Справа №403/347/18
Провадження №2/403/186/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Остапенко Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області та Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, - В С Т А Н О В И В : Позивачем ОСОБА_1 подано до суду позов до відповідачів: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Димитровської сільської ради та Устинівської районної державної адміністрації про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивуються тим, що право на земельну частку (пай) підтверджується відповідним сертифікатом. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В порядку спадкування за законом від спадкодавця за сертифікатом про право на земельну частку (пай) переходять права на 9.0 умовних кадастрових гектарів земельної ділянки. В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав письмову заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги про визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В судове засідання представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про судовий розгляд справи у відсутність представника чи про причини неявки не подано. В судове засідання представник відповідача - Димитровської сільської ради О. Годунок не з'явився, подав заяву про судовий розгляд справи у відсутність представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В судове засідання представник відповідача - Устинівської районної державної адміністрації О. Анісімова-Шило не з'явилася, подала заяву про судовий розгляд справи у відсутність представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В актовому записі про народження Центрально-Міського райбюро ЗАГС м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за №1664 від 31 липня 1960 року, ОСОБА_1, народився: ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, в графі «батьки» записано: батько: ОСОБА_5, мати: ОСОБА_6.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про смерть відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради народних депутатів м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за №848 від 09 вересня 1994 року).

У відповідності з п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У сертифікаті на право на земельну частку (пай), серія НОМЕР_1, виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Димитрово», місцезнаходження: Димитровська сільська рада Устинівського району Кіровоградської області, ОСОБА_6, яка проживає за адресою: с. Димитрове Устинівського району Кіровоградської області) зазначено, що на підставі рішення Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області за №32-р від 30 січня 1997 року, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Димитрово», розміром 9.0 га, в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 10 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №432.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про смерть Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №16 від 14 липня 1997 року).

Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) підтверджується відповідним сертифікатом, який діє до отримання громадянином державного акту на земельну ділянку.

Право ОСОБА_7 на земельну частку (пай) посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай), серія НОМЕР_1, що підтверджується довідкою Димитровської сільської ради за №128 від 22 лютого 2018 року.

Приватний нотаріус Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутень О.Я., керуючись статтею 49 Закону України "Про нотаріат", постановою від 05 березня 2018 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії спадкоємцю за законом ОСОБА_1 щодо спадкового майна спадкодавця баби ОСОБА_7, так як для прийняття спадщини в передбачений законодавством строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, ОСОБА_1 заяви про прийняття спадкового майна спадкодавця ОСОБА_7 до нотаріальної контори не подано.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. На підставі матеріалів цивільної справи встановлено, що правовідносини між сторонами регулюються ЦК України 1963 року, оскільки ОСОБА_7 померла до 1 січня 2004 року. Статтями 524,525,526 ЦК УРСР, 1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ст.ст.529,530 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Пунктом 1 ч.1 та ч.2 ст.549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2018 року визнано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (нерухомим майном та рухомим майном) за переходом права на прийняття спадщини (спадкова трансмісія) баби ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: с. Новоігорівка (с.Димитрово) Устинівського району Кіровоградської області.

Таким чином, ОСОБА_1є спадкоємцем першої черги за законом за переходом права на прийняття спадщини (спадкова трансмісія) баби ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4відповідно до ст.ст.529,530 ЦК УРСР. В пункті 3 Указу Президента України від 03 грудня 1999 року за №1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» також зазначається про те, що сертифікат на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною у ньому часткою.

Відповідно до абзацу 2 пункту 17 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно матеріалів цивільної справи та рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2018 року внаслідок смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на спадкове майно - на 9.0 умовних кадастрових гектарів земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_2, розташованої на території Димитровської сільської ради.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_7 виділеноземельну частку (пай) в натурі (на місцевості), так як присвоєно кадастровий номер: НОМЕР_2, але правовстановлюючого документу про право власності на землю їй не видано.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Частиною 2 ст.14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобов'язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Документи, які повинен подати спадкоємець для отримання свідоцтва про право на спадщину, зазначені в розділі 22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882.Відповідно до п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності. Якщо спадкоємець не може надати такі документи, то нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину і єдиним способом захисту прав такого спадкоємця є суд. В матеріалах спадкової справи за №32-2018 до майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходяться копії документів: письмова заява ОСОБА_1 про прийняття спадкового майна ОСОБА_7; паспорт громадянина України виданого ОСОБА_1; актовий запис про народження ОСОБА_1 ; актовий запис про смерть ОСОБА_6; актовий запис про смерть ОСОБА_7; довідка Димитровської сільської ради про адресу проживання ОСОБА_7; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2018 року; сертифікат, серія НОМЕР_1, про право на земельну частку (пай), виданого на підставі рішення Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області за №32-р від 30 січня 1997 року, сертифікат зареєстровано 10 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №432; постанова приватного нотаріуса Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутень О.Я. від 05 березня 2018 року. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат", видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Приватний нотаріус Устинівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Трутень О.Я., керуючись статтею 49 Закону України "Про нотаріат", постановою від 05 березня 2018 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії спадкоємцю за законом ОСОБА_1, в якій зазначено, що у спадкодавця ОСОБА_7 право на земельну частку (пай) на 9.0 га умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі (на місцевості), розташованої на території Димитровської сільської ради, посвідчено сертифікатом, серія НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області за №32-р від 30 січня 1997 року.

Позивачу ОСОБА_1, як спадкоємцю за законом, переходять права на спадкове майно - на земельну ділянку на 9.0 умовних кадастрових гектарів, кадастровий номер: НОМЕР_2, розташованої на території Димитровської сільської ради. При обставинах відсутності у спадкодавця ОСОБА_7 правовстановлюючого документу на право власності на нерухоме майно і за неможливості позивачем ОСОБА_1 його отримати у встановленому законом порядку приватним нотаріусом постановою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України. При встановлених обставинах, коли у позивача ОСОБА_1 відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, як обгрунтовані. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За заявою позивача ОСОБА_1 судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на його користь з другої сторони.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом спадкодавця ОСОБА_7, в порядку спадкування право на 9.0 га умовних кадастрових гектарів земельної ділянки, розташованої на території Димитровської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, як спадщину ОСОБА_7 на право на земельну частку (пай), за сертифікатом, серія НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області за №32-р від 30 січня 1997 року, сертифікат зареєстровано 10 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №432.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За заявою позивача ОСОБА_1 судові витрати не стягуються (не відшкодовуються) на його користь з другої сторони.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу на протязі тридцяти днів з дня його отримання. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області. До приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із новою редакцією ЦПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через суд першої інстанції, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією ЦПК України.

Суддя Устинівського

районного суду І. А. Годованець