської області здійснити перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи, державної та додаткової пенсій відповідно до статей 50, 54, частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На виконання вказаного судового рішення,за період з 22 травня 2008 року по 22 липня 2011 року позивачу нараховано 110 270,89 грн.

Оскільки вказані кошти не виплачено, позивач вважає, що є підставою для їх стягнення в судовому порядку.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області

від 17 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з Самбірського ОУПФУ на користь ОСОБА_1 суму нарахованої і невиплаченої державної та додаткової пенсії за період з 22 травня

2008 року до виникнення обставин, з якими закон пов'язує припинення або обмеження права на таке, у розмірі 110 270,89 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, підлягають примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Відсутність бюджетного фінансування на виплату позивачу нарахованої пенсії не є підставою для відмови у стягненні на його користь коштів

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 01 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Самбірське ОУПФУ просить скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що покладаючи на Самбірське ОУПФУ обов'язок по виплаті на користь ОСОБА_1 суми нарахованої і невиплаченої державної та додаткової пенсії суд не врахував, що УПФУ такі виплати не здійснює, оскільки фінансування таких витрат здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, і вимоги позивача підлягають виконанню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, якою затверджено порядок погашення заборгованості за рішеннями суду.

Касаційна скарга також містить посилання на те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Позивач обрав неправильний спосіб захисту прав, оскільки він має право звернення до суду за правилами адміністративного судочинства України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року справу передано Верховному Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи, що касаційна скарга Самбірського ОУПФУ містить посилання на порушення правил предметної та субєктної юрисдикції, дану справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Львівської області, третя особа - Самбірське управління державної казначейської служби України Львівської області, про стягнення коштів, за касаційною скаргою Самбірського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Львівської області на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 березня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01 серпня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В.М. Сімоненко

І. М. Фаловська