АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3677/18 Справа № 194/95/17 Головуючий у 1 й інстанції - Солодовник І. С. Доповідач - Свистунова О.В.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.
за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2018 року
по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області Шапкун Юлії Вікторівни,
В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року заявник звернулася до Тернівського міського суду Дніпропетровської областізі скаргою до заінтересованої особи на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій зазначає, що в Тернівському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження за виконавчими листами № 194/95/17, виданими Тернівським міським судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 06 лютого 2017 року і до повноліття та 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на утримання ОСОБА_1 до трирічного віку дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На неодноразові усні звернення до керівництва відділу ДВС про витребування індивідуальних відомостей про застраховану особу боржника ОСОБА_2 , вона отримувала пояснення, які не надавали відповіді на головне питання, а саме: який щомісячний дохід має боржник.

08.02.2018 року заявник письмово звернулась до начальника Тернівського відділу ДВС Мунтян І.А. про звернення до Пенсійного фонду України та витребування індивідуальних даних про застраховану особу боржника ОСОБА_2

22.02.2018 року заявник отримала відповідь з відділу ДВС, якою її повідомили, що видача Пенсійним фондом України довідок ОК-5 передбачена фізичним особам, які особисто звернулись до Пенсійного фонду України при наявності паспорту та РНКОКПП, на підставі чого заявник вважає, що відділення ДВС не має право витребувати відповідні дані, або не бажає виконувати свої прямі обов`язки, закріплені на законодавчому рівні.

У зв`язку з чим, заявник просив зобов`язати Тернівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надати до суду копію виконавчого провадження ВП № 54113551 від 07.07.2017 року завірену належним чином разом з оригіналами, визнати дії головного державного виконавця Шапкун Ю.В. та начальника ОСОБА_4 . Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області неправомірними, зобов`язати головного державного виконавця Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Шапкун Ю.В. здійснити необхідні виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження», витребувати від Пенсійного фонду України індивідуальні дані про застраховану особу боржника ОСОБА_2 , всі судові витрати по розгляду скарги покласти на Тернівський МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити скаргу, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В порядку пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п.6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з`ясував права і обов`язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Судом встановлено, що на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області по справі № 194/95/17 від 05.04.2017 року, яке набрало законної сили 06.06.2017 року, видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2017 року і до повноліття дитини та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.02.2017 року і до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 48-51, 66).
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Відповідно до частин 1, 2 Порядку надання інформації Пенсійним фондом України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.12.2016 року № 3596/5 та постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.12.2016 року № 28-1 встановлено, що цей Порядок розроблено відповідно до частини п`ятої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та визначає процедуру надання інформації Пенсійним фондом України про осіб-боржників, які отримують пенсії, та інформації про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців. Відповідно до цього Порядку Пенсійний фонд України надає інформацію про фізичних осіб-боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи.
Як встановлено з матеріалів справи, на звернення ОСОБА_1 від 08.02.2018 року, листом від 22.02.2018 року головний державний виконавець Тернівського міського управління юстиції ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області повідомив, що наказом Міністерства юстиції України № 3596/5 від 07.12.2016 року встановлено порядок надання інформації Пенсійним фондом України на запити органів державної виконавчої служби, відповідно до якого Пенсійним фондом надається інформація про те, чи перебуває боржник на обліку та з якого часу, про останнє місце роботи боржника, інформація про роботу за цивільно-правовим договором.
Крім того, державним виконавцем Тернівського МВ ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було направлено вимоги щодо надання інформації про розмір заробітної плати боржника до підприємств, де працює боржник, а саме до ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та військової частини НОМЕР_1 (а.с. 116, 159).
У своїй скарзі заявник посилається на те, що головний державний виконавець Тернівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області не витребовує у Пенсійного фонду України індивідуальні відомості про застраховану особу боржника ОСОБА_2 довідку форми ОК-5, проте, доводи заявника спростовуються долученою до матеріалів виконавчих проваджень вимогою державного виконавця від 15.05.2017 року № 117846 (а.с. 128) до органу Пенсійного фонду України про надання довідки форми ОК-5 стосовно боржника ОСОБА_2 та листом відповіддю про надання інформації Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 20.09.2017 року № 13368/10/18 (а.с. 128-129, 170, 173).
Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» інформація у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування використовується з дотриманням вимог, передбачених законодавством про інформацію. Частиною другою зазначеного Закону встановлено, що відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються: 1) виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності; 2) структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад для призначення всіх видів державної соціальної допомоги та субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що надання органами Пенсійного фонду відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку, іншим юридичним і фізичним особам, крім структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та перелічених у частині другій цієї статті, допускається виключно за рішенням суду та у випадках, передбачених законом.
Крім того, згідно з ч. 4 ст. 22 вищевказаного Закону передбачено, що Пенсійний фонд забезпечує комплекс організаційних та технічних заходів, спрямованих на захист відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку, в тому числі забезпечує обмеження кола службових осіб, які в силу своїх службових обов`язків мають доступ до відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Особи, які мають доступ або користуються відомостями, що містяться в системі персоніфікованого обліку, за незаконне розголошення цих відомостей несуть відповідальність згідно із законом.
Відповідно п.п. 1, 2 розділу III Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 18.06.2014 року № 10-1 інформація з реєстру застрахованих осіб використовується з додержанням вимог Закону України Про інформацію та Про захист персональних даних виключно для потреб, визначених статтею 17 Закону. Індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб надаються страхувальникам та/або застрахованій особі на паперових носіях за формою згідно з додатком 1 або додатком 2 до цього Положення.
У зв`язку з викладеним, на запити державних виконавців органами Пенсійного фонду України надається лише інформація про те, чи перебуває боржник на обліку та з якого часу, про останнє місце роботи боржника та інформація про роботу за цивільно-правовим договором.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що надання органами Пенсійного фонду України державним виконавцям довідок (форми ОК - 5) про осіб, що містять індивідуальні відомості персоніфікованого обліку про застраховану особу - боржника не передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком надання інформації Пенсійним фондом України на запити органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.12.2016 року № 3596/5, постановою Правління Пенсійного фонду України від 07.12.2016 року № 28-1 та Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 18.06.2014 року № 10-1.
Колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що державний виконавець діяв у межах встановлених Законом України «Про виконавче провадження», надіслав вимогу до органу Пенсійного фонду України про надання довідки форми ОК - 5 і запити до підприємств, де боржник працює та його дії є правомірними.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.
У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вирішуючи спір, суд з дотриманням вимог статей 212 - 214, 315 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку.
Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 375 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2018 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П. Красвітна

І.А.Єлізаренко