Постанова

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

справа № 404/3423/15-ц

провадження № 61-10457св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М.

(суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - виконуючий обов'язки прокурора міста Кіровограда в інтересах держави, відповідачі: Кіровоградська міська рада Кіровоградської області, ОСОБА_1, треті особа - Державна інспекція сільського господарства в Кіровоградській області,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року у складі колегії суддів: Чельник О. І., Сукач Т. О., Франко В. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпунктів 4, 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2015 року виконуючий обов'язки прокурора міста Кіровограда в інтересах держави (далі - прокурор міста Кіровограда) звернувся до суду з позовом до Кіровоградської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_1, третя особа - Державна інспекція сільського господарства в Кіровоградській області (далі - ДІСГ в Кіровоградській області), про визнання недійсним рішення та державних актів на право власності на земельні ділянки та зобов'язання повернути земельні ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до пункту 134 рішення Кіровоградської міської ради від 26 вересня 2006 № 112 «Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб з питань регулювання земельних відносин» надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність громадянам міста Кіровограда за рахунок земель запасу в районі вулиці Короленка (в районі автодрому) згідно зі схемою планування, розробленою під забудову індивідуальними житловими будинками для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно з додатком 5.

Пунктом 75 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 28 грудня 2007 № 405 «Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб з питань регулювання земельних відносин» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акт визначення збитків та передано у власність земельні ділянки громадянам міста Кіровограда для будівництва обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на вулиці Короленка (в районі автодрому) згідно з додатком 27 (в кількості 62 осіб).

Згідно з вказаними рішеннями внесено зміни рішенням Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 22 квітня 2009 року № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради». Так, пунктом 3 зазначеного рішення внесено зміни до пунктів 30, 34, 35, 36, 37, 38, 40, 44, 48, 49, 53, 54, 55, 63 додатка 5 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 26 вересня 2006 № 112 та викладено їх згідно з додатком 3. Таким чином, внесено зміни до переліку осіб, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, у зв'язку з чим його отримав ОСОБА_1

Крім того, пунктом 4 рішення від 22 квітня 2009 року № 1986 внесено зміни до пунктів 9, 16, 26, 30, 31, 36, 37, 38, 48, 49, 50, 51, 54, 56 додатка 27 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 28 грудня

2007 року № 405 та викладено їх згідно з додатком 4, у зв'язку з чим відповідачу затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність.

На підставі вказаних рішень ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1 000 кв. м на вулиці Короленка у місті Кіровограді (в районі автодрому) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Пункт 75 рішення Кіровоградської міської ради від 28 грудня 2007 року

№ 405 «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин», з урахуванням змін, внесених пунктом 4 рішення Кіровоградської міської ради в частині затвердження проекту землеустрою та передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_1 суперечить нормам чинного на той час законодавства, оскільки втратило чинність рішення органу місцевого самоврядування, яким надано згоду на розроблення проекту землеустрою, проект землеустрою щодо відведення у власність відповідачу земельної ділянки не розроблявся, у зв'язку з чим надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та його затвердження відбувалося одним рішенням Кіровоградської міської ради Кіровоградської області. Також, спірна земельна ділянка відноситься до земель загального користування населеного пункту, а тому не могла бути передана у приватну власність.

На підставі вищевказаного, уточнивши позовні вимоги, прокурор міста Кіровограда просив:

- визнати недійсним пункт 75 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 28 грудня 2007 року № 405 «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин», з урахуванням змін, внесених пунктом 4 рішення Кіровоградської міської ради від 22 квітня 2009 року № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1;

- визнати недійсним пункт 4 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 22 квітня 2009 року № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради» в частині внесення змін до пункту 30 додатка 27 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 28 грудня 2007 року № 405 «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин»;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 виданий ОСОБА_1, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 29 вересня 2009 року;

- зобов'язати ОСОБА_1 повернути Кіровоградській міської раді Кіровоградської області земельну ділянку площею 1 000 кв. м, нормативна грошова оцінка якої становить 205 144,38 грн., шляхом складання акта приймання-передачі.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 лютого

2016 року (у складі судді Іванової Н. Ю.) у задоволені позову прокурора міста Кіровограда відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішенням Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 22 квітня

2009 року № 1986 змінено рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 26 вересня 2006 року № 112, яке було скасовано рішенням Кіровоградської міської ради від 12 грудня

2006 року № 180, тому правові підстави для розроблення та затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність, як і для передачі йому у власність земельної ділянки, були відсутні. Крім того, прокурор міста Кіровограда звернувся до суду після спливу строку позовної давності, тому у задоволенні позову відмовлено на підставі частини четвертої статті 267 ЦК України.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 лютого

2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов прокурора міста Кіровограда задоволено.

Визнано недійсним пункт 75 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 28 грудня 2007 року № 405 «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин»,

з урахуванням змін, внесених пунктом 4 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 22 квітня 2009 року № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність

ОСОБА_1

Визнано недійсним пункт 4 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської областівід 22 квітня 2009 року № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради» в частині внесення змін до

пункту 30 додатку 27 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 28 грудня 2007 року № 405 «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин».

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданий ОСОБА_1, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 29 вересня 2009 року.

Зобов'язано ОСОБА_1 повернути Кіровоградській міській раді Кіровоградської області земельну ділянку площею 1 000 кв. м

з нормативною грошовою оцінкою 205 144,38 грн, шляхом складання акту приймання-передачі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції помилково виходив з того, що прокурор міста Кіровограда звернувся до суду з позовом після спливу позовної давності, оскільки під час прийняття рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 22 квітня 2009 року № 1986 прокурор був на засіданні сесії міської ради. Проте, сам по собі факт того, що представник прокуратури міста брав участь у роботі сесії не означає, що прокурор давав висновок з питання законності вказаного рішення, знав або міг знати про порушення інтересів держави.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що прокурору міста Кіровограда стало відомо про оспорювані рішення міської ради в день їх прийняття, оскільки він приймав участь у засіданні сесії міської ради, що підтверджується протоколом 12-ої сесії 5-ого скликання Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 22 квітня 2009 року № 55. Отже, звернувся до суду після спливу строку позовної давності, клопотання про його поновлення на заявляв.

У лютому 2017 року керівник Кіровоградської місцевої прокуратури Кіровоградської області подав відзив, в якому вказував на те, що рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим, всі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, а тому підстави для його скасування відсутні.

22 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суди встановили, що відповідно до витягу із рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 26 вересня 2006 року № 112 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин» надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність громадянам міста Кіровограда за рахунок земель запасу в районі вулиці Короленка (в районі автодрому) згідно зі схемою планування, розробленою під забудову індивідуальними житловими будинками для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно з додатком 5.

Пунктом 75 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 28 грудня 2007 року № 405 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, акт визначення збитків та передано у власність земельні ділянки громадянам міста Кіровограда для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок вулиці Короленка (в районі території автодрому) згідно з додатком 27 (в кількості 62 осіб).

Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради від 12 грудня 2006 року № 180 «Про розгляд протесту прокурора міста Кіровограда від 28 листопада 2006 року № 4813-вих на рішення Кіровоградської міської ради

від 26 вересня 2006 року № 112 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин» задоволено протест прокурора міста Кіровограда від 28 листопада 2006 року

№ 4813-вих на рішення Кіровоградської міської ради від 26 вересня

2006 року № 112 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин. Скасовано рішення Кіровоградської міської ради від 26 вересня 2006 року № 112 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин».

Згідно з рішенням Кіровоградської міської ради Кіровоградської області

від 22 квітня 2009 року № 1986 «Про внесення змін до рішень міської ради» внесено зміни до пунктів 30, 34, 35, 36, 37, 38, 40, 44, 48, 49, 53, 54, 55, 63 додатка 5 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області

від 26 вересня 2006 року № 112 та викладено їх згідно з додатком 3. Крім того, пунктом 4 вказаного рішення внесено зміни до пунктів 9, 16, 26, 30, 31, 36, 37, 38, 48, 49, 50, 51, 54, 56 додатка 27 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 28 грудня 2007 року № 405 та викладено їх згідно з додатком 4.

Таким чином, внесено зміни до переліку осіб, яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, у зв'язку з чим його отримав

ОСОБА_1

ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність.

Також на підставі вказаного рішення ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 1 000 кв. м для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), державний акт зареєстровано 08 жовтня 2009 року.

Однак, як установлено, пункт 75 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 28 грудня 2007 року № 405 «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин», з урахуванням змін, внесених пунктом 4 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 22 квітня 2009 року № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1; пункт 4 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області

від 22 квітня 2009 року № 1986 «Про внесення змін до рішень Кіровоградської міської ради» в частині внесення змін до пункту 30

додатка 27 рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області

від 28 грудня 2007 року № 405 «Про розгляд звернень фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин суперечать вимогам чинного на час його прийняття законодавства.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття рішення від 26 вересня 2006 року № 112) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Згідно з абзацем 2 частини 7 статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється на замовлення громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до пунктів «б», «в» частини першої статті 20 Закону України

від 22 травня 2003 року № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон України

№ 858-IV), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності у разі встановлення меж об'єктів землеустрою, надання земельних ділянок.

Згідно з пунктом «д» частини другої статті 25 Закон України № 858-IV

(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок віднесено до одного з видів документації із землеустрою. При цьому, землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (пункт «а» частини першої статті 22 Закон України № 858-IV).

Відповідно до пункту 3 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677 (далі - Порядок № 677), проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення міської ради, до повноважень якої належить передача власність земельних ділянок.

Таким чином, рішення про надання згоди на розроблення проекту землеустрою є обов'язковою підставою розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність.

Разом з цим, рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 26 вересня 2006 року № 112 скасовано на підставі рішення від 12 грудня 2006 року № 180. Отже, рішенням Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 22 квітня 2009 року № 1986 внесено зміни до рішення, що втратило чинність 12 грудня 2006 року, на підставі якого ОСОБА_1 отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки власність. У зв'язку з чим відсутні правові підстави для його розроблення та затвердження, а так само передачі земельних ділянок у власність.

Також установлено, що відповідно до пояснювальної записки, яка міститься в матеріалах технічної документації із землеустрою, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам - жителям міста Кіровоград, розроблений комунальним підприємством «Кіровоградський земельно-кадастровий центр» (далі - КП «Кіровоградський ЗКЦ»), погоджений відповідними службами міста Кіровоград та отримав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації від 17 липня 2007 року в Кіровоградському головному обласному управлінні земельних ресурсів.

Тобто, проект землеустрою розроблений після прийняття Кіровоградською міською радою рішення від 26 вересня 2006 року № 112 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин», яким надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність громадянам міста Кіровограда за рахунок земель запасу в районі вулиці Короленка (в районі автодрому) згідно зі схемою планування, розробленою під забудову індивідуальними житловими будинками для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно з додатком 5, та яке було скасовано рішенням Кіровоградської міської ради від 12 грудня 2006 року № 180 «Про розгляд протесту прокурора міста Кіровограда від 28 листопада 2006 року № 4813-вих на рішення Кіровоградської міської ради від 26 вересня 2006 року № 112 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин».

Крім цього, у листі заступника начальника управління містобудування та архітектури-начальника відділу планування та містобудівного кадастру

від 13 березня 2015 року зазначено, що відповідно до Генерального плану міста Кіровограда, який затверджений рішенням Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 12 вересня 2000 року № 627, спірна земельна ділянка відноситься до території зелених насаджень загального користування, що підтверджується викопіюванням із Генерального плану міста Кіровограда.

Таким чином, на момент прийняття рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 22 квітня 2009 року № 1986 було визначено цільове призначення спірної земельної ділянки, як земель зелених насаджень загального користування, визначеної містобудівною документацією - Генеральним планом міста Кіровограда, та ці дані повинні були бути враховані міською радою при прийнятті рішень у сфері землеустрою.

Відповідно до пункту 2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила № 105), у редакції, чинній на час прийняття оспорюваного рішення міської ради, зелені насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку.

У листі заступника начальника управління - начальника відділу планування та містобудівного кадастру від 13 березня 2015 року зазначено, що згідно з планом зонування міста Кіровограда, який затверджений рішенням Кіровоградської міської ради Кіровоградської області від 17 вересня

2013 року № 2456 територія (в районі автодрому), на якій розміщена земельна ділянка, що надана ОСОБА_1, відноситься до рекреаційної зони активного відпочинку.

Відповідно до статей 38, 39 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття оспорюваного рішення) до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних і місцевих правил забудови.

Згідно з частиною першою статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення (частина друга статті 20 ЗК України).

Отже, реалізуючи свої повноваження з розпорядження земельними ділянками, відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки, має право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються (надаються), за умови дотримання положень Порядку № 677 про погодження такої зміни з відповідними органами та після складання проекту відведення.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною (стаття 21 ЗК України).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-35цс14 від 14 травня 2014 року.

Разом з тим, пред'являючи позов, прокурор міста Кіровограда зазначав, що про порушення законності при передачі спірних земельних ділянок у власність стало відомо за результатами проведеної перевірки в порядку прокурорського нагляду за додержанням та застосуванням законів у Кіровоградській міській раді Кіровоградської області, проведеної на підставі опрацювання публікацій засобів масової інформації, які надійшли з прокуратури Кіровоградської області 16 січня 2015 року, тому строк звернення до суду не пропущено.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2010 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор міста Кіровограда звернувся до суду за захистом своїх прав з пропуском строку позовної давності.

З огляду на статус держави та її органів як суб'єктів владних повноважень положення пункту 4 частини першої статті 268 ЦК України не поширюються на позови прокуратури, які пред'являються від імені держави і направлені на захист права державної власності або іншого речового права держави, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади.

На такі позови поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, а на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення своїх прав і законних інтересів.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Строк позовної давності має вираховуватись із моменту, коли особа дізналася, або могла дізнатися про порушення своїх прав.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 14-168цс18.

Встановивши, що під час прийняття рішення Кіровоградською міською радою Кіровоградської області від 22 квітня 2009 року № 1986 «Про внесення змін до рішення Кіровоградської міської ради від 28 грудня

2007 року № 405» на засіданні сесії міської ради прокурор міста був присутній та приймав участь, що підтверджується протоколом 12-ої сесії

5-ого скликання Кіровоградської міської ради Кіровоградської області

від 22 квітня 2009 року № 55, та врахувавши, що до суду звернувся зі спливом строку позовної давності, клопотання про його поновлення не заявляв, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову на підставі частини четвертої статті 267 ЦК України.

Апеляційний суд всупереч вимогам статей 303-316 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) на зазначене вище уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про те, що сам по собі факт того, що представник прокуратури міста брав участь у роботі сесії, не означає, що прокурор давав висновок з питання законності рішення Кіровоградської міської ради Кіровоградської областівід 22 квітня 2009 року № 1986, знав або міг знати про порушення інтересів держави. Таким чином, висновки апеляційного суду є необґрунтованими, а судове рішення таким, що не відповідає вимогам закону.

Частиною першою статті 413 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову прокурора міста Кіровограда ухвалено відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права та на підставі повно, всебічно з'ясованих обставин справи, а тому це рішення відповідно до статті 413 ЦПК України необхідно залишити в силі, а рішення апеляційного суду - скасувати.

Керуючись статтями 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 20 липня 2016 року скасувати, рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда

від 04 лютого 2016 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська