Справа № 707/2-179/2011
Провадження № 22-ц/777/404/18
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 лютого 2018 року м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Джуга С.Д. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 квітня 2011 року у справі за позовом ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- в с т а н о в и в:

31 жовтня 2017 року (згідно штемпелю суду), ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 квітня 2011 року, в якій одночасно ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. На обґрунтування зазначає, що судом не забезпечено можливість взяти участь в розгляді справи та не повідомлено про існування судового спору. З матеріалами справи та безпосередньо судовим рішенням апелянт мав можливість ознайомитись виключно 26.10.2017 року через свого представника, а причиною ознайомлення з матеріалами судової справи є вимога ОСОБА_6 про необхідність виконання грошових зобов'язань згідно договору поруки.

Ухвалою судді апеляційного суду Закарпатської області від 13 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 залишено без руху, наведені підстави пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними та надано апелянту строк на протязі тридцяти днів з дня отримання вказаної ухвали для можливості звернутися до апеляційного суду та вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення апелянт ОСОБА_1 отримав ухвалу від 13 листопада 2017 року - 03 січня 2018 року.

У встановлений строк, вимоги ухвали від 13 листопада 2017 року апелянтом не виконано.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як вбачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 оскаржив рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 квітня 2011 року, яке ухвалено за відсутності апелянта В даному рішенні зазначено, що ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Матеріалами справи стерджено, що апелянт ОСОБА_1 знав про наявність відкритого судового провадження у даній справі, зокрема, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 з якої вбачається, що його повідомлено про судове засідання на 01.03.2011р.(а.с.53). Також, в матеріалах справи міститься рукописна заява ОСОБА_1, в якій він просить розглядати справу у його відсутності (а.с.64).

Окрім того, з матеріалів справи також вбачається, що 04.05.2010р. ОСОБА_1 отримував попередження від ПАТ "Райффазен Банк Аваль" про необхідність погашення ним, як поручителем, заборгованість боржника за кредитним договором №010/02-7/174-М від 17.05.2007 р. і його відповідальність за невиконанння обов'язків за укладеним договором поруки №010/02-7/174-Р/2 від 17.05.2007р., що стверджено відповідною розпискою про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.21,24).

Таким чином, апелянт знав про наявність відкритого судового провадження у справі, однак рухом справи не цікавився, не вживав жодних дій спрямованих на оскарження рішення суду в установлений законом строк. Натомість апеляційну скаргу апелянтом подано лише 31 жовтня 2017 року, тобто після спливу шести років і шести місяців.

Тому, сам факт отримання копії оскаржуваного рішення лише 26.10.2017 р. не може бути поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки це суперечитиме принципу правової визначеності.

Учасники судового процесу та їхні представники зобов'язані добросовісно користуватися своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року, що кореспондується зі ст.27 ЦПК України, в редакціїї, чинній на момент подачі апеляційної скарги).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Відповідності до ч. 3 ст. 297 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги та залишення її без руху,) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Згідно ч. 4 ст. 357, п.4 ч.1 ст 358 ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, оскільки апелянт не виконав вимоги ухвали суду, інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження не наведено, а тому слід застосувати положення п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України, відповідно до якого суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

З врахуванням того, що сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила в разі відмови у відкритті провадження у справі, роз'яснити апелянту ОСОБА_1 право на звернення до апеляційного суду із клопотанням про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29 квітня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду

Суддя С.Д. Джуга