Справа № 188/1456/18
Провадження № 2/188/673/2018
21 листопада 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Місюра К.В.
при секретарі: Хандрига Л.І.
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду відповідно до якого просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користуватися АДРЕСА_1
Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням виконавчого комітету Васильківської сільської ради Петропавлівського району від 23.11.2016 року за № 36 на її користь, як медсестри АЗПСМ селище Васильківське, було надано службову квартиру АДРЕСА_1, в користування, про що видано на її ім'я ордер на право зайняття вищенаведеної квартири нею та членами її сім'ї. На той час вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від якого вони мають доньку ОСОБА_3 , і саме такий склад сім'ї було представниками місцевої влади внесено до ордеру на службове жиле приміщення.
В 2017 році відносини між нею та відповідачем змінились не накраще та 03.10.2017 року він забрав свої речі і розпочав сімейні відносини з іншою жінкою з якою зараз спільно проживає, веде спільне господарство, та вони чекають на народження спільної дитини, тобто жодним чином саме з 03.10.2017 року він не переймається інтересами їхньої сім'ї, рівно як і не цікавить станом квартири в якій його зареєстровано за місцем проживання, не вчиняє її поточний ремонт, інше утримання її та взагалі не з'являється за місцем реєстрації свого проживання.
03.10.2017 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини від 24.03.2018 року шлюб між ними припинено офіційно про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, а отже сімейні відносини між ними вже повністю розірвано.
Відповідач категорично не відмовляється добровільно знятися з реєстрації у квартирі, наймачем якої являється вона, обіцяючи це вчинити кожного разу при їхній зустрічі, але далі обіцянок він так і не пішов, тому виникла необхідність у зверненні з позовом до суду.
Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань та заяв до суду від відповідача не надійшло.
Враховуючи обставини справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача.
На підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд, керуючись ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до ордера на службове жиле приміщення № 04 від 30 грудня 2016 року ОСОБА_1 з сімєю 3 чоловіки надано жиле службове приміщення жилою площею 36,39 м2, за адресою: квартира АДРЕСА_1. (а.с.9)
Відповідно до рішення №36 від 23.11.2016 року виданого виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області встановлено, що ОСОБА_1 видали ордер на право зайняття трьохкімнатної службової квартири. (а.с.8)
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що ОСОБА_2 розірвав шлюб з ОСОБА_1, про що свідчить відповідний актовий запис №04.(а.с.15)
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради від 03.09.2018 року № 757 встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2. (а.с.13)
Відповідно до акту складеного депутатом Миколаївської сільської ради від 03.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою по АДРЕСА_1, але не проживає з жовтня 2017 року. (а.с.12)
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Васильківської сільської ради від № 1252 встановлено, що за адресою по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_3, а також за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2.(а.с.11)
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради від 05.09.2018 року № 758 встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на балансі сільської ради. (а.с.10).
Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як встановлено в судовому засіданні позивач у визначеному законодавством порядку набула право власності на спірне домоволодіння.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім*ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, то цей строк у разі спору може бути продовжено судом.
У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації більше року без поважних причин.
Наявність реєстрації ОСОБА_2 у спірному домоволодінні позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.
Оскільки ОСОБА_2 не є членом сім'ї позивача, не є власником домоволодіння, тому позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 58-60, 79, 88, 212, 213-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування АДРЕСА_1
Судові витрати віднести на позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра