Провадження №2/521/1225/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Бєрової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради, Управління соціального захисту населення ЮАО Москви ОСЗН району Нагатінський Затон міста Москви про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його сина громадянина російської Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вказує, що у серпні 2014 року померла їхня мати, ОСОБА_6. На момент смерті, вона з батьком дитини ОСОБА_2 перебувала в розлученні. Всі питання щодо виховання сина вона виконувала самостійно без участі батька дитини, який проживав окремо від них і не брав участі в долі дитини. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Після смерті мати позивачка взяла дитину, неповнолітнього рідного брата у свою сім'ю на виховання і оформила опіку над ним, що підтверджується розпорядженням Управління соціального захисту населення району Нагатінський Затон міста Москви від 10 грудня 2014 року № НЗ-05-01-309. Батько дитини не заперечував проти місця проживання дитини і не заперечував проти встановлення моєї опіки над неповнолітнім ОСОБА_2 Михайлом-Мироном ОСОБА_5. За станом здоров'я, із-за його, інвалідності батько дитини не може належним чином дбати, виховувати і утримувати неповнолітню дитину. Батько дитини, відповідач ОСОБА_2, з моменту смерті матері неповнолітнього сину, з вересня 2014 року, продовжує проживати окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, а також не бере матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки ОСОБА_1, займається в гуртках, тренувально- оздоровчих секціях. Для розвитку дитини вона прикладаю всі свої зусилля та можливості. Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово - побутових умов (акт перевірки житлових умов неповнолітнього підопічного додається до позовної заяви) сім'ї , в якій проживає неповнолітній ОСОБА_7. Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. В даний час ОСОБА_7 перебуває під її опікою проживає постійно в місті Москві за адресою: 115470, АДРЕСА_1 і є громадянином ОСОБА_8 Федерації. Позивачка вважає, що зазначені факти, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками. Оскільки у відповідності до ст. 70 Кодексу про шлюб та сім'ю України (ст. 164 Сімейного кодексу України), зазначені факти є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_7 Михайла-Мирона ОСОБА_5, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, з якої вбачається, що йому, ОСОБА_2, відомо про слухання справи Малиновським районним судом м. Одеси про позбавлення його батьківських прав щодо сина ОСОБА_3, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу слухати за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про його народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, серія 1-ЖД № 195401.

17 серпня 2014 року померла ОСОБА_6 мати неповнолітнього ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про її смерть виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міск районного управління юстиції в Одеській області.

На момент смерті ОСОБА_6 з батьком дитини ОСОБА_2 перебувала в розлученні. Всі питання щодо виховання сина вона виконувала самостійно без участі батька дитини, який проживав окремо від них і не брав участі в долі сина.

Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав.

Документами наданими до справи підтверджується, що після смерті матері неповнолітнього ОСОБА_2 Михайла-Мирова, позивачка, яка є його рідною сестрою, взяла дитину, неповнолітнього рідного брата у свою сім'ю на виховання і оформила опіку над ним, що підтверджується розпорядженням Управління соціального захисту населення району Нагатінський Затон міста Москви від 10 грудня 2014 року № НЗ-05-01-309.

Батько дитини не заперечував проти місця проживання дитини і не заперечував проти встановлення опіки над неповнолітнім ОСОБА_2 Михайлом-Мироном ОСОБА_5, ОСОБА_1.

Матеріалами справи підтверджується, що за станом здоров'я, через його інвалідність батько дитини не може належним чином дбати, виховувати і утримувати неповнолітню дитину. Батько дитини, відповідач ОСОБА_2, з моменту смерті матері неповнолітнього сина з вересня 2014 року, продовжує проживати окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, а також не бере матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються опікуном дитини - ОСОБА_1 самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки ОСОБА_1, займається в гуртках, тренувально- оздоровчих секціях. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово - побутових умов сім'ї , в якій проживає неповнолітній ОСОБА_7. Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. В даний час ОСОБА_7 перебуває під опікою ОСОБА_1 та проживає постійно в місті Москві за адресою: 115470, АДРЕСА_1 і є громадянином ОСОБА_8 Федерації.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до п.2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків щодо виховання дитини.

За таких обставин та враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 164, 165 СК України, ст.ст.4,5,12,13,81,89 2258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради, Управління соціального захисту населення ЮАО Москви ОСЗН району Нагатінський Затон міста Москви про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити громадянина України ОСОБА_2 батьківських прав щодо громадянина ОСОБА_8 Федерації ОСОБА_2 Михайла-Мирона ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до апеляційного суду Одеської області в тридцятиденний термін. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2018 року.

Головуючий: