Справа № 222/937/18
Провадження № 2/222/340/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 серпня 2018 року смт. Нікольське
Володарський районний суд Донецької області в складі:
судді Доценко С.І.,
за участі секретаря Павлової І.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами:
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1. Відповідач по справі ОСОБА_2 в будинку зареєстрований з 2009 року, але фактично ніколи в ньому не проживав, у добровільному порядку не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд і на підставі чого просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування на будинок АДРЕСА_1
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі ОСОБА_3 був знайомим її покійного чоловіка. В 2009 році чоловік тимчасово прописав відповідача в будинку, але ОСОБА_3 жодного дня в будинку не проживав, речей, що йому належать в будинку не має, зв'язок з ним втрачений. Просить суд задовольнити позовні вимоги, так як реєстрація відповідача в будинку позивача ускладнює користування житловим будинком та вона не має можливості оформити субсидію. Також зазначила, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило.
Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку.
Дослідивши наявні докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1
Згідно копії довідки Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області від 04.05.2018 року №1135 в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, 1964 року народження.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в будинку позивачки постійно проживає з 2010 року. ОСОБА_2 не знає і ніколи не бачила. Речей, що йому належать в будинку не має.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України.
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно ст.ст. 71, 72 Житлового Кодексу України особи можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умов, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад 6 місяців.
На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім'ї ОСОБА_1, не проживає в будинку позивача з 2009 року, суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо реєстрації відповідача в будинку, витрат на утримання будинку він не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає ОСОБА_1, як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, користуватись субсидією.
Таким чином, реєстрація місця проживання ОСОБА_2 не тягне за собою виникнення у нього прав на житло, у якому він зареєстрований, а лише посвідчує факт проживання особи в певному місці за умови згоди власника цього житла, а тому слід усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 будинком № АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком № АДРЕСА_1.
Судовий збір по справі за подання позовної заяви немайнового характеру становить 704,80 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачу, при зверненні до суду з позовною заявою, було зменшено розмір судового збору, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 352,40 грн. та на користь держави 352,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 76-80, 141, 264, 265, 280-282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 71-72 ЖК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування будинком № АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, сплачений нею судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб - порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І. Доценко