Справа № 316/661/18
Провадження № 2/316/544/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Вільямовської Н.О.

секретар судового засідання: Рябуха О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодара цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган Опіки та піклування Енергодарської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

27.04.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Орган Опіки та піклування Енергодарської міської ради Запорізької області, у спосіб захисту визначений ст.16 ЦК України.

В обґрунтування якої зазначила наступне.

05.03.2003 року позивач уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народилася донька ОСОБА_3. Спільне життя не склалося та через рік після народження доньки, а саме: 22 грудня 2004 року, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя шлюб було розірвано, про що було зроблено відповідний актовий запис 19.09.2008 року. Також за рішенням місцевого Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2004 року з ОСОБА_2 були стягненні аліменти на утримання ОСОБА_3 та отримано виконавчий лист, однак аліменти в примусовому порядку з відповідача не стягувалися. Після розлучення спілкування між ОСОБА_2 та донькою не склалося, відповідач участі у вихованні дитини не приймав, фінансової допомоги на утримання дитини не надавав та самоусунувся від вирішення будь-яких питань відносно дитини, не виявляє до дитини ніякого інтересу.

Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, відносно його дитини: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судове засідання не з'явились, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності за присутності свого представника - адвоката ОСОБА_4, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити (а.с. 42)

В судовому засіданні представник позивача- адвокат ОСОБА_4, яка діє на підставі письмового договору про надання правової допомоги від 25.04.2018 року та ордеру (а.с. 43, 44), позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надавши пояснення які фактично збігаються за змістом позовної заяви, зауваживши також, що дитина постійно проживає з позивачем, аліменти від відповідача позивач на дитину не отримує, оскільки аліменти в примусовому порядку з відповідача не стягувалися у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не мав постійного місця роботи та постійних заробітків, у зв'язку з чим, позивач забрала виконавчий лист з виконавчої служби. Самостійно відповідач матеріально не допомагав та не допомагає, дитина перебуває на повному утриманні та вихованні позивача, просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відзиву або заперечень на позовну заяву не надав, надав письмову заяву відповідно до якої вимоги визнає у повному обсязі.

Представник третьої особи- Феськова Н.О., яка діє на підставі письмової довіреності від 06.11.2017 року (а.с. 41) в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, надавши висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм відносини:

Згідно свідоцтва про народження, виданого 15 січня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Запоріжжя, позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

22 грудня 2004 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було прийнято рішення про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.8) при цьому реєстрація розірвання шлюбу між сторонами була проведена 19 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області та видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.7).

Рішенням місцевого Жовтневого суду м.Запоріжжя від 22 грудня 2004 року було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 (позивача по справі) та призначено стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 (відповідача по справі) в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітків починаючи з 19.10.2004 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9) та на підставі зазначеного рішення судом було видано відповідний виконавчий лист (а.с.10).

Згідно довідок від 22 березня 2018 року та 29 березня 2018 року, зареєстрованим місцем проживання неповнолітньої доньки сторін - ОСОБА_3 та позивач по справі є одна адреса місця проживання в м.Запоріжжя (а.с.11, 12); Місцем навчання неповнолітньої доньки сторін також є місце Запоріжжя (а.с.20, 21, 22), крім того, згідно зазначених довідок КЗ «Запорізької спеціалізованої школи-інтернат ІІ-ІІІ ступенів «Січовий колегіум» Запорізької облради за час навчання з 01 вересня 2009 року по теперішній час у даному навчальному закладі батько не спілкувався з вчителем, не забирав дитину до дому, не брав участі у батьківських зборах, тобто не брав участі у вихованні дитини.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5, пояснила, що з позивачем знайома з дитинства, її батьки та бабуся позивача проживали в одному селі Первомаївка Херсонської області, перебуває у нормальних відносинах, не є родичкою сторін. Їй відомо, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем та проживали у батьків відповідача в м.Енергодарі. Оскільки вона підтримує стосунки та спілкується з позивачем, їй відомо, що коли доньці сторін Лізі було приблизно два роки позивач розійшлась з відповідачем та проживала разом з донькою окремо від нього, відповідач з донькою не спілкувався, подарунків ні на день народження ні в інший час не дарував, матеріально нічим не допомагав, інколи телефонував та не більше, про що їй відомо, оскільки разів п'ять на рік вона бувала вдома у позивача, а крім того підтримує стосунки з позивачем телефоном. Утриманням та вихованням дитини займалась та займається лише позивач.

Згідно Висновку від 20.06.2018 року №01-01-40/2488 Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, встановлено, що ОСОБА_2 батько неповнолітньої ОСОБА_3 не спілкується зі своєю донькою протягом чотирнадцять років, участі у вихованні та матеріальному утриманні доньки не приймає, її життям не цікавиться, при цьому перешкод у спілкуванні з дитиною, як зазначив сам ОСОБА_2 ніхто не чинить, він самостійно прийняв рішення не спілкуватися з дитиною та не заперечує щоб його було позбавлено відносно дитини батьківських прав. Факт не проживання батька разом з дитиною встановлено і актами обстеження житлово-побутових умов складеними спеціалістами відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради.

Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

З підстав, передбачених ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав за наступних підстав: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до абз. 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаний норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та встановлені у судовому засіданні обставини і доведеність їх сукупністю доказів, з'ясовано, що дійсно відповідач свідомо за своїм рішенням, а отже за власним волевиявленням з 2004 року не спілкується зі своєю дитиною - донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не приймає участі у її житті, вихованні, догляді, матеріальному та духовному розвитку. З 2004 року та по теперішній час неповнолітня дитина постійно проживає з позивачем та перебуває на повному утриманні та догляді позивача, при цьому позивач не отримує від відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, як і представник служби у справах дітей яка надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов остаточного висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені доказами, не заперечуються відповідачем та представником третьої особи, не суперечить інтересам неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган Опіки та піклування Енергодарської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Томськ, Російської Федерації, по відношенню до неповнолітньої доньки- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Запоріжжя, Україна, громадянки України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року)

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. О. Вільямовська