АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/433/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

з участю представника позивача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/23611/17 за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Хмельницький квартал» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Укрбудінвест», ПП «Пектораль -1», ЖБК «Хмельницький квартал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрибок» про зобов'язання до виконання договору.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом та просив зобов'язати приватне підприємство «Пектораль - 1» виконати вимоги договору про дольове інвестування у нежиле будівництво від 18 грудня 2007 року шляхом надання йому для оформлення права власності належним чином оформлених: акту прийому-передачі нежилого приміщення суцільною площею 200 кв. м. у торговельно-офісно-житловому центрі по АДРЕСА_1, з виконаними загальними будівельними роботами в повному обсязі («під ключ») та встановленими фасадними системами, вікнами та дверима; облицювання підлоги плиткою тієї ж марки та якості, як в загальному по поверхах комерційної частини об'єкту будівництва; облаштуванням сходів; системи опалення, каналізації, водопостачання, електрозабезпечення та встановленням системи обліку (лічильники); довідки про оплату ним повної вартості цього нежитлового торговельно-офісно-житлового центру по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову вказав, що 03.08.2009р. між Хмельницькою міською радою та ТОВ «Укрбудінвест» укладено договір оренди землі №58 строком на три роки, до 17 грудня 2011 року. Строк оренди було змінено на п'ятнадцять років на підставі рішення №87 Хмельницької міської ради від 08.09.2010 року. На час передання земельної ділянки у оренду на ній була розташована лінія електропередачі та відсутні будь-які об'єкти нерухомого майна.

18 грудня 2007 року між позивачем та ТОВ «Укрбудінвест» було укладено договір про дольове інвестування у нежитлове будівництво торговельно-офісно-житлового центру, який розташований по АДРЕСА_1. Згідно з договором об'єктом інвестування є нежиле комерційне приміщення, яке розташоване на першому, другому, третьому, цокольному поверхах загальною площею 200 кв.м. За даним договором ТОВ «Укрбудінвест» мав забезпечити виконання загально-будівельних робіт в повному обсязі («під ключ»). Свої зобов'язання перед ТОВ «Укрбудінвест» на момент укладення інвестиційного договору позивач виконав в повному обсязі шляхом сплати необхідної суми, передбаченої договором, а відповідач прийняв дані кошти для фінансування будівельних робіт. 04.05.2012 року між ТОВ «Укрбудінвест» та приватним підприємством «Пектораль-1» укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень площею 1100 кв.м., що розташовані на земельній ділянці по вул.

_____________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції - Приступа Д.І. Провадження № 22ц/792 /433/18

Доповідач: Костенко А.М. Категорія: ухвала

АДРЕСА_1. Оскільки ПП «Пектораль-1» не розірвав договір інвестування, не запропонував переукласти з ним відповідний договір, то у даному випадку він взяв на себе виконання зобов'язання, передбачене інвестиційним договором від 18.12.2007 року. Однак, ПП «Пектораль -1» відмовляється проводити виконання зобов'язання за інвестиційним договором від 18.12.2007.

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та вказав, що ПП «Пектораль-1», як правонаступник ТОВ «Укрбудінвест», не виконав зобов'язання за інвестиційним договором від 18.12.2007 року по передачі у власність нежитлового комерційного приміщення загальною площею 200кв.м. у торговельно-офісно-житловому центрі по АДРЕСА_1. Після прийняття до експлуатації частини приміщень у зазначеному центрі відповідачі відчужують приміщення іншим особам, передають в іпотеку з метою уникнення виконання своїх зобов'язань. Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на приміщення, які розташовані на першому, другому, третьому поверхах загальною площею 200 кв.м. в рівних частинах на кожному поверсі та цокольному поверсі площею 20 м., які сполучені єдиними сходами та запасним виходом і розташовані зі сторони будинку по АДРЕСА_2 з центральним виходом на АДРЕСА_3 у торговельно-офісно-житловому центрі по АДРЕСА_1 та заборонити відповідачам проводити розподіл, відчуження даної площі та приміщень зі сторони вул.Кам'янецької у торговельно-офісно-житловому центрі по АДРЕСА_1.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2017 року заяву задоволено частково. Накладено арешт на нежиле приміщення, яке розташовано на першому, другому, третьому поверхах загальною площею 200 кв.м. в рівних частинах на кожному поверсі та цокольному приміщенні, площею 20 м., які сполучені єдиними сходами та запасним виходом і розташоваівн зі сторони будинку по АДРЕСА_2 з центральним виходом на АДРЕСА_3 у торговельно-офісно-житловому центрі по АДРЕСА_1. В решті заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник житлово-будівельного кооперативу «Хмельницький квартал» просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Представник апелянта зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, не надав жодної оцінки доводам позивача, не пересвідчився в тому, чи між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Правовідносини, що виникли за договором про дольове інвестування у нежиле будівництво від 18 грудня 2007 року, стосуються сторін такого договору, тобто ОСОБА_4 та ТОВ «Укрбудінвест». Жодних зобов'язань у ПП «Пектораль -1», ТОВ «Стрибок» та ЖБК «Хмельницький квартал» перед позивачем не існує. Апелянт зазначає, що будівництво Торгівельного комплексу з офісними приміщеннями та надземним паркінгом здійснювалося не на підставі договору про дольове інвестування у нежиле будівництво від 18.12.2007, а внаслідок залучення коштів асоційованих членів ЖБК «Хмельницький квартал». Крім того, при підписанні договору купівлі-продажу від 4.05.2012 ПП «Пектораль-1» не надавало свою згоду на переведення боргу за договором про дольове інвестування у нежиле будівництво від 18.12.2007, договір про заміну сторони в зобов'язанні чи переведенні боргу не укладався.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, вважає посилання апелянта на недостатність доказів на підтвердження заявлених вимог щодо забезпечення позову безпідставними, оскільки доводи заяви про забезпечення позову випливають з доводів позовної заяви, наявність правонаступника ТОВ «Укрбудінвест» мало бути встановлено в ході розгляду справи по суті, шляхом надання чи витребування таких доказів. Предметом позову є зобов'язання відповідачів передати відповідні документи для подальшого оформлення позивачем права власності. На думку апелянта, незрозумілим є посилання апелянта на відсутність самого об'єкта нерухомості за адресою, АДРЕСА_1, оскільки такі твердження суперечать дійсним обставинам справи. З врахуванням вищевикладеного, представник позивача просив апеляційну скаргу ЖБК «Хмельницький квартал» залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року без змін.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України нова редакція, якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 грудня 2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Укрбудінвест» укладено договір про дольове інвестування у нежитлове будівництво торговельно-офісно-житлового центру, що розташований по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи) забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 3 статті 152 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду заяви) позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2016 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 6 цієї постанови роз'яснено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляються необґрунтованими.

Однак, суд першої інстанції, вирішуючи питання про забезпечення позову, не надав належної оцінки доводам позивача, не пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Судом першої інстанції не враховано, що частина нерухомого майна в розмірі 200 кв.м., на яку за думкою позивача він має речове право, не виділена в натурі та не визначені індивідуальні ознаки майна, на яке підлягає накладенню арешт, за якими можна встановити на яку саме частині нежитлового приміщення має накладатись арешт та кому належать дана частина нерухомого майна на праві власності. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про зобов'язання до виконання умов інвестиційного договору.

Тому, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину приміщення.

Оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому в частині задоволення заяви про забезпечення позову вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно..

Відповідно до частини 3 статті 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (само представництво юридичної особи), або через представника.

Апеляційна скарга житлово-будівельного кооперативу «Хмельницький квартал» підписана його керівником - Бляхарським Я.С.

Тому, посилання на те, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має відповідних повноважень, не заслуговують на увагу.

Необґрунтованими є посилання представника позивача на те, що оскаржувана ухвала не впливає на права, свободи, інтереси та обов'язки ЖБК «Хмельницький квартал», оскільки ЖБК «Хмельницький квартал» є відповідачем у даній справі.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу житлово-будівельного кооперативу «Хмельницький квартал» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 грудня 2017 року в частині задоволення заяви про забезпечення позову скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», приватного підприємства «Пектораль-1», житлово-будівельного кооперативу «Хмельницький квартал», третя особа без самостійних вимог - товариство з обмеженою відповідальністю «Стрибок», про зобов'язання до виконання інвестиційного договору шляхом накладення арешту на нежиле комерційне приміщення.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2018 року.

Судді : (підпис) А.М. Костенко

(підпис) Л.М. Грох

(підпис) О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом А.М. Костенко