Справа № 545/3843/17
Провадження № 2/545/377/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.,

при секретарі Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 06.11.2013 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. починаючи стягнення з 01.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. У звязку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів, позивач на підставі ст.196 СК України просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 5 925,00 грн.

У судове засідання позивач не зявилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без його, проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28.11.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючи стягнення з 01 жовтня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Відповідно до довідки-розрахунку начальника відділу Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області станом на 01.07.2017 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів складає 17 111,25 грн. (а.с.11-12).

Згідно із частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі №6-1477цс15 від 03.02.2016 року.

Як вбачається з розрахунку пені за період з жовтня 2013 року по липень 2017 року загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів складає 5 925,00 грн. (а.с.3-4)

Таким, чином, відповідно до вимог ст.196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 5 925,00 грн.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) неустойку за прострочення сплати аліментів за період з жовтня місяця 2013 року по липень місяць 2017 року в сумі 5 925,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_4