КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3026/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Дубас Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Наливайка Даниїла Олександровича в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2018 року

у справі за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову до пред'явлення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція у Київській області про усунення перешкод у користуванні власністю,-

В С Т А Н О В И В :

18 вересня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_4 звернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову до пред'явлення ними позову до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю.

В обґрунтування заяви зазначали, що вони мають намір звернутись до суду із позовом, оскільки підставою такого звернення є факт незаконного будівництва ОСОБА_5 багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці, яка межує із їх земельною ділянкою, у зв'язку з чим просили забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_5 проводити будівельні роботи з будівництва житлового будинку за будівельною адресою : АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 та ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити по справі нове рішення про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що підставою для майбутнього звернення у суд з позовною заявою є факт незаконного будівництва ОСОБА_5 багатоквартирного житлового будинку типу «таун-хаус» на земельній ділянці, яка межує із ділянкою позивачів. Факт незаконного будівництва підтверджується відповідною документацією, зокрема листами Депаратменту ДАБІ у Київській області та повідомленням Києво-Святошинського відділу поліції про початок досудового розслідування даних фактів, що додавалася до заяви про забезпечення позову.

Посилаючись на те, що в майбутньому відповідач відчужуватиме квартири у багатоквартирному зблокованому житловому будинку «таун-хаус» на користь третіх осіб, які не володіють інформацією про протиправність таких діянь та вважатимуться добросовісними набувачами, не дивлячись на неможливість дотримання ними санітарних, протипожежних та іншим вимог при проживанні у даних квартирах, що створює реальну загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову щодо усунення перешкод у користуванні власністю, представник позивачів просив апеляційну скаргу задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши представника заявників, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви районний суд виходив з того, що заявниками в порядку ст. 151 ЦПК України не надано належних обґрунтувань необхідності забезпечення позову та не доведено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захист яких заявники мають намір звернутись до суду.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими.

Відповідно до пункту 4 Постанови від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Твердження апеляційної скарги про доведеність факту незаконного будівництва ОСОБА_5 багатоквартирного житлового будинку типу «таун-хаус» на земельній ділянці, яка межує із ділянкою позивачів, та те, що в майбутньому відповідач відчужуватиме квартири у багатоквартирному зблокованому житловому будинку «таун-хаус» на користь третіх осіб, які не володіють інформацією про протиправність таких діянь та вважатимуться добросовісними набувачами, не дивлячись на неможливість дотримання ними санітарних, протипожежних та іншим вимог при проживанні у даних квартирах, що створює реальну загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову щодо усунення перешкод у користуванні власністю, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Пунктом 12 частини першої статі 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно з частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до матеріалів, заяву про забезпечення позову подано до звернення у суд із позовом, 17 вересня 2018 року, в той час як згідно долучених до справи даних сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України, 12 вересня 2018 року державною архітектурно-будівельною інспекцією у Київській обл. зареєстровано повідомлення ОСОБА_5 про початок будівельних робіт за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с.84,85).

Отже, орган, який у відповідності до вимог ч. 3 ст. 34 Закону України «Про регулювання мостобудівної діяльності» реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, вніс в реєстр інформацію про початок ОСОБА_5 будівельних робіт по АДРЕСА_1,АДРЕСА_2.

До заяви не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження проведення ОСОБА_5 за вказаною адресою незаконного будівництва.

Не може бути безспірним доказом вчинення ОСОБА_5 дій, пов'язаних з незаконним будівництвом і інформація, яка міститься у відповіді Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської обл. про внесення органами слідства до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, остільки згідно змісту відповіді, вказані відомості були внесені до Реєстру на підставі заяви представника заявників, у відсутність матеріалів її належної перевірки (а.с.28).

При цьому, колегія суддів враховує й те, що вжиття судом заходів забезпечення позову в обраний заявниками спосіб свідчило б про порушення дискреційних повноважень органів влади, яким законом надано певний обсяг повноважень.

З урахуванням викладеного та долучених до заяви доказів, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав до задоволення поданої представником ОСОБА_4 та ОСОБА_4 заяви.

Зазначене свідчить про те, що під час постановлення оскаржуваної ухвали суд діяв у межах процесуального закону, а тому посилання представника скаржника на порушення норм процесуального права при розгляді заяви не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з дотриманням положень процесуального права, підстав до її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Наливайка ДаниїлаОлександровича в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: