Справа № 523/2410/18
Провадження №2/523/2475/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення права користування житлом та зобовязання не перешкоджати в користуванні, володінні та розпорядженні майном,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, права користування квартирою №273 в будинку №127 по вулиці Палія Семена (колишня назва Дніпропетровська дорога) у м.Одесі, а також зобов'язати відповідачів не перешкоджати товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою №273 в будинку №127 по вулиці Палія Семена (колишня назва Дніпропетровська дорога) у м. Одесі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування від 23 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, належала квартира №273 в будинку №127 по Дніпропетровській дорозі (нині вулиця ОСОБА_7) у м. Одесі, де разом з ним проживали та були зареєстровані його члени сім'ї: дружина ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4 та дочка дружини від першого шлюбу ОСОБА_5. 15 грудня 2006 року, відповідач ОСОБА_2 уклав споживчий кредитний договір з акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» на суму 61000 доларів США та в забезпечення виконання кредитного договору уклав з банком договір іпотеки, передавши банку, як іпотекодержателю, належну йому квартиру.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» і позивачем ТОВ «Кей-Колект», був укладений договір факторингу про відступлення прав вимоги за вказаним вище договором іпотеки. Оскільки відповідач ОСОБА_2 порушив свої кредитні зобов'язання за кредитним договором, на підставі договору факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект» від 12 грудня 2011 року, після сплати позивачем боргу відповідача ОСОБА_2 та письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання від 28 листопада 2016 року, яке було направлено відповідачу, право власності на іпотечну квартиру перейшло до ТОВ «Кей-Колект», про що здійснено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номері 101 від 30 червня 2017 року.

Відповідач ОСОБА_2, 07 вересня 2017 року на адресу ТОВ «Кей-Колект» подав нотаріально посвідчену заяву про повне визнання права власності позивача на вказану вище квартиру і у зв'язку з цим про відсутність у нього будь-яких претензій майнового та немайнового характеру до позивача.

У вересні 2017 року відповідачі виїхали з квартири, забравши усі належні їм речі. Однак, відповідачі залишилися зареєстрованими по квартирі до теперішнього часу, чим порушують передбачені законодавством права позивача як власника у володінні, користуванні і розпорядженні належним майном.

Так, протягом останніх чотирьох місяців позивачу доводиться оплачувати комунальні послуги по квартирі із розрахунку кількості осіб, які зареєстровані на жилій площі квартири. Із-за реєстрації відповідачів у квартирі, позивач не може в повній мірі використати своє право власності по розпорядженню належним йому майном.

Будучи новим власником квартири, ТОВ «Кей-Колект» ніякі угоди з відповідачами щодо користування та володіння вказаною квартирою в порядку, передбаченому законом, не укладало.

В добровільному порядку вимоги позивача про зняття з реєстрації по квартирі відповідачі не виконали і їх місце знаходження на теперішній час не відоме.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в позові є клопотання про розгляд справи в його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, викликалися належним чином, поштові повідомлення повернулися з зазначенням, що особи не проживають за зареєстрованою адресою. В силу вимог ч.7 ст.128 та ч.10 ст.130 ЦПК України та неповідомлення відповідачами адреси фактичного місцезнаходження, суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності відповідачів.

Представник третьої особи - Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

З письмової згоди представника позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи в сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору дарування від 23 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, належала квартира №273 в будинку №127 по Дніпропетровській дорозі (нині вулиця ОСОБА_7) у м.Одесі, де разом з ним проживали та є зареєстрованими члени сім'ї: дружина ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4 та дочка дружини від першого шлюбу ОСОБА_5, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно під реєстраційним номером 1283901 від 28 листопада 2005 року та довідкою №10 виданої житлово-будівельним кооперативом «Іллічівський-34» від 14 лютого 2018 року.

15 грудня 2006 року відповідач ОСОБА_2 уклав споживчий кредитний договір з акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» на суму 61000 доларів США та в забезпечення виконання кредитного договору, уклав з банком договір іпотеки, передавши банку, як іпотекодержателю, належну йому квартиру №273 в будинку №127 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі, загальною площею 87,0 кв.м., жилою площею 51,4 кв.м.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» і позивачем ТОВ «Кей-Колект», був укладений договір факторингу про відступлення прав вимоги за вказаним вище договором іпотеки. Оскільки відповідач ОСОБА_2 порушив кредитні зобов'язання за кредитним договором, на підставі договору факторингу укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект» від 12 грудня 2011 року, після сплати позивачем боргу відповідача ОСОБА_2 та письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання від 28 листопада 2016 року, яке було направлено відповідачу, право власності на іпотечну квартиру перейшло до ТОВ «Кей-Колект» з часткою 100%, про що вчинено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 101 від 30 червня 2017 року.

Відповідач ОСОБА_2, 07 вересня 2017 року на адресу ТОВ «Кей-Колект» подав нотаріально посвідчену заяву про повне визнання права власності позивача на раніше належну йому квартиру і у зв'язку з цим про відсутність у нього будь-яких претензій майнового та немайнового характеру до позивача.

У вересні 2017 року відповідачі виїхали з квартири, забравши усі належні їм речі, однак з реєстраційного обліку в квартирі не знялися.

Із-за реєстрації відповідачів по квартирі позивач не може в повній мірі використати своє право власності по розпорядженню належним йому майном, протягом останніх чотирьох місяців позивачу доводиться оплачувати комунальні послуги по квартирі із розрахунку кількості осіб, які зареєстровані на жилій площі квартири.

Як повідомив позивач, будучи новим власником квартири АДРЕСА_1, ТОВ «Кей-Колект» ніякі угоди з відповідачами щодо користування та володіння вказаною квартирою в порядку, передбаченому законом, не укладало. В добровільному порядку вимоги позивача про зняття з реєстрації поквартирі, відповідачі не виконали, їх місце знаходження на теперішній час не відоме.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналізуючи вказані норми, слід дійти висновку, що право користування жилою площею в квартирі відповідача ОСОБА_2 та членів його сімї залежить від виникнення у власника житла (квартири) права власності на житло.

В звязку з чим суд вважає, що з припиненням права власності ОСОБА_2 на спірну квартиру, відповідач у справі втратив право користування нею, виникнення та припинення якого є похідним від обсягу права власності особи.

Таким чином, враховуючи зазначені вище норми, з урахуванням припинення у ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру, суд вважає, що з припиненням права власності одночасно припиняється і право користування квартирою попереднього власника і його членів сімї, як складова частина змісту права власності та похідне від неї право користування членів сімї.

Наявність незаконної реєстрації відповідачів в квартирі, яка належить на даний час на праві власності позивачу, призводе до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів, а як наслідок, до порушення охоронюваних законом прав та інтересів.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 273,280-282,284, 354-355, пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «КейКолект» задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, права користування квартирою №273 в будинку №127 по вулиці Палія Семена (колишня назва Дніпропетровська дорога) у м. Одесі.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, не перешкоджати товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою №273 в будинку №127 по вулиці Палія Семена (колишня назва Дніпропетровська дорога) у м. Одесі.

Стягнути з ОСОБА_2, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його складення та підписання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачами в апеляційному порядку.

Суддя: