№ провадження 4-с/495/12/2018
Ухвала

іменем україни

29 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайоний суд Одеської області

у складі головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Дорошенко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; особа, дії якої оскаржуються: головний державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3, на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, просить суд: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Чекерської Л.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 29.11.2017 року; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 29.11.2017 року; зобовязати головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 495/10215/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») заборгованості за кредитним договором в сумі 1 621 208,99 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.05.2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист № 495/10215/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ві Ей ОСОБА_5» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 621 208,99 грн.

ПАТ «Ві Ей ОСОБА_5» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Ві Ей ОСОБА_5» ОСОБА_1 предявив для виконання і відкриття виконавчого провадження зазначений виконавчий документ до Білгород-Дністровського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області.

29.11.2017 року головним державним виконавцем Білгород-Дністровського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Чекерською Л.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у звязку з тим, що стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску.

Скаржник зазначає, що на сьогодні у ПАТ «Ві Ей ОСОБА_5» триває процедура ліквідації, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до законодавства та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фонд є державною установою, отже, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб це державна установа, останній звільняється від сплати авансового внеску за виконання рішення суду, передбаченого ЗУ «Про виконавче провадження».

За вказаних вище обставин, скаржник вважає дії головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Чекерської Л.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 29.11.2017 року неправомірними.

Скаржник в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, з проханням вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Головний державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надавши письмові заперечення на скаргу з проханням, у задоволенні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 відмовити.

Боржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч.1,2 ст. 405ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003р. №14, неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

Дослідивши матеріали скарги, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2017 року по справі № 495/10215/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк» ( ПАТ «ВіЕйБіБанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 04.05.2017 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» кредитну заборгованість на загальну суму 1 621 208,99 грн., яка складається з наступного: 1 146 307,18 грн заборгованість по відсоткам /різниця/, 474 901,81 грн штраф /пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Також у виконавчому листі зазначено, що він може бути предявлений до виконання на протязі до 14.03.2020 року.

Повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 29.11.2017 року головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеської області ОСОБА_2 зазначено, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, що в даному випадку є обовязковим для прийняття виконавчого документа органами ДВС на примусове виконання. А тому, виконавчий лист повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.8 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, за вимогами ч.4 ст.4 вказаного закону (в редакції виникнення спірних правовідносин від 02.06.2016, № 1404-VIII) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо:1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ст.12 Закону).

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховної Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються: державні органи, інваліди війни, інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та ІІ груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно ч.1 ст.4 вказаного закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання Закону та відповідно до п.17 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За правилами ч.2 ст.46 вищезазначеного Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Керівники банку звільняються з роботи у звязку з ліквідацією банку.

На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №63 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 20.03.2015 року.

Частиною 2 вказаного рішення призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1.

Скаржник зазначив, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звільнена від сплати авансового внеску за нормами ст.3,4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як державний орган, державна спеціалізована установа.

Однак, за п.6, 15, 17 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; система гарантування вкладів фізичних осіб - сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб'єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники; уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Як слідує з ст.3 (ч.1,2) цього ж закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

При цьому, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (ст.4).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно вимог ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, за ч.1,5 ст.74 Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Заперечуючи проти обставин, викладених у скарзі, головний державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 надала до матеріалів справи свої письмові заперечення від 19.03.2018 року, у яких зазначила, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» не є державними органами та не звільнені від сплати авансового внеску, відповідно до ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», звертаючись із заявою про відкриття виконавчого провадження скаржник повинен був до такої заяви долучити документ про сплату стягувачем авансового внеску, тому дії головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення від 29.11.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є правомірними. Вказане вище узгоджується з розясненнями, наданими апеляційному суду Донецької області, викладеними у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2017 року № 9-1289/0/4-17.

Так, у відповідності до вказаного вище листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.07.2017 року № 9-1289/0/4-17, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску. Водночас зазначеною статтею передбачено, що державні органи звільняються від сплати авансового внеску.

Для вирішення питання про наявність підстав для звільнення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Фонд) від сплати авансового внеску необхідно насамперед визначити його правовий статус. Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. При цьому ч. 2 цієї статті встановлено, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Учасниками Фонду відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є банки. Таким чином, зміст норм щодо правового статусу Фонду не дає підстав для віднесення його до державних органів у розумінні ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" незважаючи на те, що повноваження Фонду мають публічно-правовий характер.

Крім того, стягувачем у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості є банк, а не Фонд, що підтверджується нормою п. 5 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якої Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду в разі делегування їй повноважень має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. На це також вказав Верховний Суд України у постанові від 07 жовтня 2015 року у справі N 6-1521цс15 за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що спірні правовідносини виникли на підставі цивільно-правової угоди й уповноважена особа Фонду виступає в указаному спорі від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень.

Враховуючи наведене, підстав для звільнення Фонду від сплати авансового внеску за виконання рішення суду згідно зі ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" немає.

Наслідком узагальнення судової практики при вирішенні справ цивільної та кримінальної юрисдикцій є реалізація повноваження вищого спеціалізованого суду, передбаченого Законом України «Про судоустрій і статус суддів», щодо надання судам нижчих інстанцій кваліфікованої допомоги з боку суду вищого рівня у вигляді надання рекомендаційних роз'яснень із питань правозастосування.

15 грудня 2017 року почав роботу новостворений Верховний Суд. Відповідне рішення було прийнято Пленумом Верховного Суду 30 листопада 2017 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ припинив свою діяльність та ліквідований у встановленому законом порядку.

Проте, рекомендаційні розяснення ВССУ, викладені у його листах покликані забезпечувати однакове і правильне застосування законодавства відповідними судами нижчих інстанцій.

За таких обставин, враховуючи те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є державним органом, та у сенсі розуміння ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» не може бути звільнений від сплати авансового внеску за виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені у скарзі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 з приводу визнання неправомірними дії головного державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС ГТУЮ в Одеській області Чекерської Л.В. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 29.11.2017 року є необґрунтованими та такими, що задоволені бути не можуть.

Вимоги скаржника щодо скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 29.11.2017 року та зобовязання головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 495/10215/16-ц є похідними вимогами, та можуть бути задоволенні лише у разі задоволення основної частини скарги.

Враховуючи усе вищевикладене, у сенсі розуміння норм чинного законодавства, із врахуванням рекомендаційнійних розяснень ВССУ, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; особа, дії якої оскаржуються: головний державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5,18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 12,13,83,447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; особа, дії якої оскаржуються: головний державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: