АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/3668/17 22-ц/774/167/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 214/3668/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.,

сторони справи :

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 липня 2017 року, яке ухвалене суддею Гринь Н.Г. у м. Кривому Розі, повний текст рішення суду складено 21 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») про відшкодування моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я, посилаючись на виникнення в нього професійного захворювання у зв'язку з виконанням робіт у шкідливих умовах праці протягом тривалого часу на підприємстві відповідача. Висновком МСЕК від 13.02.2017 року позивачу первинно встановлено втрату професійної працездатності в загальному розмірі 65%, починаючи з 07 лютого 2017 року до 01 березня 2018 року та визнано особою з інвалідністю ІІІ групи.

Позивач вважає, що у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, йому спричинено моральну шкоду, а тому просив суд стягнути на його користь з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в рахунок відшкодування моральної шкоди 800000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 50000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом розміру відшкодування моральної шкоди із збільшенням її розміру з 50 000,00 грн. до 800 000,00 грн., посилаючись на те, що при визначенні розміру моральної шкоди суд першої інстанції не врахував характер моральних страждань, яких він зазнав у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, ступінь втрати професійної працездатності та встановлену третю групу інвалідності, тривалість роботи на підприємстві відповідача понад 32 років, його стан здоров'я й безпідставно занизив розмір відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зокрема, відповідач зазначає, що судом не було встановлено наявність протиправних винних дій відповідача, які призвели до завдання позивачу моральних страждань, а також те, що позивач добровільно погодився на виконання робіт у шкідливих умовах праці, які і призвели до втрати ним частини здоров'я, тоді як при прийнятті на роботу позивача було повідомлено під підпис про наявність на його робочому місці небезпечних і шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу. Вказує на не доведеність позивачем факту заподіяння моральних страждань, а також вважає, що розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості та визначено судом без врахування ступеня фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалості, тяжкості, істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили.

У відзиві на апеляційну скаргу, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, відзиву позивача на апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача - підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга відповідача - залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1, працював впродовж 32 років 7 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, виконуючи роботи на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування Криворізького державного металургійного комбінату «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», правонаступником яких є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», починаючи з 31.05.1984 року по 27.04.2017 року. 27.04.2017 року позивач був переведений підсобним працівником на тому ж підприємстві (а.с. 7-9).

Медичним висновком ЛЕК НДІ промислової медицини від 15 грудня 2016 року, протокол № 1613, у ОСОБА_1 встановлена наявність професійних захворювань з діагнозами: 1) деформуючий остеоартроз у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ: справа третього ст, зліва другого-третього ст.) зі стійким больовим синдромом та вираженим порушенням акту ходи; 2) радикулопатія попереково-крижова L5, S1 білатеральна з вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким та периферичним нейросудинним синдромами; 3) нейросенсорна приглухуватість І ст. (а.с.14-15).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 39 від 30 грудня 2016 року встановлено, що причиною професійного захворювання позивача є фізичне перевантаження: маса піднімання та переміщення вантажу - 31-35 кг при СН - до 30 кг., робоча поза: періодичне перебування в незручній позі 4-35% при СН - до 25%; перебування в вимушеній позі - 15-30% при СН - до 10%; нахили корпусу - 120-150 раз при СН - 51-100 раз, згідно з вимогами ДСН та П «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу № за №248 від 085.04.2014р., шум: 82-86 дБА при ГДР 80 дБА по ДСН 3.3.6.037-99 «Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку (а.с.12-13).

Висновком МСЕК від 13 лютого 2017 року позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності, з них 40% - по деформуючому остеоартрозу, 20% - по радикулопатії та 5% - по туговухості, починаючи з 07.02.2017 року по 01.03.2018 року, а також та визнано особою з інвалідністю третьої групи (а.с. 10).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язане з виробництвом, тому наявні у зв'язку з цим підстави, передбачені ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, заподіяної з вини відповідача.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першою ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Статтею 153 КЗпП України та статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Як видно з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 39 від 30 грудня 2016 року (а.с. 12-13), причиною виникнення професійного захворювання позивача є робота впродовж тривалого часу в умовах перевищення гранично допустимого рівня шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, тобто, роботодавець (ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

При цьому, доводи представника відповідача в апеляційній скарзі про те, що позивач з власної волі протягом тривалого часу виконував роботу в шкідливих умовах праці, будучи попередженим під підпис про наявність таких умов, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки здійснення відповідачем заходів для забезпечення працівникам безпечних умов праці, які не усунули впливу негативних факторів, не впливають на право позивача на відшкодування завданої моральної шкоди за умови доведеності такої шкоди та не знімають з відповідача обов'язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

Спростовуються доводи відповідача щодо не доведення позивачем позовних вимог, оскільки факт заподіяння такої шкоди у зв'язку з отриманим ним професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Так, позивач час від часу змушений проходити амбулаторний та стаціонарний курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз'яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманих професійних захворювань, тривалість праці позивача в шкідливий умовах праці, що потягло втрату працездатності, ступінь втрати професійної працездатності, погіршення стану здоров'я позивача, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди та збільшити його 50 000 грн. до 65000 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження, а тому залишаються колегією суддів без задоволення.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права та підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу та Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 липня 2017 року змінити, збільшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 з 50000,00 гривень до 65000,00 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: