Справа № 683/2691/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Завадської О.П

при секретарі Борикіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з 19 листопада 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від сумісного проживання мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося у звязку з різними характерами та поглядами на життя, втратою взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, з липня 2017 року проживають окремо. Спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить його інтересам та інтересам їхньої дитини, тому просить задовольнити його вимоги.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити, крім того, просив не надавати строк для примирення.

Відповідачка подала заяву аналогічного змісту.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що сторони 19 листопада 2011 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 132, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 097610, виданого виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 19 листопада 2011 року. Від спільного сумісного проживання мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-БВ № 180127, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 13 червня 2012 року).

Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сімї стало несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, з липня 2017 року проживають окремо, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній.

За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, внаслідок чого склались неприязні відносини, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 141 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56, 112, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 19 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 132, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 (до шлюбу Марушко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Шлюб вважати припиненим з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідачка: ОСОБА_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2018 року.

Суддя ______________