Ухвала

26 червня 2018 року

м. Київ

справа №200/23108/15-ц

провадження №61-14462ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання договору іпотеки зі змінами та доповненнями недійсним,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2018 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк звернулось із касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року в указаній вище справі. Дана касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2018 року касаційну скаргу було залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, а саме, на підтвердження наведених обставин пропуску строку представнику заявника необхідно було надати довідку суду щодо дати отримання оскаржуваної ухвали апеляційного суду, чи інші належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, або навести інші підстави з відповідними доказами. Також попереджено про наслідки її невиконання.

На адресу суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали.

Як на підставу пропуску строку, представник заявника посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки судом апеляційної інстанції не було направлено на адресу Банку оскаржувану ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року, копію якої отримано лише 09 лютого 2018 року у канцелярії суду першої інстанції, на підтвердження вказаного надано копію звернення до суду першої інстанції від 06 лютого 2018 року.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області

від 04 січня 2018 рокуоприлюднено 09 січня 2018 року.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Разом з тим наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки на їх підтвердження не надано відповідних доказів. Посилання представника заявника на те, що копію оскаржуваного судового рішення отримано лише 09 лютого 2018 року не свідчить, що заявник не знав чи не міг знати про їх існування протягом більше ніж місяця, враховуючи, що він є стороною у справі та ним було подано апеляційну скаргу. При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі &q?ня;Олександр Шевченко проти України&q?ев;, та &q?от;Трух проти України" (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини

від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Наведені представником заявника підстави пропуску строку для поновлення пропущеного процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що апеляційну скаргу було подано заявником - ПАТ «Родовід Банк». Вимоги ухвали суду касаційної інстанції щодо підтвердження дати отримання заявником оскаржуваного судового рішення не надано.

Також, доводи щодо не направлення оскаржуваного судового рішення не доведені.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання договору іпотеки зі змінами та доповненнями недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька