Справа № 525/222/18
Номер провадження 2/525/146/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Гавриш О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок, -

встановив:

23 лютого 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 06 липня 2001 року №НМ-0373, укладеним на Українській універсальній біржі придбала житловий будинок, який розташований за адресою: вулиця Глібова, 9, село Устивиця Великобагачанського району Полтавської області. Угоду сторони оформили в Українській універсальній біржі в порядку ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", хоча така угода мала б бути нотаріально посвідчена. На даний час позивач не може реалізувати своїх прав щодо згаданого житла через неналежне оформлення відповідного договору, а тому просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями.

В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві (а.с. 29).

Відповідач по справі Устивицька сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги визнав. (а.с. 23).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 за договором №НМ-0372 купівлі-продажу від 06 липня 2001 року, укладеним на Українській універсальній біржі, було придбано у ОСОБА_2 житловий будинок, розташований за адресою: вулиця Глібова, 9, село Устивиця Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 6).

Згідно реєстраційного посвідчення виданого Полтавським бюро технічної інвентаризації від 24 липня 2001 року житловий будинок за адресою: вулиця Глібова, 9, село Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, зареєстрований за ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с.7)

технічного паспорта від 28.02.2001 року, складеного ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» будинок перереєстровано за позивачем ОСОБА_3 (а.с.7).

Житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вулиця Глібова, 9, село Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, відповідно до технічного паспорта, складається в цілому з житлового будинку (літ.-А-1), сарай (літ.-Б), сарай (літ.-В), погріб (літ.-Г) (а.с. 11-13).

Згідно ст. 224 ЦК України (1963р.) за договором купівлі продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Така передача відбулась між сторонами і на даний час вони претензій один до одного не мають.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (що набрав чинності 01.01.2004р.) цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

За цими зобов'язаннями продавець фактично передав позивачу належний йому будинок, а позивач сплатив йому обумовлену ними вартість спірного будинку. Наявність такої письмової угоди між ними підтверджується копією відповідного договору (а.с. 6), тому договір купівлі-продажу будинку відповідно до ст. ст. 47, 224, 227 ЦК України (1963р.) є таким, що відбувся, так як правовідносини виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України 2004 року і не мають продовжуваного характеру, та відповідно до ст.12 Закону України "Про власність", діючого на момент укладення договору купівлі-продажу позивачка набула право власності на житловий будинок.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 141, 263-265, 268, 273, Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, місцезнаходження юридичної адреси: вулиця Шевченка, 4, село Устивиця Великобагачанський район Полтавської області, ідентифікаційний код юридичної особи: 21044846, про визнання права власності на житловий будинок, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: вулиця Глібова, 9, село Устивиця Великобагачанського району Полтавської області, та складається в цілому, відповідно до технічного паспорта, з житлового будинку (літ.-А-1), сарай (літ.-Б), сарай (літ.-В), погріб (літ.-Г), придбаний на підставі договору купівлі-продажу № НМ-0373, укладеного на Українській універсальній біржі 06 липня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя Ю.І. Ячало