Ухвала

1 березня 2018 року

м. Київ

справа № 202/7814/15-ц

провадження № 61-9769 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», третя особа - Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання угоди недійсною, визнання права власності та виключення майна з акту опису та арешту,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До Верховного Суду 15 січня 2018 року ОСОБА_1подала касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року з пропуском двадцятиденного строку, установленого частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що судом апеляційної інстанції було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року, а копію повного тексту вказаного судового рішення отримано лише 28 грудня 2017 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

Наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки заявник не підтвердила їх належними доказами.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки у порушення вимог пунктів 1, 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду з даним позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що позов майнового та немайнового характеру і об'єднано дві вимоги немайнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 1 948 грн 80 коп. (487 грн 20 коп. * 200% * 2 вимоги), за вимогу майнового характеру - від 974 грн 40 коп. до 12 180 грн, оскільки ізподаної касаційної скарги та копії оскаржуваних судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання щодо вимог майнового характеру (визнання права власності на 1/2 частину автомобіля), тому неможливо встановити розмір судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового зборувідповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської областівід 13 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 2 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь