Справа № 364/1234/17 Головуючий у І інстанції Макаренко Л. А.
Провадження № 22-ц/780/701/18 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 58 27.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Сержанюка А.С., Мельника Я.С.,
з участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Сквирського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Київської області на рішення Володарського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року у справі за позовом Сквирського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Київської області до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь кошти у сумі 4 456,00 грн., як безпідставно отримані грошові кошти.

На обґрунтування такої вимоги у позовній заяві зазначав, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 р. в адміністративній справі № 810/1530/17 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_5, поновлено її на посаді головного спеціаліста Володарського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Сквирського ОУ ПФУ Київської області, допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_5 на цій посаді, постанову суду звернено до негайного виконання в частині стягнення зі Сквирського ОУ ПФУ Київської області на користь ОСОБА_5 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 4 456,00 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів. Дана постанова суду виконана, вказані кошти були виплачені.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 р. у згаданій адміністративній справі скасовано постанову суду першої інстанції. Тому позивач вважає, що кошти в розмірі 4 456,00 грн., отримані ОСОБА_5 за постановою Київського окружного адміністративного суду підлягають поверненню Сквирському ОУ ПФУ Київської області, як безпідставно отримані згідно зі статтею 1212 ЦК України.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року у задоволенні позову Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_5 безпідставно отримані кошти в розмірі 4 456,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що безпідставно отримані кошти в розмірі 4 456,00 грн. ОСОБА_5 не відносяться до заробітної плати і платежів, що не підлягають поверненню відповідно до п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України.

В свою чергу, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення без змін, відхилити апеляційну скаргу, оскільки безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплати встановлених абзацом 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності розрахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню, що зазначено в постанові Пленуму ВСУ від 22.01.2014 року (справа № 6-151 цс13). Отже, перерахована середня заробітна плата за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 4456,00 грн. є тією виплатою, що поверненню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідач працювала на посаді головного спеціаліста Володарського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Сквирського ОУ ПФУ Київської області.

Наказом Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області від 30.03.2017 р. № 11-ос «Про звільнення працівників» її було звільнено з посади. Цей наказ постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 р. в адміністративній справі № 810/1530/17 визнано протиправним та скасовано, поновлено ОСОБА_5 на посаді головного спеціаліста Володарського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Сквирського ОУ ПФУ Київської області з 31.03.2017 р., стягнуто зі Сквирського ОУ ПФУ Київської області на користь ОСОБА_5 суму заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 11 808,40 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів, допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді, постанову суду звернено до негайного виконання в частині стягнення зі Сквирського ОУ ПФУ Київської області на користь ОСОБА_5 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 4 456,00 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів (а.с. 3-11).

На виконання зазначеної постанови суду позивачем перераховано ОСОБА_5 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 4 456,00 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів (а.с. 19) згідно з відповідним виконавчим листом суду (а.с. 12) та наказом Сквирського ОУ ПФУ Київської області від 21.06.2017 р. № 22-О «Про поновлення на посаді ОСОБА_5.» (а.с. 17).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 р. в справі № 810/1530/17 скасовано згадану постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 р. та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у повному обсязі, постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту її проголошення (а.с. 13-16).

На виконання цієї постанови суду наказом Сквирського ОУ ПФУ Київської області від 11.08.2017 р. № 39-О «Про звільнення з посади ОСОБА_5.» відповідача звільнено з посади головного спеціаліста Володарського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій, датою звільнення є 30.03.2017 р. (а.с. 18).

ОСОБА_5 31.08.2017 р. було подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 р. в справі № 810/1530/17, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.09.2017 р. відкрито касаційне провадження за цією скаргою. Проте, як вбачається з наданих відповідачем суду документів, клопотань про зупинення виконання оскарженої постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 р. нею перед судом касаційної інстанції не порушувалося, відтак ця постанова є такою, що набрала законної сили.

Місцевий суд не вбачав підстав для зупинення провадження в даній цивільній справі за позовом Сквирського ОУ ПФУ Київської області до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, а тому клопотання відповідача про зупинення провадження не було задоволено.

Відповідно до загального правила частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом з тим, згідно з пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, законом встановлено два виключення з наведеного правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Як вбачається з пояснень представника позивача, виплата відповідачеві проведена правильно на підставі рішення адміністративного суду та не містить рахункових помилок, про факти наявності недобросовісності отримання цих коштів відповідачем їй також не відомо, ці питання не порушувалися в адміністративних судах.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 1215 ЦК України, і зважаючи на встановленні обставини, згідно з якими виплата Сквирським ОУ ПФУ Київської області відповідачеві проведена добровільно на підставі відповідного рішення суду, за відсутності рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності з боку набувача (відповідача), колегія суддів вважає, що судом першої інстанції до даних правовідносин вірно застосовано положення статті 1215 ЦК України, за якими кошти, які позивач просив стягнути з відповідача, поверненню не підлягають.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 22.01.2014 р. у справі № 6-151цс13 та від 02.07.2014 р. у справі № 6-91цс14, що мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права (частина перша статті 3607 ЦПК України). Така сама позиція викладена і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 12.10.2016 р. у справі № 496/5456/15-ц, де позивачем порушувалося питання про повернення коштів, сплачених на підставі судового рішення про поновлення на посаді, яке згодом було скасовано.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спірні кошти було виплачено відповідачу на підставі судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 р. в адміністративній справі № 810/1530/17, яким було задоволено позовні вимоги ОСОБА_5, і яке вподальшому було скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2017 р.

Частиною 1 статті 380 КАСУ передбачено, що суд апеляційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно ч.7 ст. 380 КАСУ, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішено згідно з частиною 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, позивачем невірно було обрано спосіб захисту свого порушеного права, оскільки питання щодо повороту виконання рішення суду ним не вирішувалося.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі, оскільки вони жодним чином не спростовують висновки суду, викладені в рішенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сквирського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Київської області залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: А.С. Сержанюк

Я.С. Мельник