27.02.2018 227/4073/17
20 лютого 2018 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Здоровиці О.В.,
при секретарі Сисенко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, у залі Добропільського міськрайонного суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадбанк банк України» в особі: філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитом за договором №26 від 30.07.2013 року станом на 04.10.2017 року в розмірі: 49 777,74 грн. - основного боргу, 19 503,82 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту.
В судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Одночасно з позовом надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлявся за адресою його фактичного місця проживання, згідно інформації, яка мітиться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобов'язального права.
Судом встановлено наступне.
Відповідно до п. 2.4.1.-2.4.2 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) у розмірі 11% річних за період з дати отримання кредитних коштів по 29 липня 2016 року включно, 18 % річних - за період з 30 липня по 28 квітня 2017 року включно, зазначена процентна ставка є фіксованою. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором.
Відповідно до п. 3.3.2. кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором.
Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору, позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1777,78 грн. та сплату процентів нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 01 серпня 2013 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором.
Відповідно до п.11.1.2. кредитного договору, договору, до всіх правовідносин, пов'язаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов'язань - повернення суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю у 30 (тридцять) років.
Відповідно до п. 3.2.1. кредитного договору, банк здійснює надання кредиту одноразово в готівковій формі шляхом надання кредитних коштів позичальнику в касі банку.
Отримання коштів відповідачем підтверджується випискою за рахунком ОСОБА_1 за період з 30.07.2013-04.10.2017 року (а.с.25).
Згідно пункту 4.2.1 Кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому договору.
Пунктами 4.3.1.; 4.3.2. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором; у строки, обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором.
Відповідач станом на 04.10.2017 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1, (а.с.22) вбачається, що станом на 04.10.2017 року існує заборгованість, яка складається з основного боргу (тіло кредиту) в розмірі - 49 777,74 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту в розмірі - 19 503,82 грн.
За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.
Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати нараховані на прострочену суму боргу (тіла кредиту) та прострочених процентів та 3% річних за простроченим кредитом та простроченими процентами, надавши відповідний розрахунок (а.с.23-24).
Наданий розрахунок (а.с.23-24) суд вважає правильним.
Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 85 649,08 грн., яка складається з:
49 777,74 грн. - основного боргу;
19 503,82 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту;
10 529,77 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01 серпня 2016 року по 30 вересня 2017 року;
2859,04 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 01 листопада 2016 року по 30 вересня 2017 року;
2 312,90 грн. - 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.08.2016 р. по 03.10.2017 р.;
665,81 грн. - 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 01.12.2016 року по 03.10.2017 року.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керуючись ст..141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 1600,00 грн., сплата якого підтверджується доданим до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.1).
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадбанк банк України» в особі: філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», заборгованість за кредитним договором №26 від 30.07.2013 року, що виникла станом на 04.10.2017 року в розмірі 85 649,08 грн. (вісімдесят п'ять тисяч шістсот сорок дев'ять гривень 08 коп.), яка складається з:
49 777,74 грн. - основного боргу;
19 503,82 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту;
10 529,77 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту за період з 01 серпня 2016 року по 30 вересня 2017 року;
2859,04 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по несплаченим процентам за період з 01 листопада 2016 року по 30 вересня 2017 року;
2 312,90 грн. - 3% річних від суми заборгованості по тілу кредиту за період з 01.08.2016 р. по 03.10.2017 р.;
665,81 грн. - 3% річних від суми заборгованості по несплаченим процентам за період з 01.12.2016 року по 03.10.2017 року.
Стягнути з ОСОБА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадбанк банк України», в особі: філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до ч.1 п.15 п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції яка діє з 15.12.2017 року), апеляційну скаргу позивач має право подати до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення направити сторонам.
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 20 лютого 2018 року. Повний текст рішення буде складено 02 березня 2018 року.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 згідно інформації, яка мітиться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця