Справа№592/9098/17
Провадження №2/592/191/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., секретар судового засідання Шипиленко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 26.10.2002 р. він уклав шлюб з ОСОБА_2, але сімейне життя не склалося і 16.08.2016 р. вони розлучилися. В період шлюбу, він та ОСОБА_2 заробляли кошти та здобували різне майно. В тому числі, відповідно до договору купівлі продажу квартири від 26.05.2009 р. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було придбано в рівних частках (по 1/3) двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. На вказану квартиру зареєстровано право власності по 1/3 частині за ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Враховуючи, що його колишній дружині ОСОБА_2 належить частка у розмірі 1/3, то розмір його частки в квартирі складає 1/6. Згоди про поділ майна вони не можуть досягнути у звязку з тим, що його дружина не бажає з ним розмовляти на дану тему та вважає, що нічого йому не належить. У звязку з цим, просить суд здійснити поділ майна подружжя, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, визнавши за ним право власності на 1/6 частину квартири, відповідно залишивши у власності ОСОБА_2 1/6 частину нерухомого майна.

Представник позивача, ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення аналогічні вищевикладеному.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти позову та зазначили, що під час перебування у шлюбі дійсно була придбана квартира матірю ОСОБА_2, ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Однак, дана квартира не має жодного відношення до спільного майна, оскільки квартира придбана шляхом обміну однокімнатної квартири за адресою: м.Суми, вул.Прокофєва, 12/30 на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Квартира за адресою: м.Суми, вул.Прокофєва, 12/30 отримана матірю ОСОБА_2, ОСОБА_4 під час роботи у ВАТ «Сумихімпром» та в подальшому приватизована на сестру, матір та ОСОБА_2 у 1998 р. До укладення шлюбу ОСОБА_2 мешкала із сестрою та матір'ю за вказаною адресою. У звязку зі скороченням чисельності працюючих на ВАТ «Сумихімпром» її мати десь у 1999 р. виїхала на заробітки до Італії, де і працює по теперішній час. 26.10.2002 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одружились та мешкали за адресою: м.Суми, вул.Прокофєва, 12/30, після народження дочки ОСОБА_7 у 2003 р. деякий час вони винаймали житло. У 2005 р. ними була придбана двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, яка була оформлена на них по 1/2 частині. В квартирі за адресою: м.Суми, вул.Прокофєва, 12/30 продовжувала мешкати менша сестра із хрещеною ОСОБА_8, а мати ОСОБА_4 продовжувала перебувати на заробітках в Італії. У 2009 р. коли сестрі ОСОБА_2 виповнилось 13 років, мати вирішила обміняти однокімнатну квартиру на двокімнатну квартиру з доплатою. 26.05.2009 р. шляхом двох договорів купівлі продажу, а фактично обміну квартири за адресою: м.Суми,вул.Прокофєва, 12/30 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. При чому, доплата, яка склала біля 3000 дол. США була сплачена одноособово матірю ОСОБА_2, ОСОБА_4, за кошти отримані на заробітках, жодного відношення до обміну та сплачених коштів зі збільшення вказаного майна не мала ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_1 У звязку з цим, просили в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи, ОСОБА_3, ОСОБА_6, в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що однокімнатну квартиру за адресою: м.Суми, вул.Прокофєва, 12/30, власниками якої були: вона та її дочки ОСОБА_3, ОСОБА_2 було обміняно на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Доплату за квартиру в сумі близько 3000 дол. США здійснювала вона, за кошти, які вона отримала на заробітках в Італії.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, свідка ОСОБА_4, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2002 р. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.08.2016 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5).

З копії договору купівлі продажу від 26.05.2009 р. вбачається, що ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_3, житловою площею 27,4 кв.м, загальною площею 43,1 кв.м (а.с.6).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11.08.2017 р. вбачається, що квартира, загальною площею 43,1 кв.м, житловою площею 27,4 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частці кожному, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 згідно договору купівлі продажу від 26.05.2009 р.(а.с.7-8).

З копі договору купівлі продажу від 26.05.2009 р. вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продали, а ОСОБА_9 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_4. Дана квартира належала останнім на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ "Сумихімпром" 05 березня 1998 року (а.с.53).

Таким чином, 26.05.2009 р. ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 шляхом двох договорів купівлі продажу, а фактично обміну квартир було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1, замість квартири за адресою: АДРЕСА_5.

Відповідно до ст. 60 СК України,- майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,- вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведения господарства, з'ясовувати джерело i час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно iз законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ст.62 СК України,- якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позивачем не надано доказів того, що спірна квартира була придбана подружжям ОСОБА_2 внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя.

Разом з тим, свідок ОСОБА_4 підтвердила суду факт того, що доплату за спірну квартиру в сумі близько 3000 дол. США здійснювала саме вона, за кошти, які вона отримала на заробітках в Італії, подружжя ОСОБА_2 ніяких коштів на спірну квартиру їй не давало.

Крім того, позивачем в порушення ч.3 ст.61 СК України не надано доказів того, що договір купівлі - продажу спірної квартири від 26.05.2009 р. було укладено в інтересах сім'ї ОСОБА_2.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки ОСОБА_2 належала на праві приватної спільної сумісної власності 1/3 частина квартири, за адресою: м.Суми, вул.Прокофєва, 12/30, ще до укладення шлюбу сторін, та в подальшому її збільшення не відбулось за матеріальні затрати родини ОСОБА_2, тож 1/3 квартира за адресою: АДРЕСА_1, не може визначатись в розумінні ст.60 Сімейного кодексу України, як спільне майно подружжя, оскільки дана квартира була придбана ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 замість квартири, за адресою: АДРЕСА_5.

Керуючись ст.ст.57, 60 - 62 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 90, 209, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 11.04.2018 р.

Суддя В.Б. Князєв