Справа № 161/3666/18
Провадження № 2-п/161/128/18
У Х В А Л А

05 липня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 21 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування заяви вказує, що дане рішення прийняте за його відсутності, що позбавило його можливості реалізувати свої процесуальні права на подання заперечень, доказів на їх обгрунтування.

В судовому засіданні відповідач заяву підтримав, пояснив, що у нього, крім спільної з позивачкою, є ще одна дитина, на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 500 грн., на даний час він не працює і доходів не має, а тому присуджений судом розмір аліментів є для нього непомірно великим.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила. Зазначила, що відповідач є працездатним і має доходи, а тому зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

21 травня 2018 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено; вирішено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави 704 гривні 80 копійок судового збору.

Статтею 288 ЦПК України визначено дві підстави за яких заочне рішення підлягає скасуванню, а саме, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на матеріали справи відповідач про судовий розгляд даної справи, був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції, які містяться в матеріалах справи. Крім того, в підготовчому судовому засіданні він особисто приймав участь, а також заперечення щодо предмета спору викладені ним письмово.

Що стосується доказів в обґрунтування заяви по суті спору, то суд знаходить їх такими, що не ставлять під сумнів рішення суду.

З огляду на розяснення, надані в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної вище статті та розяснень Пленуму ВСУ вбачається, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин одночасно: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Між тим, заявником не доведено поважності причин його неявки в судове засідання 21.05.2018 року та не зазначено про існування інших, крім поданих в процесі розгляду справи, доказів (які саме докази), що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону спору про громадянські права та обов'язки цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, ЄСПЛ указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами (пункт 46 рішення у справі«Рябих проти Росії»).

З огляду на викладене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287 - 289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 21 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини залишити без задоволення.

Роз'яснити сторонам, що заочне рішення ними, та/або їх представниками може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції. Строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Черняк В.В.