Єдиний унікальний номер: 223/124/18
Провадження номер: 2-о/223/43/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю заявниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2, звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3, заінтересована особа: Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 12 червня 2017 року померла у місті Севастополі, що на теперішній час є тимчасово окупованою територією України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Заявниця, діючи в інтересах ОСОБА_2, зверталась до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про смерть, виданого установою розташованою на тимчасово непідконтрольній території України, але їй було відмовлено, тому заявниця просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3, яка померла 12 червня 2017 року у місті Севастополі, Україна.

Заявниця, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності серії 77 А В 6311058 від 16.12.2017 року (а.с. 22), в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти встановлення факту смерті заперечень не мала, просила винести рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що є сусідкою заявниці, зазначила, що ОСОБА_3 померла 12 червня 2017 року у місті Севастополі. Свідок не була присутньою під час поховання ОСОБА_3 на кладовищі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що сусідкою заявниці. Свідку відомо, що ОСОБА_3 померла 12 червня 2017 року у місті Севастополі. Свідок не була присутньою під час поховання ОСОБА_3 на кладовищі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є донькою померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії VН-УР №0107764 від 22 березня 1966 року. На теперішній час у померлої ОСОБА_3 з ОСОБА_2 різні прізвища, оскільки остання укладаючи шлюб з ОСОБА_6 змінила дівоче прізвище «Філоненко» на шлюбне прізвище «Чаче», а під час укладення шлюбу вдруге 27 листопада 2015 року з ОСОБА_7 змінила прізвище «Чаче» на шлюбне прізвище «Маковецька», що підтверджується свідоцтвами про розірвання шлюбу серії І-МЮ №550667 від 25 січня 2000 року та про укладення шлюбу серії V-МЮ №734788 від 24 травня 2016 року, відповідно.

Померла ОСОБА_3 в свою чергу 26 вересня 1980 року укладаючи шлюб з ОСОБА_8 змінила прізвище «Філоненко» на шлюбне прізвище «Бачуріна», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-НО №389013 від 26 вересня 1890 року (а.с. 13, 16, 17, 18).

Згідно медичного свідоцтва про смерть серії 67 №014107 від 13 червня 2017 року, виданої медичною установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 12 червня 2017 року у місті Севастополь (а.с. 9).

Відповідно до довідки про смерть №870 від 13 червня 2017 року, виданої медичною установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_3 померла 12 червня 2017 року у місті Севастополі від ішемічної хвороби серця (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КМ №519517 від 13 червня 2017 року, виданого установою, розташованою на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 12 червня 2017 року у місті Севастополі (а.с. 7).

Заявниці Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відмовлено в отриманні свідоцтва про державну реєстрацію смерті з підстав недійсності наданих заявницею документів для реєстрації (а.с. 19).

Суд, вислухавши пояснення заявниці та свідків, розглянувши матеріали справи, вивчивши всі наявні по справі докази, їх допустимість та належність і приймаючи вищенаведені обставини, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частинами першою та третьою ст. 2 Конституції України визначає, що суверенітет України поширюється на всю її територію, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Стаття 3 Конституції України передбачає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії яка започаткувала виняток із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи видані на окупованій території, зокрема недійсність не може бути застосована до таких дій як, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Також враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Документи надані заявницею для державної реєстрації факту смерті: лікарська довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть не можуть визнаватися належними документами з підстав їх складання органами розташованими на тимчасово непідконтрольній території України, але вказана в них інформація береться судом до уваги в частині, що підтверджується заявницею та поясненнями свідків, а також дослідженими судом іншими допустимими та належними доказами.

Суд вважає за можливе встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 12 червня 2017 року на тимчасово окупованій території в місті Севастополі, Україна.

На підставі викладеного, Конституції України, ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», керуючись ст. ст. 293-294, 315, 317, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 12 червня 2017 року на тимчасово окупованій території в місті Севастополі, Україна.

Копію рішення, після його проголошення, негайно вручити заявниці та направити до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Зобовязати Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєструвати факт смерті ОСОБА_3 на підставі цього рішення невідкладно.

Дане рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_9