Житомирський апеляційний суд
Справа №294/586/18 Головуючий у 1-й інст. Мандро О.В.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №294/586/18 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Мандро О.В. в м.Чуднові,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08 серпня 2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 1 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31 березня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 25 271 грн 67 коп., з яких заборгованість за кредитом - 1 394 грн 59 коп., заборгованість за процентами - 17915 грн 87 коп., заборгованість за пенею та комісією - 4 519 грн 70 коп., а також штрафи: 250 грн (фіксована частина), 1191 грн 51 коп. (процентна складова). У зв'язку з викладеним просило задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2018 року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, вказує, що суд першої інстанції при ухваленні рішення ототожнив поняття договору та платіжної карти, проте це є різні поняття. Закінчення строку картки не свідчить про припинення договірних відносин між банком та відповідачем. Вважає, що підлягали нарахуванню суми, нараховані за останні три роки, тобто у межах строку позовної давності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 08 серпня 2008 року укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1 400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої останній погодився, що вказана заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг.

При оформленні кредитної картки «Універсальна» відповідач під підпис ознайомився із довідкою про тарифи та умови кредитування із використанням платіжної картки.

Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитом ( кредитною лінією, кредитним лімітом) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, виначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Згідно п.3.1 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг клієнту видається картка, її вид та строк дії визначається в заяві та Пам'ятці клієнта.

Із копії заяви від 08.08.2008, яка є невід'ємною частиною договору б/н від 08.08.2008 вбачається, що ОСОБА_1 була видна картка НОМЕР_1.

Відповідно до довідки №30.1.0.0/2-20180424/303 від 06.09.2018, виданої АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1, згідно кредитного договору б/н від 08.08.2008, отримав картку НОМЕР_1 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 12.2011 року.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконував, в результаті чого, станом на 31 березня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 25 271 грн 67 коп., з яких заборгованість за кредитом - 1 394 грн 59 коп., заборгованість за процентами - 17 915 грн 87 коп., заборгованість за пенею та комісією - 4 519 грн 70 коп., а також штрафи: 250 грн (фіксована частина), 1 191 грн 51 коп. (процентна складова), що підтверджується розрахунком наданим ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач подав письмову заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до умов договору, укладеного між банком та ОСОБА_1, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі визначений до останнього дня 12.2011 року.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за кредитним договором б/н від 08.08.2008 встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повому обсязі- не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту ( ст.261 ЦК України).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив передбачений ст.257 ЦК України трирічний строк позовної давності звернення до суду, про застосування якого заявив відповідач, оскільки строк дії картки закінчився 12.2011 року, а з позовною заявою про захист свого порушеного права ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося лише в травні 2018 року.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 13 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді