Справа № 493/2195/18
Провадження № 2/493/988/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на 9/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 16 вересня 2010 року, право власності на 9/25 частин житлового будинку (на плані позначено літ. А) загальною площею 131,5 кв. м., житловою площею 74,7 кв. м. з верандою (літ. а), сіньми (літ. а1), ганком І, господарськими будівлями, а саме літньою кухнею (літ. Б), погребом з шиєю (літ. Б1, б), вбиральнею (літ. Г), сараями (літ. Д, Е), вбиральнею (літ. З), вимощенням ІІ, огородженням № 1, воротами № 2, хвірткою № 3, огородженням № 4, розташованого на земельній ділянці площею 874 кв. м. по вулиці Зарицького, 5-б в м. Балті Одеської області, прийняті ним у спадщину після смерті його батька ОСОБА_5, померлого 6 квітня 1998 року, стверджуючи, що його діду ОСОБА_5 на праві приватної власності належав вище вказаний житловий будинок з господарськими будівлями.

6 квітня 1998 року дід позивача ОСОБА_5 помер. Після його смерті, спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, фактично прийняв його син (батько позивача) ОСОБА_4, так як проживав разом з спадкодавцем на день його смерті, поховав батька, підтримував 9/25 частин житлового будинку, господарські будівлі в належному стані, але, належним чином спадщину він не оформив і помер 16 вересня 2010 року.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв його син позивач ОСОБА_3, так як на день смерті свого батька проживав разом з ним, поховав його, користується речами, предметами домашнього вжитку покійного, в нього знаходиться технічна документація на житловий будинок, інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, немає, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності в нього оригіналу правовстановлюючого документа на 9/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями і рекомендовано звернутися з позовом до суду.

Вказані вище обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися нерухомим спадковим майном, з приводу чого позивач змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без його участі у відповідності із вимогами чинного законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що діду позивача ОСОБА_5 на праві приватної власності належали 9/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по вулиці Зарицького (колишня Фрунзе), 5-б в м. Балті Одеської області, після смерті ОСОБА_5, померлого 06.04.1998 року, спадщину у вигляді 9/25 частин вище вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, фактично прийняв його син (батько позивача) ОСОБА_4, так як проживав разом з спадкодавцем на день його смерті, поховав його, підтримував 9/25 частин житлового будинку, господарські будівлі в належному стані, але, належним чином спадщину він не оформив і помер 16 вересня 2010 року, після смерті ОСОБА_4 спадщину, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв його син позивач ОСОБА_3, так як на день смерті свого батька проживав разом з ним, поховав його, користується речами, предметами домашнього вжитку покійного, в нього знаходиться технічна документація на житловий будинок, інших спадкоємців першої черги за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності в нього оригіналу правовстановлюючого документа на 9/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який було втрачено спадкодавцем ще за його життя, і рекомендовано звернутися з позовом до суду.

Згідно із гл. 4 Закону України «Про нотаріат» та у відповідності до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до вимог ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, та батьки, отже, позивач, як син спадкодавця ОСОБА_4, є спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку він не заявив про відмову від неї. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, не відмовлявся від спадщини, тому вважається таким, що прийняв її.

Надані позивачем письмові докази вказують на те, що він, як спадкоємець першої черги за законом, має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним спадковим майном, що підтверджуються ксерокопіями паспорта, свідоцтв про народження, свідоцтв про смерть, технічного паспорта, довідками Балтської міської ради Одеської області від 25.05.2018 року №№ 1299, 1300 та ін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 549 ЦК Української РСР, ст. ст. 321, 386, 1216, 1218, 1258, 1265, 1268 ЦК України, ст. ст. 10-13, 141, 259, 263 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на 9/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька ОСОБА_4, померлого 16 вересня 2010 року, право власності на 9/25 частин житлового будинку (на плані позначено літ. А) загальною площею 131,5 кв. м., житловою площею 74,7 кв. м. з верандою (літ. а), сіньми (літ. а1), ганком І, господарськими будівлями, а саме літньою кухнею (літ. Б), погребом з шиєю (літ. Б1, б), вбиральнею (літ. Г), сараями (літ. Д, Е), вбиральнею (літ. З), вимощенням ІІ, огородженням № 1, воротами № 2, хвірткою № 3, огородженням № 4, розташованого на земельній ділянці площею 874 кв. м. по вулиці Зарицького, 5-б в м. Балті Одеської області, прийняті ним у спадщину після смерті його батька ОСОБА_5, померлого 6 квітня 1998 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

СУДДЯ