Справа № 750/7226/17 Провадження № 22-ц/795/235/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Скрипка А. А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.

секретар: Поклад Д.В.

за участі: представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Коверзнева В.О. від 14 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування, - третя особа: ОСОБА_5, про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування на його користь недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 62 582 грн. 64 коп. Вимоги заявленого позову ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, яка відбулась 15.04.2017 року у м.Чернігові по пр.Миру,6-А з вини водія автомобіля Фольксваген гольф, д.р.н.КLI 10818 ОСОБА_6, автомобіль Опель Астра, д.р.н. ВС 0475 ЕО, під керуванням позивача, отримав механічні пошкодження. ОСОБА_4 вказував, що згідно висновку №155 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 20.06.2017 року експертом- автотоварознавцем ОСОБА_7, різниця між ринковою вартістю пошкодженого автомобіля Опель Астра, без урахування пошкоджень, отриманих у дорожньо-транспортній пригоді 15.04.2017 року та його ринковою вартістю, з урахуванням пошкоджень, отриманих у дорожньо-транспортній пригоді 15.04.2017 року, станом на дату складання висновку становить 102 321 грн. 70 коп. Позивач зазначав, що за результатами його звернення до відповідача йому було перераховано 37 417 грн. 36 коп., при цьому із вказаним розміром страхового відшкодування він не погоджується. Позивач стверджує, що всупереч встановленому ліміту відповідальності страховика, відповідачем було здійснено страхову виплату у розмірі 37 417 грн. 36 коп., і за даних обставин ОСОБА_4 просив стягнути на його користь з приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування 62 582 грн. 64 коп., що складає різницю між встановленим лімітом відповідальності у розмірі 100 000 грн. та фактично виплаченою відповідачем сумою 37 417 грн. 36 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.12.2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Судом стягнуто з приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування на користь ОСОБА_4 недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 62 582 грн. 64 коп. та 640 грн. у відшкодування судових витрат, а всього - 63 222 грн. 64 коп.

В апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, його судом ухвалено без дотримання норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не прийняв до уваги тих обставин, що вимоги заявленого позову не підтверджені обставинами по справі. Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування не погоджується із розміром та обґрунтуванням позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки страхове відшкодування виплачено відповідачем позивачу у повному обсязі та відповідно до положень Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Доводи апеляційної скарги стверджують, що у даному випадку страхове відшкодування підлягає розрахунку вказаним чином: 216 408 грн. 08 коп. (ринкова вартість транспортного засобу до ДТП) - 17 900 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП) = 37 408 грн. 08 коп. (розмір страхового відшкодування). Доводи апеляційної скарги вказують, що страхове відшкодування було сплачено на розрахункові реквізити, вказані заявником у заяві на виплату. Доводи апеляційної скарги зазначають, що наданий представником відповідача аварійний сертифікат №1 від 19.07.2017 року є письмовим доказом у справі, і повинен досліджуватись у комплексі з іншими доказами по справі. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача щодо виклику у судове засідання у якості свідка аварійного комісара ОСОБА_8, яким було визначено вартість автомобіля після ДТП та на підставі висновків якого було проведено виплату страхового відшкодування. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті необґрунтовано прийняв до уваги висновки додаткового експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 07.07.2017 року №184/1, не зазначивши при цьому у оскаржуваному рішенні щодо наявності інших доказів по справі, які були представлені відповідачем на підтвердження своїх заперечень щодо вимог заявленого позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у звязку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 14.12.2018 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача- Штельмах В.Ю. підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача- Сагаль С.В. просив залишити без задоволення апеляційну скаргу у звязку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 14.12.2017 року.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.255, 256), не зявились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів статті 375 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 14.12.2017 року, - залишенню без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що позивач володіє автомобілем Опель Астра, реєстраційний номер НОМЕР_1, який є власністю третьої особи (а.с.9,10). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 15.04.2017 року в м.Чернігові з вини ОСОБА_6, автомобіль Опель Астра, реєстраційний номер НОМЕР_1, було пошкоджено (а.с.11).

Відповідно до приписів статті 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

При цьому частиною третьою статті 386 ЦК України, яка розміщена в главі 29 ЦК України, встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач, як законний володілець автомобіля Опель Астра, реєстраційний номер НОМЕР_1, має право вимагати відшкодування йому шкоди, завданої пошкодженням вказаного автомобіля з вини ОСОБА_6

У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована відповідачем, що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.03.2017 року №АК/6330008 (а.с.122), позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому суми страхового відшкодування (а.с.123).

Як вбачається із матеріалів справи, виконуючи свої договірні зобовязання, відповідач виплатив позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 37 408 грн. 08 коп. (а.с.40,41,119), проте з розміром вказаної виплати позивач не погодився, що стало підставою для його звернення до суду з даним позовом.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 29 вказаного Закону, в звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Приписами статті 30 вказаного Закону регламентовано, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим; ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При вирішенні даного спору по суті судом першої інстанції було прийнято до уваги вищезазначені положення Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також пункти 1,3 резолютивної частини висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 20.06.2017 № 155, складеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_7М.(а.с.22). При цьому суд першої інстанції прийшов до висновку, що автомобіль Опель Астра, реєстраційний номер НОМЕР_1, вважається фізично знищеним, оскільки вартість його відновлювального ремонту, яка становить 240 730 грн. 82 коп., перевищує його ринкову вартість до ДТП - 209 632 грн. 63 коп.

За даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має право на відшкодування йому різниці між вартістю транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, яка становила 209 632 грн. 63 коп. та після дорожньо-транспортної пригоди - 107 310 грн. 93 коп., а саме, 102 321 грн. 70 коп.

Разом з тим, з врахуванням тих обставин, що полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.03.2017 року №АК/6330008 встановлено ліміт відшкодування шкоди, завданої майну потерпілої особи, у розмірі 100 000 грн., суд першої інстанції прийшов до висновку, що остаточна сума відшкодування за рахунок відповідача становить 100 000 грн.

За даних обставин суд першої інстанції вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену позивачу частину суми страхового відшкодування у розмірі 62 591 грн. 92 коп., виходячи із розрахунку: 100 000 грн. - 37 408 грн. 08 коп. = 62 591 грн. 92 коп. При цьому суд першої інстанції також виходив з тих обставин, що оскільки визначена позивачем у вимогах заявленого позову до стягнення сума- 62 582 грн. 64 коп. (а.с.2-6), не перевищує суми, яка розрахована судом, то вимоги предявленого позову підлягають задоволенню.

При вирішенні даного спору по суті суд першої інстанції не погодився з позицією відповідача щодо правильності визначення ним суми страхового відшкодування на підставі висновку додаткового експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 07.07.2017 №184/1 (а.с.145-146), оскільки вказаним висновком визначена ціна можливого продажу автомобіля в мережі Інтернет, яка, як пояснив експерт- автотоварознавець ОСОБА_7, який проводив експертизу, приймається за ціну утилізації автомобіля, і з огляду на приписи статей 29,30 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не може братися до уваги під час розрахунку суми страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що згідно аварійного сертифікату №1 від 19.07.2017 року, складеного аварійним комісаром ФОП ОСОБА_8, ринкова вартість транспортного засобу Опель Астра, реєстраційний номер НОМЕР_1, після ДТП, яка мала місце 15.04.2017 року, становить 179 000 грн., і за даних обставин відповідач вірно визначив та сплатив позивачу на його розрахункові реквізити страхове відшкодування у розмірі 37 408 грн. 08 коп., виходячи із розрахунку: 216 408 грн. 08 коп. (ринкова вартість транспортного засобу до ДТП)- 179 000 грн. = 37 408 грн. 08 коп. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті необґрунтовано не прийняв до уваги вказаний аварійний сертифікат від 19.07.2017 року, а також не задовольнив клопотання представника відповідача про виклик у судове засідання суду першої інстанції у якості свідка аварійного комісара ОСОБА_8, не надавши таким чином відповідачу можливості скористатись встановленими законом засобами доказування. Вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 14.12.2017 року, з наступних підстав. Аварійний сертифікат, на який посилається у доводах апеляційної скарги страхова компанія, не є звітом, висновком, дослідженням у розумінні Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, при цьому ФОП ОСОБА_8 не являється субєктом оціночної діяльності. Необхідно зазначити, що у оскаржуваному рішенні суд першої інстанції послався на висновки експертного дослідження судового експерта ОСОБА_7, який проводив огляд пошкодженого автомобіля та здійснював відповідні розрахунки, і як зазначено судом у оскаржуваному рішенні від 14.12.2017 року, правильність вказаних висновків відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. Як вбачається із матеріалів справи, в ході судового розгляду даної справи представником відповідача не заявлялось клопотання про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи з метою спростування позиції позивача та висновків експертних автотоварознавчих досліджень судового експерта ОСОБА_7 Відповідно до приписів ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, яка регламентує оцінку доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також необхідно зазначити, що відповідно до п.1.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Відповідно до п.5.1. вказаної Методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Представник позивача у поясненнях в судовому засіданні звертає увагу на ту обставину, що вимоги вказаної Методики щодо огляду транспортного засобу особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), не дотримані відповідачем при здійсненні розрахунків щодо пошкодженого транспортного засобу Опель Астра, д.р.н. ВС0475ЕО.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого на основі приписів норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 27.03.2018 року.

Головуючий:Судді: