Справа № 171/2011/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

28 лютого 2018 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Чумак Т.А. за участю секретаря Жандарук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя,

встановив:

В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з»явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач звернулася з даним позовом до суду 03.09.2015 року, 17.10 2017 року позовні вимоги позивачем були уточнені.

У судовому засіданні, що відбулося 21.12.2017 року, судом оголошено перерву в звязку з неявкою відповідача до 10 години 29 січня 2018 року, про що у відповідності до положень ч.6 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлено представника позивача ОСОБА_3, що підтверджується долученою до справи розпискою (а.с.192).

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі, тобто вважається, що позивач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи за її позовом 29.01.2018 року о 10 год. Крім того, про дату та час судового розгляду судом позивач ОСОБА_1 також повідомлена шляхом направлення їй судової повістки у вигляді смс-повідомлення на номер мобільного звязку, що вказаний в уточненій позовній заяві. Згідно довідки про доставку смс-повідомлення ОСОБА_1 отримала повідомлення 21.12.2017 року о 16-40 год. (а.с.194).

29.01.2018 року в судове засідання позивач та її представник ОСОБА_3 не зявилися, причину неявки суду не повідомили, заяв про неможливість прибути до суду для участі у розгляді справи або про розгляд справи без їх участі до суду не надали, в звязку з чим у справі оголошено перерву до 09-30 год. 13 лютого 2018 року.

13.02.2018 року в судове засідання позивач та її представник ОСОБА_3 не зявилися, причину неявки суду не повідомили, заяв про неможливість прибути до суду для участі у розгляді справи або про розгляд справи без їх участі до суду не надали, в звязку з чим у справі оголошено перерву до 10 год. 28 лютого 2018 року. Про дату та час судового розгляду судом позивач ОСОБА_1 повідомлена шляхом направлення останній судової повістки у вигляді смс-повідомлення на номер мобільного звязку, що вказаний позивачем в уточненій позовній заяві. Згідно довідки про доставку смс-повідомлення ОСОБА_1 отримала повідомлення 29.01.2018 року о 12-17 год. (а.с.205). Судова повістка, направлена за місцем проживання позивача ОСОБА_1 01.02.2018 року, повернута на адресу суду з відміткою про те, що позивач за вказаною адресою не проживає (а.с.214-216), що у відповідності до положень ст.131 ЦПК України являється належним повідомленням, оскільки позивач не повідомила суд про зміну місця проживання.

28.02.2018 року в судове засідання позивач та її представник ОСОБА_3 не зявилися, причину неявки суду не повідомили, заяв про неможливість прибути до суду для участі у розгляді справи або про розгляд справи без їх участі до суду не надали. Про дату та час розгляду справи позивач ОСОБА_1 та її представник повідомлені належним чином шляхом направлення судової повістки у вигляді смс-повідомлення на номер мобільного звязку, що вказаний позивачем в уточненій позовній заяві, та вказаний представником ОСОБА_3 в заяві, що долучена до справи. Згідно довідок про доставку смс-повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали повідомлення 13.02.2018 року о 14-23 год. (а.с.212- 213). Крім того, у відповідності до положень ч.9 ст.128 ЦПК України 14.02.2018 року позивач ОСОБА_1 повідомлена про дату та час розгляду справи 28.02.2018 року о 10 год. телефонограмою, що підтверджується Записом в Журналі обліку вихідних телефонограм Апостолівського районного суду Дніпропетровської області (а.с.217). Телефонограмою від 13.02.2018 року про дату та час розгляду справи 28.02.2018 року повідомлений представник позивача ОСОБА_3, що у відповідності до положень ч.9 ст.128 ЦПК України є належним та своєчасним повідомленням учасника справи (а.с.210).

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із статтею 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п.1 ст.6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», п.п.52, 53, 57, рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.п.40, 41, 42).

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

В силу частини 3 статті 131 ЦПК України суд визнає, що позивач та її представник повторно не з'явилися до суду без поважних причин, при цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду.

Аналогічного правового висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 31 серпня 2015 року у справі № 6-24063ск15.

Враховуючи викладене, за відсутності визначеного процесуальним законом обовязку суду вчергове відкладати судовий розгляд у справі, оскільки справа не може бути розглянута за відсутності позивача або її представника, а вони вдруге за викликом суду не зявилися, повідомлялися про розгляд справи, від них не надходило заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу та поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4