Ухвала

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 548/981/15-ц

провадження № 61-10123св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

представники позивача: Кузнецов Андрій Євгенович, Кобрись Олександр Миколайович, МайбородаОлександр Петрович,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідача - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Полтавської області у складі колегії суддів: Панченка О. О., Обідіної О. І., Прядкіної О. В. від 21 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 рокупублічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 27 березня 2007 року між банком та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 40 000 дол. США строком до 26 березня 2022 року зі сплатою 10 % річних.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за указаним кредитним договором між банком та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала банку в іпотеку магазин, загальною площею 64,4 кв. м та земельну ділянку площею 0,0192 га за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_6 свої зобов'язання належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 338 817,15 грн, яка була стягнута з позичальників солідарно рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 25 серпня 2009 року у справі № 2-421/09. Однак, вказане судове рішення не виконувалося, у зв'язку з чим станом 26 травня 2015 року заборгованість склала 4 533 852,80 грн, у рахунок погашення якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на іпотекодавця ОСОБА_4 не можна покласти відповідальність за договором іпотеки від 27 березня 2007 року, оскільки вона понесла відповідальність за невиконання вказаного кредитного договору як поручитель згідно з рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 25 серпня 2009 року у справі № 2-421/09.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 22 березня 2017 року, рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 20 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: магазин загальною площею 64,4 кв. м та земельну ділянку площею 0,0192 га за адресою: АДРЕСА_1. За рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задоволено вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за заборгованістю за кредитом на загальну суму 4 035 487,54 грн Визнано право за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від свого імені продати предмет іпотеки - магазин загальною площею 64,4 кв. м та земельну ділянку площею 0,0192 га за адресою: АДРЕСА_1, будь-якій особі шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» зі встановленням початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації: магазин загальною площею 64,4 кв. м - 474 620 грн, земельна ділянка загальною площею 0,0192 га - 10 800 грн. Надано ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», у тому числі, але не обмежуючись, право підпису договору купівлі-продажу магазину загальною площею 64,4 кв. м та земельну ділянку площею 0,0192 га за адресою: АДРЕСА_1 в якості продавця, одержання дублікатів правовстановлюючих документів, отримання довідок та документів, що будуть необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, отримання в органах Державного реєстру прав на нерухоме майно, нотаріуса витягу з Державного реєстру прав на предмет іпотеки, право подавати від імені іпотекодавця в органи Державної реєстрації прав, нотаріусу документи, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, згідно отриманих дублікатів правовстановлюючих документів та отримувати останні, а також подавати відповідні заяви, документи та отримувати інші документи від імені іпотекодавця, які пов'язані з оформленням права власності, право банку здійснювати будь-які платежі, що стосуються предмету іпотеки, право на отримання в КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» дублікату технічного паспорту магазину загальною площею 64,4 кв. м та земельну ділянку площею 0,0192 га за адресою: АДРЕСА_1, отримання в органах земельного кадастру, Виконавчому комітеті Хорольської міської ради Полтавської області дублікату державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Виконавчим комітетом Хорольської міської ради Полтавської області 17 вересня 2004 року (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, цільове призначення земельної ділянки - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, власником яких є ОСОБА_4) Ухвалено нотаріусу за місцем посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, що складає предмет іпотеки - вилучити записи про вказане нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та з Єдиного державного реєстру іпотек за заявою та повідомленням іпотекодержателя одноособово у момент посвідчення договору купівлі-продажу. З метою збереження предмету іпотеки, передано магазин загальною площею 64,4 кв. м та земельну ділянку площею 0,0192 га за адресою: АДРЕСА_1 в управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на час до моменту його реалізації. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що розірвання кредитного договору від 27 березня 2007 року № МЗМ-40-07, зобов'язання за яким не виконано, не є підставою для припинення іпотеки, а тому ОСОБА_4 відповідає своїм майном за неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором.

20 жовтня 2017 року ОСОБА_4 до апеляційного суду подала заяву про перегляд рішення апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року.

На обґрунтування заяви про перегляд рішення апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_4 посилалася на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року у справі № 761/10884/16-ц додаткову угоду від 29 травня 2008 року № 1 до кредитного договору від 27 березня 2007 року № МКЛМ-40-70, умовами якої за користування кредитними коштами встановлена збільшена відсоткова ставка в розмірі 16 % річних, визнана недійсною. Оскільки наданий банком розрахунок кредитної заборгованості, який був взятий до уваги апеляційним судом, базувався на відсотковій ставці 16 % річних за кредитом, то вказане судове рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за заборгованістю за кредитом на загальну суму 4 035 487,54 грн за рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. За рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задоволено вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за заборгованістю за кредитом на загальну суму 3 009 561,36 грн, яка складається із заборгованості за кредитним договором у розмірі 325 870,47 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 460 644,80 грн та пені за прострочення заборгованості за тілом кредиту та відсоткам у розмірі 2 223 046,09 грн. У перегляді за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року щодо решти вимог відмовлено.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_4 та скасовуючи рішення апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за заборгованістю за кредитом на загальну суму 4 035 487,54 грн, апеляційний суд виходив із того, що обставини про незаконність нарахування банком підвищеної відсоткової ставки у розмірі 16 % річних, які є суттєвими для вирішення даного спору, на момент розгляду справи відомі не були. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову за наслідками розгляду заяви про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд здійснив перерахунок кредитної заборгованості за відсотковою ставкою 10 %, яка була встановлена кредитним договором, визначивши її загальну суму 3 009 561,36 грн.

У касаційній скарзі, поданій 18 січня 2018 року до Верховного Суду, представник ОСОБА_4 просить скасувати судове рішення апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та закрити провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, беручи до уваги оновлений банком розрахунок кредитної заборгованості за період з 2007 по 2017 роки, не врахував, що вказаний розрахунок включає період, який не був предметом дослідження ні судом першої інстанції у 2015 році, ні апеляційним судом у 2016 році та включає періоди нарахування заборгованості поза межами строку позовної давності. Крім того, апеляційний суд не врахував, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 25 серпня 2009 року у справі № 2-421/09 з ОСОБА_4 як поручителя за період 2007-2009 роки вже стягнуто заборгованість за указаним кредитним договором, тому повторне її стягнення за указаний період є протиправним. Також заявник вважала, що апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні її клопотання про закриття провадження у справі, не застосував положення пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року, не звернувши уваги на те, що відповідач як на момент укладання договору іпотеки, так і на момент розгляду справи в суді є приватним підприємцем, а тому відповідно до статті 12 ГПК України 1991 року, даний спір має розглядатися у порядку господарського судочинства.

13 березня 2018 року представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надіслав до суду відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає, оскільки апеляційним судом встановлені всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

01 березня 2018 року до Верховного Суду надійшла вказана справа.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення апеляційним судом правил суб'єктної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 548/981/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило