Справа № 188/917/17
Провадження № 2/188/15/2018
27 березня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області .
в складі: головуючого судді Ніколаєвої І.К.
при секретарі Карпенко С.М.
за участю представника позивача ОСОБА_1
представника третьої особи ОСОБА_2
представника відповідач 2 ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсним рішення про передачу в приватну власність земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки та такого права. -
До суду звернувся позивач з позовною заявою до ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсним рішення про передачу в приватну власність земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки та такого права.
В обґрунтування позову зазначив, що йому начебто , як учаснику бойових дій , безоплатно було надано у ПРИВАТНУ власність земельну ділянку розміром - 0,906 гектара ріллі для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель РЕЗЕРВНОГО ФОНДУ Осадчинської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області. Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № Р-589-11 від 01.11.2011 року йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,906 гектарів ріллі для ведення особистого селянського господарства , за рахунок земель резервного фонду Осадченської сільської ради.
Позивач вважає, що термін дії у часі такого розпорядження необмежений.
Суд в рішенні встановив, що за розпорядженням Петропавлівської райдержадміністрації від 01.11.2011 року №Р-589-11 у Позивача не виникло право власності, а лише виникла правова підстава для оформлення такого права. Отже, вказане розпорядження саме по собі не є правовстановчим документом, а лише створює правову підставу для початку розроблення землевпорядної документації на земельну ділянку, яка підлягатиме подальшому затвердженню іншим розпорядчим актом.
Після отримання вказаного розпорядження позивач повинен був виконати всі дії вказані у Порядку отримання земельних ділянок у приватну власність та діяти виключно на підставі норм Земельного кодексу України.
Отримання дозволу на розроблення тієї чи іншої землевпорядної документації є першим кроком на шляху до оформлення відповідних документів на земельну ділянку, відсутність яких унеможливлює легальне її використання. Позивач жодних дій по оформленню відповідних документів на земельну ділянку не виконав. Із наведених відповідачем доводів не вбачається, що у нього були об'єктивні перешкоди для здійснення вказаних дій.
Ствердження позивача про те, що земельна ділянка передана йому у приватну власність є помилковими і необґрунтованими.
Але, в судовому засіданні представник позивача і сам позивач у цивільному позові вказував, що з 2012 року по даний час позивач користується , розпоряджається та володіє, вищенаведеною земельною ділянкою на власні потреби відповідно цільового призначення земельної ділянки . Щорічно сплачує земельний податок за надану йому у ПРИВАТНУ власність земельну ділянку. В осінньо - весняний період 2016 - 2017 року позивачем були здійснені роботи по підготовці вищевказаної земельної ділянки до вирощування сільськогосподарської продукції , у травні 2017 року здійснив на її території посів зернових культур.
Відповідно до статті 206 ЗК використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Статтею 14 Податкового кодексу України (далі ПК; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
У звязку наведеним доречно також зазначити, що в постанові ВСУ від 17.02.16 р. у справі № 3-1160г15 була викладена правова позиція про те, що використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів позбавляє міську ( сільську) раду, як власника землі, права отримувати дохід у розмірі орендної плати (неодержаний дохід),
Саме на землекористувача покладається обовязок вчинення певних дій з виготовлення та погодження технічної документації із землеустрою і подальшого звернення до уповноваженого органу із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, після чого їй присвоюється кадастровий номер.
Позивач не вчиняв необхідних дій щодо узаконення користування земельною ділянкою, однак протягом тривалого часу користування нею (шість років) що на думку суду дії позивача містять склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 197-1 КК України.
В судовому засіданні представник зазначав, що гроші за використання земельної ділянки сплачувалось до Осадченської сільської ради, але доказів та правомірності такої сплати суду не надано і ці факти, суд вважає, потребують перевірки.
Суд не виключає, що використання відповідачем спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів могло потягнути порушення права третіх осіб.
Із наведених позивачем доводів не вбачається, що у нього були об'єктивні перешкоди для оформлення права власності на земельну ділянку у встановленим законом порядку
Згідно із ч.1 ст.262 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.
Враховуючи наведене, з метою перевірки обставин викладених у судовому рішенні на наявність ознак кримінального правопорушення вважаю за необхідне повідомити Павлоградську місцеву прокуратури Дніпропетровської області.
Керуючись ст.ст. ст.262,353 ЦПК України, суд, -
Надіслати до Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області копію рішення суду від 27.03.2018 року по справі № 188/290/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсним рішення про передачу в приватну власність земельної ділянки та скасування державної реєстрації земельної ділянки та такого права, для проведення перевірки обставин, викладених у рішенні щодо наявності ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_4 .
Про прийняте рішення повідомити Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом місяця з дня надходження окремої ухвали.
Окрема ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти діб після її проголошення через Петропавлівський суду тільки особами, інтересів яких вона стосується, незалежно від того, чи беруть вони участь у справі. Тобто особи, які беруть участь у справі, не мають права оскаржити відповідне рішення, якщо воно не зачіпає їхніх прав та інтересів.
Суддя ОСОБА_7