Справа № 367/4557/16-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/270/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко
Категорія 1 27.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Березовенко Р.В.,
суддів:Сержанюка А.С., Кашперської Т.Ц.,
з участю секретаряТопольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи Кабінету Міністрів України на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного підприємства Фірма «Базальт», третя особа: Відділ державної реєстрації виконкому Ірпінської міської ради, про визнання права власності на житло та зобов'язання вичинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у червні 2016 року звернувся до суду із даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та ПП «Фірма «Базальт» в особі директора ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №37/01 від 16.12.2013 року. Предметом Договору є майнові права на однокімнатну квартиру за умовним № 37, що розташована на 7-му поверсі об'єкта капітального будівництва, який знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 44,2 кв. м., житловою площею - 18,7 кв. м.

Вартість майнових прав на об'єкт інвестування за 1 кв.м. згідно п.13 Договору складала 6 868,67 грн. з врахуванням ПДВ. Згідно п. 14 Договору загальна вартість майнових прав складала 303 595,00 грн.

13.11.2013 рішенням № 169 Виконавчий комітет Гостомельської селищної ради Київської області присвоїв адресний номер житловому будинку загальною площею 4 658,72 кв. м, розташованому на земельній ділянці в АДРЕСА_2

19.12.2013 року Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю зареєструвала декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, а саме житлового будинку в АДРЕСА_2

Рішенням сесії Гостомельської селищної ради Київської області № 1056-55-V1 від 11.06.2015 року «Про перейменування вулиць та провулків у селищі Гостомель» вул. Леніна була перейменована на вул. Свято-Покровська.

Позивач вказує, що у строк до 16.06.2015 ним було сплачено 100% вартості майнових прав з переплатою у загальному підрахунку в сумі 310 994, 80 грн.

На виконання умов Договору 23.03.2016 між позивачем та відповідачем було укладено акт N37/03 про прийом - передачу майнових прав на квартиру № АДРЕСА_2. Однак, в порушення, Договору укладеного між сторонами відповідач не надав позивачу всі документи необхідні для реєстрації права власності, а саме: посвідчену копію акту введення в експлуатацію об'єкту капітального будівництва, чим створює перешкоди у державній реєстрації позивачем права власності на набуте нерухоме майно.

Позивач просив визнати за ним право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 44,2 кв. м., житловою площею - 18, 7 кв. м., та є невід'ємною частиною даного будинку;

зобов'язати Приватне підприємство Фірма «Базальт» усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 реєстрації свого права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,2 кв. м., житловою площею - 18, 7 кв. м. шляхом передачі ОСОБА_5 копії акту введення в експлуатацію Об'єкта капітального будівництва АДРЕСА_2

зобов'язати Реєстраційну службу Ірпінського міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,2 кв. м., житловою площею - 18, 7 кв. м.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 44,2 кв. м., житловою площею - 18, 7 кв. м., та є невідємною частиною даного будинку.

Зобов'язано Приватне підприємство Фірма «Базальт» усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 реєстрації свого права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,2 кв. м., житловою площею - 18, 7 кв. м. шляхом передачі ОСОБА_5 копії акту введення в експлуатацію Об'єкта капітального будівництва АДРЕСА_2

Зобов'язано Відділ державної реєстрації виконкому Ірпінської міської ради зареєструвати за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,2 кв. м., житловою площею - 18, 7 кв. м.

Не погодившись із вказаним судовим Державна іпотечна установа Кабінету Міністрів України подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт - особа яка не була залучена до участі у справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині: - визнання права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,2 кв. м., житловою площею - 18, 7 кв. м., яка є невід'ємною частиною даного будинку та покладення обов'язку на відділ державної реєстрації виконкому Ірпінської міської ради зареєструвати за ОСОБА_5 право власності на вказане нерухоме майно. В цій частині просить ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 в задоволенні цих вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Державна іпотечна установа зазначає, що 24 травня 2013 року між нею та ПП "Фірма Базальт" було укладено договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно, зокрема, незавершений будівництвом житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_2, складовою частиною предмету іпотеки є також майнові права на спірну квартиру.

У зв'язку з невиконанням боржником основного зобов'язання Державною іпотечною установою розпочато стягнення на предмет іпотеки в порядку господарського судочинства; позивач не повідомив суду про право Державної іпотечної установи на квартиру, право власності на яку просив визнати за собою.

При цьому апелянт зазначає, що судовим рішенням порушено право Державної іпотечної установи, як іпотекодержателя майнових прав на нерухоме майно, звернення стягнення на яке відбувається в судовому порядку.

Посилається на порушення норм матеріального права, а саме, ст.ст. 16, 392, 331 ЦК України. Вважає, що у позивача права щодо захисту його права власності не існує, тому судовому захисту не підлягає, що підтверджується правовою позицією ВСУ в Постанові від 02.12.2015 у справі № 6-1502цс15.

Також Державна іпотечна установа просила в порядку повороту виконання рішення скасувати рішення державного реєстратора Савченко А.О., виконавчий комітет Ірпінської міської ради, Київська область про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34516686 від 29 березня 2017 року;

зобов'язати відділ державної реєстрації виконавчого комітету Ірпінської міської ради (, вул.Т.Шевченка,2а у м.Ірпінь Київська область, 08200) внести запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2 за номером запису про право власності: 19701910.

Позивач ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу вказував на те, що він має право на звернення з позовом до суду для захисту свого права, оскільки ПП «Фірма «Базальт» порушує його право на оформлення права власності на спірну квартиру, так як не видає йому всі необхідні для реєстрації документи. Також, вважає незаконною і безпідставною вимогою апелянта щодо повороту виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.12.2013 між ОСОБА_9 та ПП «Фірма «Базальт» в особі директора ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №37/01.

Предметом договору є майнові права на однокімнатну квартиру за умовним № 37, що розташована на 7-му поверсі Об'єкта капітального будівництва, який знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 44,2 кв. м., житловою площею - 18,7 кв. м.

Вартість майнових прав на об'єкт інвестування за 1 кв.м. згідно п.13 Договору складає 6 868,67 грн. з врахуванням ПДВ. Згідно п. 14 Договору загальна вартість майнових прав складає 303 595,00 грн. (а.с. 8-14).

13.11.2013 рішенням № 169 Виконавчий комітет Гостомельської селищної ради Київської області присвоїв адресний номер житловому будинку загальною площею 4 658,72 кв. м, розташованого на земельній ділянці в АДРЕСА_2

19.12.2013 Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю зареєструвала декларацію про готовність обєкта до експлуатації, саме житлового будинку в АДРЕСА_2

Рішенням сесії Гостомельської селищної ради Київської області № 1056-55-V1 від 11.06.2015 року «Про перейменування вулиць та провулків у АДРЕСА_2 (а.с. 23).

Крім того, ОСОБА_5 було сплачено 100% вартості майнових прав за Договором № 37/01 від 16.12.2013 з переплатою у загальному підрахунку в сумі 310 994, 80 грн., що підтверджується довідкою виданою ПП «Фірма «Базальт» 23.03.2016 (а.с. 21).

Згідно п. 5 Договору майнові права на Об'єкт інвестування передаються покупцю шляхом підписання акту, який підписується сторонами не пізніше 30 робочих днів з дати здійснення покупцем 100% оплати вартості майнових прав.

23.03.2016 між ОСОБА_5 та ПП «Фірма «Базальт» було укладено акт N37/03 про прийом - передачу майнових прав на квартиру № АДРЕСА_2 (а.с. 20).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Оцінюючи підстави Державної іпотечної установи на звернення з апеляційною скаргою та перевіряючи, чи вирішувались судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та обов'язки заявника, колегія суддів враховує, що 24 травня 2013 року між Державною іпотечною установою та ПП "Фірма "Базальт" укладено договір іпотеки майнових прав на нерухоме майно № 26/3.1-3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гумаль І.М., а 24 травня 2013 року запис про реєстрацію договору іпотеки майнових прав внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є майнові права іпотекодавця на нерухоме майно - складову та невід'ємну частину об'єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва житлового будинку (1-ої секції житлового будинку з вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 яка виражена у вигляді квартир та нежитлових приміщень.

Згідно п. 3.4.2 договору іпотеки іпотекодавець зобов'язується не відчужувати майнові права в будь-який спосіб та не обтяжувати їх зобов'язаннями на користь третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди іпотекодержателя.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 508314 предметом іпотеки є майнові права на нерухоме майно - складову та невід'ємну частину об'єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва житлового будинку (1-ї секції житлового будинку з вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями), який розташований за адресою: АДРЕСА_2, яка виражена у вигляді квартир та нежитлових приміщень, а саме квартири № 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 13, 14, 17, 18, 19, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 37, 38, 40, 41, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58; нежитлові приміщення: офісні приміщення загальною площею 155,32 кв.м.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26 січня 2015 року у справі № 910/26386/14 задоволено позов Державної іпотечної установи до ПАТ "Банк "Камбіо" про стягнення 11 284 672,98 грн.

Таким чином, враховуючи, що визнання судовим рішенням права власності за позивачем на квартиру, майнові права на яку входять у склад предмету іпотеки, впливає на майнові права іпотекодержателя Державної іпотечної установи, остання, на думку колегії суддів, має право оскаржувати таке рішення в апеляційному порядку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання права власності на житло, суд першої інстанції виходив із того, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу № 37/01 від 16 грудня 2013 року належним чином та в повному обсязі, а відповідач в порушення умов п. 11 договору від 16 грудня 2013 року до теперішнього часу не надав посвідчену копію акту про введення в експлуатацію об'єкту капітального будівництва, що створює перешкоди у державній реєстрації позивачем права власності на набуте нерухоме майно.

Із даними висновками колегія суддів, в повній мірі, не може погодитися, виходячи із наступного.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України визначає загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Даними нормами права визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об'єкт інвестування після прийняття такого об'єкта до експлуатації.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що 16 грудня 2013 року між ОСОБА_5 та ПП "Фірма "Базальт" було укладено договір купівлі-продажу майнових прав.

У пункті 5 вказаного договору зазначено, що майнові права на об'єкт нерухомості за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту. Акт підписується сторонами не пізніше 30 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем 100 % вартості майнових прав, введення об'єкту капітального будівництва в експлуатацію та здійснення розрахунків.

З матеріалів справи вбачається, що після повної сплати вартості майнових прав між позивачем та ПП "Фірма "Базальт" було підписано акт прийому-передачі майнових прав на квартиру АДРЕСА_1.

У п. 36 договору передбачено обов'язок покупця протягом 30-ти календарних днів з дати підписання сторонами акту оформити правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомості на себе в установленому діючим законодавством України порядку.

У позовній заяві позивач зазначає, що ПП "Фірма "Базальт" не надає йому всі необхідні документи, чим перешкоджає у державній реєстрації права власності. У зв'язку з цим, позивач просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом передачі йому копії Акту введення в експлуатацію об'єкта капітального будівництва.

Відповідач визнав в цій частині позовні вимоги. Оскільки визнання позову в цій частині не суперечить вимогам закону та не порушує права інших осіб, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вказану позовну вимогу.

Натомість, виконання зазначеної вимоги відповідачем, проти якої він не заперечує, фактично усуває будь-які перешкоди, про які вказував позивач, на шляху реєстрації права власності на вказану квартиру.

Однак, суд першої інстанції, задовольняючи позовну вимогу про визнання за позивачем права власності не звернув уваги, що в установленому законом порядку останній не набув права власності, а отже і визнано зазначене право в судовому порядку бути не може.

Задовольняючи позов вимоги в частині зобов'язання Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції зареєструвати право власності за позивачем на квартиру, судом першої інстанції проігноровано той факт, що реєстраційна служба є третьою особою по справі і права позивача жодним чином не порушувала. Питання щодо реєстрації за позивачем права власності на нерухоме майно не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підставу вважати про існування спору про право.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності на нерухоме майно та зобов'язання реєстратора зареєструвати право власності ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В частині зобов'язання відповідача ПП "Фірма "Базальт" усунути перешкоди шляхом передачі ОСОБА_5 копії акту введення в експлуатацію об'єкта капітального будівництва рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного перегляду.

Вирішуючи питання за заявою Державної іпотечної установи про поворот виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2016 року в частині визнання права власності на нерухоме майно, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 109 державним реєстратором 24 березня 2017 року проведено державну реєстрацію квартири АДРЕСА_2, м. Ірпінь за ОСОБА_9(а. с.61).

Таким чином, при виконанні рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2016 року грошові кошти не стягувались і майно вилучено не було, а тому поворот виконання рішення у вигляді скасування рішення державного реєстратора і внесення запису про скасування державної реєстрації права власності на майно не відповідає вимогам ст. 444 ЦПК України і до рішення, що оскаржується, застосований бути не може, а відповідно заява задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі рішення суду про скасування рішення суду, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об'єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

Отже, Державна іпотечна установа не позбавлена можливості звернутися в порядку ч. 3 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для відновлення своїх прав.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом, у зв»язку з переглядом справи апеляційним судом, було понесено судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 633,58 грн.(а.с.60,144), які відповідно підлягають до стягнення з позивача на користь апелянта.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи Кабінету Міністрів України задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 жовтня 2016 року в частині визнання права власності та зобов'язання реєстрації права власності скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на житло та зобов'язання реєстрації права власності.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Державної іпотечної установи Кабінету Міністрів України судовий збір в розмірі чотири тисячі шістьсот тридцять три грн. 58 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: А.С. Сержанюк

Т.Ц. Кашперська