Справа № 500/459/18
Провадження № 2/500/1434/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5, померлого 21.02.2015 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Космодем`янської Зої, б. 89, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що згідно довідки № 1741 наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 22.09.2017 року обєкт нерухомого майна належить ОСОБА_5 на підставі договору забудови, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 31 січня 1989 року за № 1-193, право власності на який не було зареєстроване.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що згідно виписки з рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих від 22.09.1988 року за № 395, «Про надання земельної ділянки для індивідуального будівництва» ОСОБА_5 та ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка на якій був побудований житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Космодем` янської Зої, б. 89.

Згідно довідки наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27.04.2018 року за № 630, власниками житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Космодем` янської Зої, б. 89 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 31.01.1989 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 1-193. Зазначений житловий будинок з надвірними спорудами побудований у 1990 році.

Відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва. Крім того, згідно лита № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України обєкти, які були закінченні будівництвом до 05 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 409718 від 23.02.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 помер 21 лютого 2015 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Космодем`янської Зої, б. 89.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишала що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 40599714 від 08.06.2015 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є:

- дружина ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 432500 від 17.03.1987 року, виданого Ізмаїльським міськвиконкомом РАЦСу;

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV ЖД № 309542 від 27.12.1985 року, виданого Ізмаїльським міськвиконкомом РАЦСу;

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ ЖД № 419060 від 27.05.1983 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу;

- син ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І- ЖД № 358498 від 17.09.2001 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеській області.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулись до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь сина спадкодавця ОСОБА_1, що підтверджено нотаріально посвідченими заявами від 08.06.2015 року за №№ 1444, 1445.

Відповідач ОСОБА_4 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_5 не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому вважається таким, що фактично не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Космодем`янської Зої, б. 89, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майноі право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв'язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії КК № 862193, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 20.03.2002 року, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 89) до ОСОБА_2 (паспорт серії КК № 427230, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 25.01.2000 року, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 89), ОСОБА_3 (паспорт серії КК № 057452, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 21.07.1998 року, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 91), ОСОБА_4 (паспорт серії КК № 427231, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 25.01.2000 року, РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 66) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5, померлого 21.02.2015 року право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Космодем`янської Зої, б. 89.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.07.2018 року.

Суддя: ОСОБА_8