У х в а л а

26 червня 2018 року

м. Київ

справа №481/1043/17

провадження № 61-37451ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А.О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2017 року, додаткове рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 рокута постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 4 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання недійсними умов праці за контрактом, поновлення на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання недійсними умов праці за контрактом, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Додатковим рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Державна продовольчо - зернова корпорація України» в частині поновлення на роботі, залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 4 травня 2018 року рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2017 року, додаткове рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року залишені без змін.

30 травня 2018 року (відповідно до відмітки на конверті) ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, подала касаційну скаргу на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2017 року, додаткове рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 4 травня 2018 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно зі частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Касаційна скарга не відповідає вимогам частини третьої статті 392 ЦПК України, оскільки підписана ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, однак довіреності або іншого документа, що посвідчує її повноваження заявником не надано.

У порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подається скарга -Верховний Суд України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2017 року, додаткове рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 4 травня 2018 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько