Справа № 127/4679/18
Провадження 2-н/127/80/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання.

Під час вивчення матеріалів заяви судом встановлено їх невідповідність вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З розрахунку заборгованості вбачається, що судом були ухвалені рішення від 23.06.2010 року та 14.08.2015 року про стягнення заборгованості, однак дані обставини не відображені у заяві про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання. Дані судові рішення до заяви не надано. Ці обставини унеможливлюють встановлення моменту виникнення права вимоги. Не можливо встановити за які періоди була стягнута заборгованість і, взагалі, чи був стягнений борг. Таким чином, оскільки належних доказів про стягнення заборгованості за рішеннями суду не надано, з оборотної відомості та розрахунку заборгованості вбачається, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заявлено до стягнення суму боргу, що виникла за межами трирічного строку позовної давності, на яку нараховано інфляційні втрати та 3% річних.

При цьому, переривання строку позовної давності у порядку, передбаченому ст. 264 ЦК України, повинно бути досліджено у позовному, а не наказному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 164, п. 5 ч. 1 ст. 165, ч. 2 ст. 167 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги централізованого теплопостачання.

Внесена сума судового збору Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» поверненню не підлягає. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції.

Суддя: