Справа № 761/6593/17
Провадження № 2/761/338/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Вольда М.А.

представників учасників: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття, -

встановив:

У лютому 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_3 (далі - позивач) із позовом про відшкодування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 77900,00 грн., моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. та стягнення судових витрат в сумі 20 879,00 грн.

14.11.2017 року судом було прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просила стягнути з відповідачів солідарному порядку збитки в сумі 119 935,00 грн. матеріальної шкоди та 100 000,00 грн. моральної шкоди та стягнення судових витрат в сумі 21 879,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_2 та є власником вказаного житла. В квартирі АДРЕСА_3, яка розташована поверхом вище у вказаному будинку, проживають відповідачі. 23.05.2016 року відбулося затоплення квартири позивача, а тому квартира потребує ремонту. Дане затоплення відбулося з вини відповідачів, а позивачу нанесено значну матеріальну та моральну шкоду. Зокрема позивач вказала, що моральні страждання полягають у тому, що була вимушена орендувати житло через непридатність квартири для проживання, через що її здоров'я погіршилось. Також, в результаті розгляду даної справи нею понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2379,00 грн., за проведення звіту про оцінку майнового збитку в сумі 2500,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 16 000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_4 у відзиві заперечувала проти задоволення позову, але при цьому підтвердила факт залиття 23 травня 2016 року квартири позивача. При цьому відповідач зазначала, що звіти про оцінку майна від 02 липня 2017 року та 10 листопада 2017 року є взаємовиключними та не доводять розмір фактичної шкоди. Також нею заперечувався факт завдання моральної шкоди позивачу через відсутність доказів наявності причинно-наслідкового зв'язку між погіршення здоров'я позивачки та залиттям квартири. Також вказала, що розмір судових витрат в частині оплати за проведення звіту та оплати правничої допомоги є не обґрунтованим.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник проти позову заперечували та просили в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ч. 1 ст. 211 ЦПК України встановлено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2017 року відкрито провадження по даній цивільній справі.

Протокольною ухвалою суду від 14 листопада 2017 року судом прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 13 квітня 2018 року долучено до матеріалів справи відзив на позов.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_4 визнала, що 23 травня 2016 року в результаті пошкодження підводної труби ХВП в її квартирі відбулось залиття квартири позивача (Т.1. а.с. 177).

Вказане також підтверджується актом ПП «НТП «Український центр нерухомого майна» від 31 травня 2016 року, затвердженого директором ОСОБА_6, в яком вказано, що залиття квартили № 37 відбулось у зв'язку із пошкодженням підводної труби ХВП до змішувача на кухні вищерозташованої квартири АДРЕСА_4, про що зафіксовано на Єдиній диспечерській сліжбі Шевченківського району м.Києва, заявка № 1841927 від 23 травня 2016 року.

Також не заперечувалось відповідачкою належність їй на праві власності квартири АДРЕСА_1.

Згідно статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрнутованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи вищевказане, суд встановив, що залиття квартири позивача відбулось у зв'язку із пошкодженням підводної труби ХВП до змішувача на кухні вищерозташованої квартири АДРЕСА_4, яка належить відповідачу.

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли цивільно-правові відносини щодо обов'язку відшкодувати шкоду внаслідок пошкодження майна.

Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов'язує.

Відповідно до вимог ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно вимог ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

При встановленні обставин виявлення обставин у вигляді пошкодження підводної труби ХВП до змішувача на кухні у вищерозташованій квартирі, наслідків у вигляді факту залиття квартири позивача та причинного зв»язку між ними, суд приходить до висновку про недотримання відповідачем ОСОБА_4 як власником квартири над квартирою позивача свого обов»язку в утриманні відповідного обладнання у належному стані.

Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи встановлену судом обставину - те, що залиття квартири позивача відбулось у зв'язку із пошкодженням підводної труби ХВП до змішувача на кухні вищерозташованої квартири АДРЕСА_4, яка належить відповідачу та положення ст.ст. 319, 1166, 1167 ЦК України суд приходить до висновку, що відповідачка як власник квартири, в якій була пошкоджена підводна труба ХВП, мала обов'язок по належному утриманню вказаної труби і цей обов'язок належним чином не виконала, що і спричинило залиття квартири позивачки.

Отже, суд вбачає причинно-наслідковий зв'язок між шкодою, яку зазнала позивачка, та діями відповідачки, що мали вираз у неналежному утриманні /обслуговуванні підводної труби ХВП до змішувача на її кухні.

При цьому, майнова та моральна шкода, яка була завдана залиттям квартири позивача, має відшкодовуватися відповідачем, як особою, з вини якої сталося залиття.

Згідно із частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно стаття 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно звіту про оцінку майна від 02.07.2016 року, складеного оцінювачем суб'єктом підприємницької діяльності ПП «Аверті», сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 16538/14 від 05.06.2014 року, розмір матеріального збитку нерухомому майну, який завдано внаслідок залиття квартири позивачки складає 76 016 гривень.

При цьому суд відноситься критично до розміру збитку, завданому рухомому майну позивачки - журнальному столику - оскільки позивачем не доведено, що наявні пошкодження цього майна виникли саме внаслідок залиття квартири.

Оцінюючи звіт про оцінку майна від 10.11.2017 року, який був наданий стороною позивача на підтвердження збільшення позовних вимог, суд прийшов до висновку, що з огляду на час його виконання - майже півтора року з моменту залиття квартири та той факт, що квартира була на момент другої оцінки в суттєво зміненому стані, який квартира набула не внаслідок залиття, а вналсідок початку ремонтних робіт позивачкою, суд приходить до висновку що цей звіт не підтверджує розміру збитків, які були завдані квартирі позивачки 23 травня 2016 року. Саме тому звіт про оцінку майна від 10.11.2017 року не є належним доказом в розумінні статті 77 ЦПК України і його висновки щодо розміру заподіяної шкоди майну позивачки не враховуються судом при винесені рішення по справі.

Суд зазначає, що критичні пояснення відповідачки, щодо розмірів завданих позивачці залиттям збитків, які містять заяви відповідачки від 22.06.2018 року (із додатком від 29.08.2018 року) не є належними на допустими доказами в розумінні статей 76-78 ЦПК України, оскільки не є ані письмовими або речовими доказами, ані висновками експертів, ані показаннями свідків, тому суд не має можливості вважати встановленими обставини, про які зазначає відповідач у вказаних заявах-запереченнях.

Отже, стороною відповідача суду не надано належних та допустимих доказів, які б спростували висновки оцінювача, викладені в зазначеному акті оцінки від 02.07.2016 року.

Враховуючи вищезазначене суд прийшов до висновку, що розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачкою 1 позивачці внаслідок залиття квартири 23 травня 2016 р року становить 76016 гривень згідно акту оцінки від 02.07.2016 року (об'єкт оціночної діяльності ПП «Аверті»). Підстав для стягнення коштів шкоди з відповідача 2 суд не вбачає, оскільки доказів зареєстрованого за ним права власності суду не надано.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Враховуючи факт значного погіршення квартири внаслідок її залиття 23 травня 2016 року та фактичну неможливість позивачки проживати в ній або використовувати її в інший спосіб, а також необхідність ремонту квартири, керуючись принципами розумності і справедливості, суд вважає вимогу позивачки про відшкодування моральної шкоди обґрунтованою в розмірі 3000 гривень. При цьому стороною позивача суду не надано доказів того, що розмір моральної шкоди становить саме 100 000 гривень, що і зумовило лише часткове задоволення вимог позивачки в цій частині.

У зв'язку із викладеним, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними в частині наявності матеріальної шкоди нерухомому майну та моральної шкоди і підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

П. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі - 1519,16 грн. та витрати за проведення оцінки майнового збитку в сумі - 2500,00 грн.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, за умовами ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Проте, в порушення вимог ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, позивачем не надано доказів суду щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідачем, окрім того, не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як і не надано доказів сплати позивачем коштів в сумі 16,000 грн. А тому, клопотання позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Керуючись статтями 2,7,10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175,191, 258, 263, 265, 268, 280-282, п. 9 ч. 1 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України, статтями 11, 23, 319, 1166,1167, 1192 ЦК України, ст. 151 К Української РСР, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття в розмірі - 76 016 грн. 00 коп., коштів моральної шкоди в розмірі - 3000 грн. 00 коп., витрати за проведення оцінки майнового збитку в сумі - 2500 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі - 1519 грн. 16 коп., а всього в розмірі - 83 035 грн. 16 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - відмовити

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса проживання АДРЕСА_5

Відповідач: ОСОБА_4, адреса проживання в АДРЕСА_6

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2018 року