Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/866/17
Провадження № 2/670/32/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Віньковецької районної державної адміністрації, відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -- Петрашівська сільська рада Віньковецького району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому із врахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати за ним право на земельну частку (пай) по бувшому Колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба народів» с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області.

В обґрунтування позову вказував, що за станом на 02.10.1995 року, коли Колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба народів» с. Петрашівка був виданий державний акт на право колективної власності ХМ № 005, він був членом цього господарства та внесений до списку, що додавався до державного акту, за № 618. Про цей факт він дізнався 04.09.2017 року, коли звернувся до відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, та водночас йому повідомили, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по бувшому КСП «Дружба народів» с. Петрашівка на території Петрашівської сільської ради він не включений.

02.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Віньковецької районної державної адміністрації по питанню отримання сертифіката на земельну частку (пай), на що отримав відповідь, що з 01.01.2013 року сертифікати на право на земельну частку (пай) не видаються.

А тому, покликаючись на п. 2, п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», з метою захисту свого права він змушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 08.11.2017 року у справі відкрито провадження.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

У судове засідання 28.02.2018 року учасники справи, будучи належним чином повідомленими, не зявились.

Представник позивача ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, у якій справу просила розглянути за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача, Віньковецької районної державної адміністрації, будучи повідомленим належним чином про день, час та місце судового засідання, в суд не з`явився, причини неявки не повідомив, свою позицію по суті позову не висловив.

Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, який був залучений до участі у справі ухвалою суду від 23.01.2018 року, за довіреністю ОСОБА_3 надала до суду відзив, в якому просила у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, оскільки відсутні відомості від місцевої ради щодо наявності вільної земельної ділянки на землях колишнього КСП «Дружба народів» та інформації щодо земель запасу, який повинен був бути створений під час передачі землі у колективну власність КСП «Дружба народів».

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова ОСОБА_4 надав до суду письмову заяву, в якій проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував, та просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 із 1988 року по 1995 рік працював у колгоспі «Дружба народів» (КСП «Дружба народів») с. Петрашівка та був його членом, що підтверджується копією протоколу № 2 зборів уповноважених колгоспу ім. Петровського с. Петрашівка від 05.03.1988 року про прийняття ОСОБА_1 в члени колгоспу, та архівною довідкою № 434 від 18.09.2017 року, виданою за даними відомостей нарахування та виплати заробітної плати по колгоспу «Дружба народів».

02.10.1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба народів» с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 005, та у списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) за № 618 значиться позивач ОСОБА_1.

Згідно листа Віньковецької районної державної адміністрації від 10.10.2017 року за № П/80-03/2017, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його заяви про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Дружба народів» на території Петрашівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, оскільки з 01.01.2013 року сертифікати на право на земельну частку (пай) у звязку із внесенням змін до Земельного Кодексу України не видаються, та рекомендовано звернутись за захистом свого права до суду.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Отже, за змістом цієї норми особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899 від 05.06.2003 р. встановлено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Відповідно до частини 2 вищевказаного Закону документом, що посвідчує право на земельну частку пай є також рішення суду.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Із п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», слідує, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 хоча і не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель КСП «Дружба народів», що розташована на території Петрашівської сільської ради, однак він включений у список Додатку № 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №005, виданого 02.10.2005 року, як особа, що має право на земельну частку (пай), що ніким не оспорено.

Отже, позивач набув право на земельну частку (пай) з 02.10.2005 року, тобто з дня видачі Державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, враховуючи, що через відсутність сертифіката на земельну частку (пай), позивач не в змозі реалізувати своє право на набуття землі, а у суді доведено правомірність набуття ним права на земельну частку (пай), позов належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» ст. 16, ст. 392 ЦК України, ст. 152 ЗК України, ст. ст. 10-13, ст. 17, ст. ст. 258-259, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) по бувшому Колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба народів» с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду виготовлено 05 березня 2018 року.

Суддя О.М.Волкова