Провадження № 2/638/35/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І. О.

за участю секретаря Самогньозд О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» про стягнення поворотної фінансової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2017 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» на свою користь грошові кошти в сумі 12 211 672,48 грн. та судовий збір за подання позову до суду.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем ТОВ «Мідас Оіл» 01 серпня 2015 року був укладений договір №0108-15 про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до умов договору - п. 1.1. , ТОВ «Мідас Оіл» отримало від нього на розрахунковий рахунок грошові кошти в розмірі 12 211 672,48 грн. Строгк повернення позики договором не встановлений. Відповідно до п.3.2. даного договору, позивальник зобов"язаний повернути поворотну фінансову допомогу відповідно до вимоги позикодавця протягом 15 днів з моменту отримання вищезазначеної вимоги. На виконання умов договору відповідачу було направлено вимогу про повернення поворотної фінансової допомоги строком до 3 жовтня 2017 року на його розрахунковий рахунок, який зазначений в договорі від 01.08.2015 року. Відповідач проігнорував його законні вимоги, поворотна фінансова допомога повернута не була.

Ухвалою судді від 31 жовтня 2017 року було відкрито провадження у справі.

До позовної заяви позивачем ОСОБА_1 було додано заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 01 листопада 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено та вжито заходи по забезпеченню позову. Накладено арешт на грошові кошти, належні товариству з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» в розмірі 12211672,48 грн.

, що є на рахунках відповідача р/рахунок 3029 в ПАТ «Укрсоцбанку», МФО 300023.

02 листопада 2017 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 06 листопада 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено та вжито заходи по забезпеченню позову. Накладено арешт на грошові кошти, належні товариству з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» в розмірі 12 211 672,48 грн , що є на рахунках банк "ПУМБ", в ПАТ "БАНК ВОСТОК", на інші рахунки, які використовуються в господарській діяльності, на майно, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл», виключно в межах суми позову .

10 листопада 2017 року представником відповідача до суду подано заяву про скасування заходів забезпечення позову, що вжито на підставі ухвал суду від 01 листопада 2017 року та 06 листопада 2017 року. Ухвалою суду від 17 листопада 2017 року, яка залишена в силі ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05 квітня 2018 року, скасовано заходи по забезпеченню позову, вжиті на підставі ухвал суду від 01 листопада 2017 року та 06 листопада 2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1, який через свого представника повідомив , що бажає особисто прийняти участь в судовому засіданні та явка якого визнана обов"язковою, в судове засідання не з"являвся, про причини неявки суду не повідомляв, зі слів його представника відомо, що позивач перебуває за межами країни, що унеможливило його участь в судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи.

Представником відповідача до суду продано клопотання, яке задоволено ухвалою від 26 лютого 2018 року. Суд встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив та доданих до нього документів до 19.02.2018 року. Суд зазначив, що у разі подання відповіді, надати суду докази її направлення іншій стороні. Запропонував позивачу ОСОБА_1 скористатись правом, наданим ст. 93 ЦПК України, та поставити не більше десяти запитань відповідачу - ТОВ «Мідас Оіл». Письмові запитання надати в строк до 19.03.2018 року . Позивач вимог ухвали від 26 лютого 2018 року не виконав.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя та просила їх задовольнити з підстав, наведених в обґрунтування, надавши письмові пояснення. Додатково пояснила, що надані відповідачем докази отримання поворотної фінансової допомоги згідно договору про відступлення права вимоги від 07.08.2017 року ОСОБА_1 від ТОВ «Мідас Оіл» та розписки є спірними і необгрунованими. В судових засіданнях представник позивача підтвердив надану у відзиві позицію та наголосив на тому, що вважає договір відступлення права вимоги недійсним з тих підстав, що ОСОБА_1 він не підписувався.

10 квітня 2018 року уповноважений представник позивача через канцелярію суду подала заяву про зупинення провадження у даній справі до прийняття рішення по справі, яка перебуває в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/18197/17 про визнання угоди договору про відступлення права вимоги недійсною.

Доводи заяви мотивовано тим, що позивач, ознайомившись з позицією сторони відповідача, що викладена у відзиві, не погодившись з наведеними доводами щодо заперечень на його позовні вимоги, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» , ОСОБА_3 про визнання угоди недійсною з підстав того, що він не підписував зазначений вище договір та у нього було відсутнє волевиявлення на укладення цього договору. Враховуючи наведене, вважає, що наявна об"єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи за його позовом про визнання угоди недійсною

Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року заяву залишено без задоволення.

Уповноважений представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. До матеріалів справи надано відзив. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що договір відступлення права вимоги є дійсним, та невизнаний недійсним в судовому порядку. Наголошує на тому, що у позивача відсутнє право вимоги до відповідача з тих підстав, що він добровільно його передав за договором про відступлення права вимоги, що підтверджується його особистим підписом, розпискою та нотаріальною заявою про вихід із складу засновників ТОВ «Мідас Оіл» в якій він стверджує, що не має ніяких претензій в тому числі майнових до ТОВ «Мідас Оіл». Крім того, представник відповідача зазначила, що в копії позовної заяви про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, позивач стверджує, що договір підписувався, але з використанням примусу, а у заяві про зупинення провадження представник позивача стверджує, що він не підписував цей договір. Представник відповідача наголошує на тому, що правові позиції позивача щодо укладення договору в різних процесах є різними та не збігаються, а обставини на які посилається позивач , не підтверджені ніякими доказами.

Дослідивши матеріали справи докази, які містяться в матеріалах справи, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення на позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного.

Судовм розглядом справи встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Мідас Оіл» 01 серпня 2015 року був укладений договір №0108-15 про надання поворотної фінансової допомоги. Відповідно до п. 1.1. договору ТОВ «Мідас Оіл» отримало грошові кошти в розмірі 12211672,48 грн. (дванадцять мільйонів двісті одинадцять тисяч шістсот сімдесят дві гривні 48 копійок). ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що строк повернення фінансової допомоги встановлено з дня отримання вимоги.

Судом досліджено лист - вимогу та договір про надання поворотної фінансової допомоги. Пунктом 3.2 Договору передбачено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою Позикодавця протягом 15 днів з дня отримання вимоги.

Проаналізувавши надані сторонами докази суд приходить до висновку, про те що строк повернення, який встановив позивач у листі вимозі - 3 жовтня 2017 року суперечить п. 3.2. договору виходячи з того, що вимогу було відправлено 21.09.2017. Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013 року «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень» затверджено такі нормативні строки і строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового звязку (без урахування вихідних днів обєктів поштового звязку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д- день подання поштового відправлення до пересилання в обєкті поштового звязку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання , 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. З урахуванням строків поштового обігу лист-вимога про повернення поворотної фінансової допомоги у строк 3 жовтня 2017 року є такою, що не відповідає встановленим п. 3. 2. договору умовам. В матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Мідас Оіл» вимогу про повернення фінансової допомоги отримано. Представником відповідача надана роздруківка з офіційного сайту Укрпошти з розділу відстеження за касовим чеком про те що вимога не була вручена, а була повернута за зворотною адресою.

Крім того, представникам відповідача до матеріалів справи було надано договір про відступлення права вимоги за договором №0108-15 про надання поворотної фінансової допомоги від 01 серпня 2015 року. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначає, що 07 серпня 2017 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ТОВ «Мідас Оіл» було укладено договір про відступлення права вимоги за договором №0108-15 про надання поворотної фінансової допомоги від 01 серпня 2015 року. Відповідно до п. 1.1. договору про відступлення права вимоги Первинний кредитор ОСОБА_1 відступає на користь нового кредитора ОСОБА_3, а новий кредитор приймає на себе в повному обсязі всі права вимоги, що належать Первинному кредитору відповідно до договору №0108-15 про надання поворотної фінансової допомоги від 01 серпня 2015 року та стає кредитором на суму боргу 12211672,48 грн. (дванадцять мільйонів двісті одинадцять тисяч шістсот сімдесят дві гривні 48 копійок), що виникла за основним договором. Відповідно до п. 1.4. договору про відступлення права вимоги від 07 серпня 2017 року грошові кошти в сумі 12211672,48 грн. компенсовані Новим кредитором ОСОБА_3 на користь Первинного кредитора ОСОБА_1 в повному обсязі до підписання цього договору. Повний розрахунок з ОСОБА_1 підтверджується його особистим підписом на договорі та розпискою ОСОБА_1 До матеріалів справи надано нотаріальну заяву від 07 серпня 2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 1182 про вихід зі складу засновників товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» в якій ОСОБА_1 зазначив що цією заявою стверджує що не має ніяких претензій, в тому числі майнових до ТОВ «Мідас Оіл» та його учасників. За клопотанням представника відповідача, судом досліджено зміст вимог позовної заяви про визнання угоди недійсною , в якій позивач одночасно стверджує про те, що взагалі не підписував договір та на те, що договір був підписаний під примусом, що за своєю правовою природою не є тотожними правовими категоріями.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Закон встановлює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 510 ЦК України встановлює, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Відповідно до ст.. 512 ЦК України Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

Стаття 514 ЦК України регулює обсяг прав, що переходять до нового кредитора у зобов'язанні. Так ч. 1 ст. 514 встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином позивач ОСОБА_1 передав своє право вимоги за договором №0108-15 про надання поворотної фінансової допомоги від 01 серпня 2015 року ОСОБА_3 та втратив право вимоги до ТОВ «Мідас Оіл» щодо повернення поворотної фінансової допомоги у сумі 12211672,48 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК , України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів стосовно недійсності правочину, на які він посилається у своїх запереченнях.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 81,141, 259,264,265,280-282 ЦПК України, ст. ст. 204, 510,512, 514, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» про стягнення поворотної фінансової допомоги - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі до апеляційного суду Харківської області апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Грищенко І.О.