Справа № 382/1668/17 Головуючий у І інстанції Литвин Л. І.
Провадження № 22-ц/780/2344/18 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 47 04.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Сушко Л.П., Кулішенка Ю.М., Яворського М.А., розглянувши в приміщенні Апеляційного суду Київської області у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року у складі судді Литвин Л.І. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16 серпня 2012 року з відповідача на її користь вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи із 15 травня 2012 року. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Неповнолітні діти з 27 січня 2014 року перебувають лише на її утриманні. Відповідач є фізично здоровим та працездатним, інших утриманців не має, має постійний дохід, який отримує в Управлінні з координації та контролю за виплатою пенсій, має у власності рухоме та нерухоме майно, а тому може сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідач відмовляється від виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Станом на 18 серпня 2017 року за довідкою-розрахунком Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві заборгованість зі сплати аліментів боржником ОСОБА_4 становить 106734,22 грн.. Позивач вважала, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 17 жовтня 2016 року по 18 жовтня 2017 року становить 8455, 71 грн.

Тому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила суд збільшити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2), на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частини на 1/2 частину з усіх видів його доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2017 року, тобто з дати набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 17 жовтня 2016 року по 18 жовтня 2017 року у сумі 8455, 71 грн. Судові витрати у справі, в тому числі за надання правової допомоги, покласти на відповідача.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір стягнення аліментів з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частину його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 17 жовтня 2016 року по 18 жовтня 2017 року в розмірі 8455,71 грн.. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Вважає, що суд першої інстанції проігнорував вимоги ст.182 СК України, і визначив всі обставини, які необхідно враховувати при визначенні розміру аліментів. Вказує, що судом не враховано оскарження ним довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 21 січня 2014 року по 18 серпня 2017 року.

Позивач ОСОБА_5 надала суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначила, що оскаржуваним рішенням було змінено лише гарантований державною мінімальний розмір аліментів. Вказала, що довідка ДВС, на основі якої здійснено розрахунок пені, є достовірною, і ніким не скасованою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, і задовольняючи позовні вимоги в частині збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, на утримання яких рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16 серпня 2012 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи із 15 травня 2012 року. Разом з тим, у зв'язку із змінами у сімейному законодавстві, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому мінімальний розмір аліментів на дитину має бути збільшеним (ст.182 СК України).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів з 1/3 частини на 1/2 частину, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що ОСОБА_5 не додала до позовної заяви будь-яких доказів стосовно зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров'я.

Задовольняючи позов у частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 17 жовтня 2016 року по 18 жовтня 2017 року, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що правильність довідки-розрахунку ВДВС про заборгованість по аліментах ОСОБА_4, останній не оскаржував, а тому підстав не довіряти вказаним розрахункам у суду не було, вимоги позивача грунуються на положеннях статті 196 СК України та підлягають задоволенню.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Встановлено, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16 серпня 2012 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи із 15 травня 2012 року (а.с.8-9).

21 серпня 2012 року Яготинським районним судом Київської області на примусове виконання рішення суду був виданий виконавчий лист (а.с.10).

Постановою державного виконавця відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Мацко Д.А. від 26 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження (а.с.11).

Відповідно до довідки-розрахунку Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві заборгованість зі сплати аліментів боржником ОСОБА_4 становить 106734, 22 грн. (а.с.12).

ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи загального захворювання, довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_3

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку в частині збільшення мінімального розміру аліментів та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року було внесено зміни до Сімейного кодексу України в частині мінімального розміру аліментів на одну дитину.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, і вважає розрахунок заборгованості Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві по аліментах, на основі якого сформовано розрахунок пені правомірним і ніким не спростованим.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що при вирішенні даного спору суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин положення ст.ст.182, 192, 196 СК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що судом не враховано оскарження ним довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 21 січня 2014 року по 18 серпня 2017 року, відхиляються колегією суддів, оскільки сам по собі факт оскарження відповідачем довідки-розрахунку не може свідчити про недійсність довідки. Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення у справі про оскарження вказаної довідки не прийнято.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «04» липня 2018 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіЮ.М. Кулішенко М.А. Яворський