Провадження № 2-н/638/1932/18
УХВАЛА

15 листопада 2018 року

15.11.2018 Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Шестак О. І., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Харківобленерго» про видачу судового наказу щодо вимог про стягнення з боржника ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги за спожиту електроенергію,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Харківобленерго» 28.09.2018 року звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо вимог про стягнення суми заборгованості за надані послуги за спожиту електроенергіюз боржника ОСОБА_1, яка згідно заяви про видачу судового наказу зареєстрована за адресою: 61204, м. Харків, пр-т. ПеремогиАДРЕСА_1.

Суд, на виконання вимог частини 5 статті 165 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 07.11.2018 року, фізична особа-боржник ОСОБА_1 знята з реєстрації за вказаною адресою 21.11.2014 року у звязку зі смертю.

Частиною 1, 4 статті 25 Цивільного кодексу України визначено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність припиняється у момент її смерті.

Відповідно до вимог ст.ст.46, 47 ЦПК України позов (а відповідно і заява про видачу судового наказу) може бути пред'явлено лише до особи, яка володіє цивільною та цивільно-процесуальною правоздатністю і дієздатністю.

З огляду на це, звернення з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з уже померлої особи є неможливим.

Враховуючи те, що сторонами у цивільному процесі є заявник і боржник, звернення з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу з померлої особи виключає можливість видачі судового наказу у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства з додержанням процесуальної форми, встановленої ЦПК України.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Згідно до пункту 6 частини 1статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких предявлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно частини 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до частини 2статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 165 цього кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи наведене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за данною заявою.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст.165 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу щодо вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Харківобленерго» заборгованості за надані послуги за спожиту електроенергію - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: