Провадження №22-ц/772/42/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Проць В. А.
Доповідач :Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 рокуСправа № 133/994/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка» про визнання недійсними договорів оренди землі,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка» на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 жовтня 2017 року, у складі судді Проць В.А., -

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з даним позовом, який мотивований тим, що їй на праві приватної власності належать земельні ділянки, одна площею - 0, 6581 га, з цільовим призначенням - для ведення товарною сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Флоріанівської сільської ради Козятинського району та земельна ділянка, площею - 0,8613 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Флоріанівської сільської ради Козятинського району. Позивач попередньо мала укладені два договори оренди земельної ділянки з ТОВ «Агросолюшнс», які на підставі додаткових угод від 07.12.2015 року були розірванні. Натомість 08 грудня 2015 року директор ТОВ «Агросолюшнс» ОСОБА_3 ввівши орендодавців в оману, і позивача по справі в тому числі , повідомив що для того, щоб сплачувати податки напряму в сільську раду люди мають укласти з ТОВ «Агросолюшнс» нові договори оренди землі вже на 10 років. Навесні 2016 року від мешканців с. Флоріанівка вона дізналась, що належні їй земельні ділянки обробляє ТОВ «Арчі», з яким вона договорів оренди не укладала. Про існування договорів оренди вищевказаних земельних ділянок від 08.12.2015 року вже з ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка» їй нічого не було відомо, оскільки дані договори нею не укладались і не підписувались, тобто, свого волевиявлення на їх укладення вона не виказувала.Просила визнати недійсними договір оренди землі від 08 грудня 2015 року укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 18 березня 2016 року Виконавчим комітетом Козятинської міської ради та договорі оренди землі від 08 грудня 2015 року, укладеному між ОСОБА_2 та ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 21 березня 2016 року Виконавчим комітетом Козятинської міської ради.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 08 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 14.03.2016 року Виконавчим комітетом Козятинської міської ради. Визнано недійсним договір оренди землі від 08 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 16.03.2016 року Виконавчим комітетом Козятинської міської ради. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка» на користь ОСОБА_2 1280 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що укладення та реєстрація оспорюваних договорів оренди землі стала результатом порушення зацікавленими посадовими особами відповідача вимог діючого законодавства, яке регулює правовідносини у сфері оренди землі, а саме: Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України та Закону України «Про оренду землі». Договори позивачем не підписувались, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що є порушенням ст. 205 ЦК України.

Не погоджуючись з рішенням суду директор ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права при недоведеності обставин, які мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а тому просив рішення суду скасувати та ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що рішення суду ґрунтується на недопустимому та неналежному доказі, а саме на показаннях свідка ОСОБА_4, яка під час допиту заявила, що саме вона, а не позивач підписала оспорювані договори.

Апеляційний суд заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 8, 9 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2137-VIII від 03.10.2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 214 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення рішення суду) передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорювалось сторонами, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 17.06.2008 року позивачці належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею - 0, 6581 га, з цільовим призначенням - для ведення товарною сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Флоріанівської сільської ради Козятинського району, кадастровий номер НОМЕР_2.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 28.07.2008 року, позивачці також належить на праві приватної власності земельна ділянка, площею - 0,8613 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Флоріанівської сільської ради Козятинського району, кадастровий номер НОМЕР_4.

ОСОБА_2 мала два попередньо укладені договори оренди земельної ділянки з ТОВ «Агросолюшнс», які на підставі додаткових угод від 07.12.2015 року були розірвані.

08.12.2015 року між ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка» та ОСОБА_2 були укладені два нові договори оренди земельних ділянок, які належать позивачці, строком на 10 років. Данна обставина заперечується позивачем, а дійсність вказаних договорів є предметом даного позову.

Задовольняючи позов та визнаючи недійсними договори оренди землі, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення свідченнями свідків. Зокрема, що свідок ОСОБА_4 під час розгляду справи пояснила, що договори оренди землі, акти прийому-передачі, відомості на отримання орендної плати підписувала вона від імені сестри - ОСОБА_2, а свідок ОСОБА_5 пояснила, що з приводу укладення договорів оренди землі належної ОСОБА_2 приходила її двоюрідна сестра - ОСОБА_4 і підписувала якісь папери з представниками підприємства.

З огляду на наведені показання свідків, суд дійшов висновку про те, що про існування договорів оренди земельних ділянок від 08.12.2015 року з ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка» позивачці не було відомо, оскільки дані договори нею не укладались і не підписувались, згоди чи нотаріально посвідченого доручення своїй сестрі - ОСОБА_4 на його підписання не давала, тобто, було відсутнє вільне волевиявлення позивачки, як учасника правочину.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду відповідно до положень ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п. 2,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У ч. 1 цієї ж статті зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України.

У разі не підписання договору особою, зазначеною в ньому як сторона,за умови підтвердження цього факту належними доказами, при встановленні, що нею не вчинялись дії, спрямовані на виникнення відповідних правовідносин, такий договір за позовом цієї особи (або іншої заінтересованої особи) може бути визнаний недійсним у зв'язку з невідповідністю його вимогам ч. 3 і 5 ст. 203 ЦК України, а саме: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивачем доведено свої позовні вимоги, оскільки свідок ОСОБА_4 під час розгляду справи пояснила, що спірні договори оренди від 08.12.2015 року, акти прийому-передачі, відомості на отримання орендної плати підписувала вона від імені сестри - ОСОБА_2, що є підставою для визнання договорів оренди недійсними, судова колегія вважає помилковими, оскільки покази свідків не можуть доводити факт вчинення правочину, а тим більше належність підписів певній особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених в абз. 2 п. 12 постанови № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» звертає увагу судів на те, що зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК визначені прямо (частина друга статті 937, частина третя статті 949 ЦК).

Таким чином, судова колегія прийшла до висновку, що рішення суду ґрунтується на доказах, які не можуть свідчити про факт не підписання позивачкою спірних договорів оренди землі, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав для задоволення позову, в зв'язку з чим рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір по суті, апеляційним судом було призначено судово-почеркознавчу експертизу, відповідно до висновку якої від 08 лютого 2018 року, судом встановлено, що підписи у договорі оренди землі від 08.12.2015 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 19.03.2016 року Виконавчим комітетом Козятинської міської ради, виконані не самою ОСОБА_2, а іншою особою. ОСОБА_6 у договорі оренди землі від 08.12.2015 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 21.03.2016 року Виконавчим комітетом Козятинської міської ради, виконані не самою ОСОБА_2, а іншою особою.

Саме встановлення вказаних обставин за допомогою допустимих доказів і є належною правовою підставою для задоволення вимог позову. Позивачем було доведено, а апеляційним судом встановлено, що дійсно оспорювані договори оренди землі укладені без волі на то позивачки, чим були порушені відповідачем її законні права, які безумовно підлягають захисту, відповідно до ст. ст. 2,4 ЦПК України, у спосіб заявлений позивачем на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, судова колегія прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову повністю з підстав встановлених апеляційним судом.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в сумі 1280 гривень та за проведення експертизи в сумі 2145 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись п. п. 8, 9 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 141, 258 ч.4, 259 ч.1, 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка» - задовольнити частково.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 жовтня 2017 року у даній справі - скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 08 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 14.03.2016 року Виконавчим комітетом Козятинської міської ради.

Визнати недійсним договір оренди землі від 08 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка», зареєстрований 16.03.2016 року Виконавчим комітетом Козятинської міської ради.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолюшнс Флоріанівка» (Вінницька область, Козятинський район, вул. Шкільна, 12, код ЄДРПУО 40131366) на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в загальній сумі 3425 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О. С. Панасюк

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий А. Ю. Зайцев