Справа № 484/4088/17
Провадження № 2/484/561/18
Рішення

іменем України

23 квітня 2018 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

за участю секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання укладених договорів недійсними та повернення коштів

встановив:

29.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договорів від 18.10.2017 року №0206 укладених між позивачем та приватним підприємством «АBTEX» та приватним підприємством «Консал-Ді» недійсними та просив стягнути з приватного підприємства «Консал-Ді» сплачених за договором 42 тис.грн. та 640 грн. судового збору.

12 квітня 2018 року уточнив вимоги про стягнення судового збору та просив стягнути з приватного підприємства «Консал-Ді» 640 грн. судового збору сплачено за розгляд справи та 704 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги та 56 грн. поштових витрат.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 18.10.2017 року між ним та ПП «Автех» та ПП «Консал-Ді», керівником яких є відповідач по справ ОСОБА_2, в особі ОСОБА_4, що діяла на підставі доручення №13 від 16.08.2017 року було укладено договори №0206 відповідно до якого ПП «Автех» зобовязалось за плату вчинити від імені позивача та за його рахунок певні юридичні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної в додатку №1 до договору. Метою укладення договору було отримання позики на купівлю автомобіля марки «Renauit Logan» модель МСУ 2013 випуску вартістю 135000. 18 жовтня 2017 року відповідно до акту обраної техніки, на розрахунковий рахунок ПП «Консал-Ді» позивач перерахував в якості попередньої оплати за вибраний автомобіль 42 тис. грн.. Зі слів представника ПП «Консалді» ОСОБА_4 позивач повинен був отримати вищевказаний автомобіль відповідно до акту обраної техніки, з додатковим комплектом автомобільних шин за 1 грн. 23.10.2017 року після огляду і отримання техніки позивач повинен був сплатити решту вартості автомобіля в розмірі 93 тис. грн..

Отримавши на руки оформлені договори позивач зясував, що окрім коштів безпроцентної позики на купівлю автомобіля, він повинен сплатити ПП «Автех» 180 щомісячних платежів на загальну суму 400 тис. грн.., про що йому навмисно представник ПП «Консал-Ді» ОСОБА_4 не повідомила а поставила вже перед фактом, заспокоюючи що все гаразд, на це звертати уваги не потрібно і угода законна.

Крім того укладеним між позивачем та ПП «Консал-Ді» договором №0206 ПП «Автех» зобовязалося забезпечити оформлення договору про його участь згідно з Умовами надавати інформацію, консультаційні, розяснювальні та додаткові послуги з питань діяльності та подальшої участі у програмі згідно укладених Договорів та Додатків до них. Проте, позивач як споживач послуг у відповідності до ст..15 ЗУ «Про захист прав споживачів», при укладенні Договору про участь згідно з Умовами, мав право на одержання необхідної, достатньої, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість його свідомого і компетентного вибору. Таким чином, ПП «Консал-Ді», пропонуючи надання позивачу фінансові послуги щодо оформлення договору про участь згідно з Умовами, ПП «втех» укладає групу договорів, при тому, що позивач як споживач послуг і так мав право, без укладення договору «0206 з ПП «Консал-Ді» на отримання повної інформації про послуги та її виконавця, зідно із п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів». Вищезазначене підтверджується актом прийому-передачі надання послуг від 18.10.2017 року по договору №0206 між позивачем та ПП «Консал-Ді» відповідно до якого зміст виконання робіт за договором був обмежений виконанням консультативних та розяснювальних послуг, котрі йому абсолютно були не потрібні, оскільки основною метою було придбання автомобіля.

З 23.10.2017 року представник ПП «Консал-Ді» ОСОБА_4 вигадувала різні причини перенесення дати отримання позивачем автомобіля, що визвало у позивача певні підозру. 01.11.2017 року позивач намагався звязатись з представником ПП «Консал-Ді», однак без результативно. Крім того, йому стало відомо, що ПП «Автех» та ПП «Консал-Ді» не мали відповідної ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів. На його письмові звернення до ПП «Автех» та ПП «Консал-Ді» відповіді не отримував.

Посилаючись на викладене просив позов задовольнити.

В судовое засідання позивач надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та зазначив, що саме ОСОБА_2 як керівник ПП «Автех» та ПП «Консал-Ді» має бути і є відповідачем по справі за даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 до суду надала відзив на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що вона є неналежним відповідачем по справі, оскільки ПП «Автех» та ПП «Консал-Ді» є самостійними субєктами господарювання. Приватне підприємство та керівник (засновник) приватного підприємства це самостійні і відмінні один від одного субєкти права власності і правовідносин. Приватне підприємство і керівник (засновник) приватного підприємства це самостійні один від одного субєкти права власності і правовідносин. Приватне підприємство, як юридична особа є власником майна, яке передається йому у власність засновником, в той час, як власник приватного підприємства лише володіє корпоративними правами заснованого ним підприємства. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Приватні підприємства (юридичні особи) до яких звертається позивач і з якими у позивача виникли зобовязання за договорами, є самостійними субєктами господарювання, діють на основі статутів, наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, можуть бути позивачами та відповідачами у суді, а також самостійно відповідають за своїми зобовязаннями усім належним їх майном.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи дійшов слідуючого.

18.10.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та приватним підприємством «Консал-Ді» в особі менеджера ОСОБА_5 був укладений договір № 0206 про надання послуг.

Предметом договору відповідно до п. 1.1 є вчинення дій спрямованих на отримання позики, на умовах Договору ПП «Автех» та додатків до нього, а саме:

-забезпечити оформлення Договору між ПП «Автех» та ОСОБА_1;

-надавати інформаційно-клнсультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі замовника (ОСОБА_1Г.), згідно з умовами Договору та Додатків до нього.

П.2.1 зазначає, що оплата послуг становить 42 тис. грн.. Факт отримання послуг Замовником (ОСОБА_1Г.) по даному договору оформляється відповідним Актом прийому-передачі наданих послуг (а.с.11).

Згідно акту прийому - передачі від 18.010.2017 року укладеного між позивачем та ПП «Консал-ді» в особі менеджера ОСОБА_4 зазначено, що ПП «Консалді» виконав належним чином консультативні та розяснювальні послуги по договору №0206 від 18.10.2017 року. Стосовно ходу виконання, якості, а також результату виконання послуг ОСОБА_1 зауважень та претензій до ПП «Консал-Ді» немає. Загальна сума вартості послуг складає 42 тис. грн.. (а.с.6). Оплата даних послуг позивачем підтверджується копією квитанції від 18.10.2017 року на суму 42 тис. грн.., долученою до справи позивачем (а.с.6).

18.10.2017 року між позивачем та ПП «Автех» в особі представника ОСОБА_4 було укладено іще один договір №0206 в м. Києві предметом якого є те, що контрагент (ОСОБА_1М.) доручає ПП «Автекх» вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної у Додатку №1 до цього договору на цілі вказані в ньому.

Згідно додатку №1 до Договору №0206 сума позики, яку має сплатити ОСОБА_6 становить 400 тис. грн.. по 180 платежів, щомісячний платіж становить 3422 грн.22 коп., які ОСОБА_6 зобовязаний за договором сплачувати своєчасно до 15 числа включно кожного місяця на рахунок ПП «Автекх».

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст. ст.3,627 ЦК України. Свобода договору включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що представник ПП «Консал-ді» та ПП «Автекх» в особі менеджера ОСОБА_4 не розяснив призначення платежу, а сам детально з договорами ознайомився пізніше, позивач зрозумів, що підписав договори, з яким не згоден. Вважає дії ПП «Консал-ді» та ПП «Автекх» в особі менеджера ОСОБА_4 шахрайськими, та такими, що не були спрямованими на реальне придбання автомобіля.

Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до абзацу 2 ч.1ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно доч.1, п.7 ч.3, ч.6ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійсненні з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом (аналогічна правова позиція наведена в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач у цивільному судочинстві сторона, якій пред'явлено позов.

Відповідачем може бути як фізична, так і юридична особа (ст..48 ЦПК України). Він, як і позивач, має рівні процесуальні права при розгляді справи в суді. Позов може бути пред'явлений до кількох відповідачів, кожний з яких стосовно іншої сторони виступає в судовому процесі самостійно. Тобто, відповідачем є та процесуальна особа, яка на думку позивача, своєю діяльністю (діями або бездіяльністю) порушила його права та до якої позивач направляє свої позовні вимоги (свій позов) звернувшись при цьому до органу суду.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 не довів, яким чином відповідач по справі ОСОБА_2 порушує субєктивні права та охоронювані законом інтереси позивача, тим більше вимог до відповідача ОСОБА_2 позивач не заявляє будь-яких.

Згідно стаття 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Позивач заявляє вимоги про розірвання договорів з ПП «Консал-ді» та ПП «Автекх» та стягнення грошових сум з ПП «Консал-Ді», хоча відповідачами по справі їх не ставить. В ухвалі суду від 11.12.2017 року суд просив звернути увагу позивача на те, що спірні договори були укладені з саме ПП «Консал-ді» та ПП «Автекх» які не зазначені в позові відповідачам (а.с.21), на що відповідача категорично заперечив (а.с.27).

Відповідач це особа, на яку вказує позивач, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого предявити позов.

За запитом суду з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що приватне підприємство «Консал-ді» та приватне підприємство «Автех» мають ідентифікаційний код, місце знаходження, засновника, статутний фон, визначений вид діяльності, код ЄДРПОУ а тому дані підприємства можуть виступати в суді як позивачі так і відповідачі.

У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої предявлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків, щодо обставин справи не повязаних із встановленням належності відповідача.

З урахування викладеного, позивачу слід відмовити в задоволенні позову з підстав предявлення позову до неналежного відповідача.

Слід зазначити, що в даному випадку позивач не позбавлений права предявити позовні вимоги до належного відповідача.

керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсного договору від 18.10.2017 року №0206, укладеного між ОСОБА_1 та приватним підприємством «АBTEX» та визнання недійсним договору від 18.10.2017 року №0206 укладеного між ОСОБА_1 та приватним підприємством «Консал-Ді», а також стягнення з приватного підприємства «Консал-Ді» на користь позивача 42 тис. грн.. та 1344 грн. судового збору та 56 грн. поштових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя -