Справа № 289/262/18
Номер провадження 2/289/382/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кичкирівського старостинського округу, Радомишльської міської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті заповідачки ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається із:

- земельної ділянки площею 2,8043 га (кадастровий номер :09:000:0068) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Кичкирівська сільська рада,

- земельної ділянки площею 0,100 га (кадастровий номер :08:000:0148) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просив суд визнати за ним право на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народився 04.01.1944 р. в с. Юрівка, Радомишльського району Житомирської області, з 1969 року по даний час зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

10 квітня 1989 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження у вигляді заповіту в якому вказала, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право на час її смерті, заповіла ОСОБА_1.

06 листопада 2013 року у віці 94 роки померла ОСОБА_2 в с. Юрівка, Радомишльського району Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 221652, видане виконавчим комітетом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 07.11.2013 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї прийняв позивач, ОСОБА_1, шляхом постійного проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, доглядав за будинком, обробляв земельну ділянку та сплачував необхідні платежі, отримував кошти за землю, тощо даний факт також підтверджує довідка № 324 від 10.04.2017 року, видана виконавчим комітетом Кичкірівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка додається. Крім того, спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто більше не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після її смерті не заводилась.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_2, зокрема всього іншого, входять дві земельні ділянки загальною площею 2,90га, а саме: земельна ділянка площею 2,80 га (кадастровий номер :09:000:0068) та земельна ділянка площею 0,10 га (кадастровий номер :08:000:0148), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і які належали померлій згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 238652 від 01 липня 2005 року, виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 188 від 20.09.2004 року на імя «Пустовойт Ганна Лукашівна».

Однак, у зазначеному вище державному акті була допущена помилка невірно зазначено її імя по батькові, замість «Луківна» вказано «Лукашівна». Проте, факт належності покійній ОСОБА_2 даного державного акта підтверджує довідка № 325 від 10.04.2017 року, видана виконавчим комітетом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Згідно п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом (ст. 1223 ЦК України) не має можливості через те, що вищезгаданий державний акт має підтертості та виправлення, крім того існують розбіжності у площі з фактичною, а також невірно зазначене місце розташування однієї із земельних ділянок, (дані факти підтверджують інформаційні довідки з ДЗК від 11.07.2017 року), і саме всі ці зазначені вище обставини, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину.

У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 328, 1216-1218, 1261, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України та керуючись ст.ст. 4-5, 19, 23, 27, 81, 95, 174-177 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кичкирівського старостинського округу, Радомишльської міської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 06.11.2013 року в с. Юрівка, Радомишльського району Житомирської області у віці 94 років Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 238652, що виданий головою Радомишльської райдержадміністрації Житомирської області, на імя «Пустовойт Ганна Лукашівна».

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла у віці 94 років в с. Юрівка, Радомишльського району Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 2,8043 га (кадастровий номер :09:000:0068) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Кичкирівська сільська рада,

- земельну ділянку площею 0,100 га (кадастровий номер :08:000:0148) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, що належать померлій згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 238652 від 01.07.2005 року, виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 188 від 20.09.2004 року на імя «Пустовойт Ганна Лукашівна».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький