АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3455/16-ц 22-ц/774/377/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 182/3455/16-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Кислиця І.В.,

сторони : позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, 47 професійна пожежна частина Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2017 року, ухваленого суддею Тихомировим І.В. у м. Нікополі,

В С ТА Н О В И В :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області ( надалі ГУДС НС»), 47 професійної пожежної частини Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області ( надалі «ППЧ 47») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначила, щоз травня 2008 року працювала на посаді інспектора протипожежної профілактики у Пожежній частині 47. З серпня 2012 року прийнята за переведенням на посаду фахівця ( з аварійно рятувальних робіт) ППЧ 47. Згідно наказу №236 від 25 травня 2016 року звільнена з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України (зі скороченням штату працівників).

Позивач вважає своє звільнення незаконним, необґрунтованим та проведеним із порушенням її прав, оскільки із наказом №172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів» щодо скорочення штату працівників її не ознайомлювали, в ньому відсутнє економічне обґрунтування таких заходів. Скорочення штату не погоджувалось із профспілковою організацією, якої на підприємстві не існує. При звільненні не враховано переважне право залишення її на роботі з урахуванням продуктивності праці, кваліфікації, а також наявності в неї малолітньої дитини. Після уточнення позовних вимог у квітні 2017 року, просила суд: скасувати наказ №236 від 25 травня 2016 року про звільнення; поновити її на роботі; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу 35847,66 грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне дослідження доказів, що мають значення для справи, ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про належне її сповіщення про майбутнє вивільнення, оскільки спеціального наказу «по персоналу» видано не було. Судом не враховано обовязок працедавця запропоновувати іншу роботу, що відповідачем дотримано не було. Крім того, вважає, що одночасне повідомлення усіх працівників про майбутнє скорочення штатної чисельності є порушенням трудового законодавства. Також апелянт вважає, що судом не прийнято до уваги, що повідомлення про вивільнення надіслано профспілці та службі зайнятості із порушенням строків, що призвело до порушення процедури звільнення.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу начальник ППЧ 47, посилаючись на дотримання судом першої інстанції вимог законодавства та прийняття законного та обґрунтованого рішення, просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В мотивування заперечень посилається на те, що підприємством дотримано порядок та вимоги трудового законодавства при звільненні позивача.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що наказом № 36 від 23.05.2008 р. ОСОБА_1 прийнято на посаду інспектора протипожежної профілактики 47 професійної пожежної частини по охороні ВАТ «НЗФ» Головного управління МНС України у Дніпропетровській області з 23.05.2009 р. (а.с. 133,161том 1)

Наказом Головного управління МНС у Дніпропетровській області від 22.08.2012 № 134 ОСОБА_1 було звільнено з посади інспектора 47 ПГТЧ за п.5 ст. 36 КЗпІІ України (переведення працівника за його згодою в іншу організацію) (а.с.7 том. 2).

Наказом Головного територіального управління МНС України у Дніпропетровській області від 23.08.2012 № 231 її призначено по переводу на посаду фахівця 1 категорії групи аварійно - рятувальних робіт 47 ГІПЧ ГТУ МНС України у Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 134-135, 162-163, т. 2 а.с. 9-10).

У звязку з реорганізацією Головного територіального управління МНС України у Дніпропетровській області, наказом № 44 головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 01.06.2013 ОСОБА_1 призначено на посаду фахівця 1 категорії групи аварійно-рятувальних робіт 47 ППЧ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони обєктів як звільнену по переводу з Головного територіального управління МНС у Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 136-143, 164-171, 242-243).

Між Публічним акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» (Замовник) та Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (Виконавець) 18.12.2015 року був укладений Договір № 1506105 про закупівлю робіт з охорони від пожеж (т. 1 а.с.63-71).

Згідно листа заступника генерального директора з цивільного захисту Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» від 17.03.2016 за № 3050-4033 направленого на імя начальника головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області, за результатами моніторингу виконання договірних зобовязань між ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» та ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області (силами 47 ППЧ ГУ ДСНС) упродовж 2014-2016 років, робота групи АРР 47 ППЧ ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області з охорони обєктів визнається недостатньою та незадовільною. Також вказано, що враховуючи викладене, керівництво ПАТ «НЗФ» пропонує розглянути питання реформування групи АРР. (т. 1 а.с. 85)

Згідно наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області» відповідно до вимог Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року № 1052, наказу МНС України від 20.06.2006 року №380 «Про затвердження Інструкції про організацію та здійснення організаційно-штатної роботи в МНС України», з метою удосконалення процесу управління в системі Головного управління ДСНС України в Дніпропетровській області та забезпечення виконання покладених на них завдань було наказано внести зміни до штатів оперативно-рятувальної служби Головного управління згідно з додатком. Згідно Додатку до наказу від 25.03.2016 року № 172, група аварійно-рятувальних робіт у 47 Професійній пожежній частині Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів була вилучена у повному складі (а.с.86-88,144-149 том1).

Згідно додатку до наказу до штатів апарату внесені зміни: група аварійно-рятувальних робіт у кількості 4 працівників вилучається, додаються 2 штатні одиниці інструкторів з протипожежної профілактики та 2 пожежних (т. 1 а.с.148-149, 176-177).

Згідно відомості ознайомлення від 28.03.2016 року присутніх працівників 47 Професійної пожежної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони обєктів, а саме: ОСОБА_3 (заст.нач.частини), ОСОБА_4 (начальник фінансово-економічної групи), ОСОБА_5 (начальник групи з аварійно-рятувальних робіт), ОСОБА_1 (фахівець І категорії з аварійно-рятувальних робіт), ОСОБА_6 (фахівець І категорії) під підпис було ознайомлено з наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області» (а.с.72,89 том1).

Наказом Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 25.05.2016 № 236 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 30.05.2016 р. у звязку із скороченням штату працівників. Підставою для звільнення є наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 (а.с. 20, 240 том. 1).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що при звільненні позивача відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства, тому підстави для поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 та п.п. 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" розяснено, що розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу, або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Порядок вивільнення працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі визначено у статтях 42, 49-2, 43 КЗпП України.

Згідно з частинами 1, 3 статті 49-2 цього Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обовязок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Як встановлено судом та видно із матеріалів справи, згідно наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області» було наказано внести зміни до штатів оперативно-рятувальної служби Головного управління згідно з додатком ( група аварійно-рятувальних робіт у 47 ППЧ вилучена у повному складі. До штату № 04/123 47 ППЧ з охорони обєктів (ПАТ «Нікопольський завод феросплавів») внесені зміни: 2 штатні одиниці інструкторів з протипожежної профілактики та 2 пожежних.

Згідно відомості ознайомлення від 28.03.2016 року присутніх працівників 47 ППЧ, зокрема позивач ОСОБА_1 під підпис ознайомлена з наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області» (а.с.72,89 том1).

Тому посилання позивача в апеляційній скарзі про її завчасне неповідомлення про майбутнє вивільнення за два місяці спростовуються матеріалами справи.

Крім того, твердження апелянта про недотримання порядку ознайомлення із наказом про майбутнє скорочення штатної чисельності шляхом одночасного сповіщення усіх осіб, яких це стосується неможна вважати обґрунтованим. Як видно з відомості про ознайомлення із наказом кожна особа під підпис особисто була обізнана із наказом №172«Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області», що свідчить про індивідуальний підхід та дотримання вимог КЗпП.

В даному випадку ознайомлення ОСОБА_1. з наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 25.03.2016 року № 172 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області» і є попередженням про наступне вивільнення, відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України.

Матеріалами справи підтверджується, що 28.03.2016 року начальником 47 ППЧ, у присутності заст. начальника та фахівця, позивачу надано розяснення та проведено бесіду з приводу її звільнення у звязку зі здійсненням організаційно-штатних заходів у підрозділах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на підставі наказу від 25.03.2016 року № 172, про що складено лист де міститься підпис позивача. Рішення щодо терміну звільнення - 29.05.2016 року, позивач претензій щодо терміну подання до звільнення не мала. Позивач висловила своє бажання, як особи, яка звільняється, щодо її працевлаштування на посаді інструктора з протипожежної профілактики (а.с. 73 том1).

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У листі бесіди від 28.03.2016 року позивач висловила своє бажання, як особи, яка звільняється, щодо її працевлаштування на посаді інструктора з протипожежної профілактики.

Проте позивач, не мала на час звільнення освіти відповідного напрямку підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем, про що складено Акт від 16.05.2016 року № 21, підписаного начальником 47 ППЧ ОСОБА_7, заступником начальника 47 ППЧ ОСОБА_3, фахівцем 47 ППЧ ОСОБА_6, начальником фінансово-економічної групи ОСОБА_4, начальником варти № 4 ОСОБА_8. з яким позивач була під підпис ознайомлена (а.с.77 том1).

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.12.2009 року № 808 було затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників МНС України.

До посади інструктора (інженера, інспектора) з протипожежної профілактики (з пожежної безпеки, з пожежного нагляду), на яку претендує позивач, висуваються певні кваліфікаційні вимоги, а саме: повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра (спеціаліста), бакалавра. Без вимог до стажу роботи. Післядипломна освіта у сфері цивільного захисту.

Як видно з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 ( дошлюбне Савченко)К.О. у 2007 році закінчила Харківський національний автомобільно-дорожний університет і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Екологія та охорона навколишнього середовища» та здобула кваліфікацію інженер-еколог (а.с.76 том1).

На час звільнення у позивача відсутня необхідна освіта для зайняття вказаної посади, про що останню було повідомлено, про що свідчить Акт від 16.05.2016 року № 21, з яким вона ознайомилась під підпис 16.05.2016 року (а.с.77 том1).

На підставі вище наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у 47 ППЧ відбулися зміни в організації виробництва та відбулося скорочення штату працівників, а саме: скорочено чотири посади, в тому числі посада, яку займала позивач та відповідачем при її звільненні дотриманні положення КЗпП України.

Начальником 47 ППЧ ОСОБА_7 направлено директору Нікопольського міського центру зайнятості лист від 13.05.2016 року № 335 «Про надання інформації щодо здійснення організаційно-штатних заходів у підрозділах Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області» яким повідомлено про вилучення у повному складі групи аварійно-рятувальних робіт 47 ППЧ у кількості 4 особи. (а.с.74).

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що всупереч положень ч.3 ст.49-2 КЗпП України, відповідачами позивачу не було запропоновано переведення за її згоди на іншу роботу, а зразу ж було констатовано, що запропонувати посади не має можливості, тому що посада за її освітою та відповідного напрямку підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем відсутня.

До посади інструктора (інженера, інспектора) з протипожежної профілактики (з пожежної безпеки, з пожежного нагляду), на яку претендує позивач, висуваються певні кваліфікаційні вимоги, а саме: повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра (спеціаліста), бакалавра у сфері цивільного захисту.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що її звільнення не було узгоджене з профспілковою організацією колегія судів не може прийняти до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до ст.43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації.

Згідно відповіді голови обєднаної профспілкової організації ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області (а.с.140 том1) наданої на запит відповідача від 13.05.2016 року, позивач ОСОБА_1 не є членом профспілки і на обліку обєднаної профспілкової організації не перебувають.

Позивач не була членом профспілкової організації, тому у підприємства відповідача відсутні правові підстави узгодження з профспілковою організацією звільнення позивача.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі. Ніхто не може бути примушений вступати або не вступати до профспілки.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2017 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 27 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: