АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

29 березня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Оніщук М.І., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року про відмову у виправленні описки в рішенні суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про поділ майна подружжя і визнання місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2016 позов ОСОБА_3 задоволено, зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя майно, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, мотоцикл НОМЕР_1, та автомобіль НОМЕР_2.

Виділено із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та мотоцикл НОМЕР_1.

Виділено із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, автомобіль НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію вартості спільного майна в сумі 11 946 доларів США, що еквівалентно 296 141,34 грн.

Визначено місце проживання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11.04.2016 скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2016 та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_4 задоволені частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 орієнтовною вартістю 140 000,00 доларів США; двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 орієнтовною вартістю 120 000,00 доларів США; мотоцикл «BMW» без бокового причепу, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_3, орієнтовною вартістю 18 200 доларів США та автомобіль «VolvoS60», 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_4, орієнтовною вартістю 26 254 доларів США, а разом на загальну суму 304 454 доларів США.

Виділено із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 орієнтовною вартістю 140 000,00 доларів США та автомобіль «VolvoS60», 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_4, орієнтовною вартістю 26 254 доларів США.

Виділено із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 орієнтовною вартістю 120 000,00 доларів США та мотоцикл «BMW» без бокового причепу, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_3, орієнтовною вартістю 18 200 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості частки спільного сумісного майна подружжя у розмірі 14 027 доларів США.

Визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю - ОСОБА_4

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2016 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3, скасовано рішення апеляційного суду м. Києва від 11.04.2016 та залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2016.

Постановою Верховного Суду України від 12.07.2017 частково задоволено заяву ОСОБА_4 - скасовано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2016, а справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду України від 06.09.2017 виправлено описку в резолютивній частині постанови Верховного Суду України від 12.07.2017, а саме викладено абзац 2 резолютивної частини постанови в такій редакції: «Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2016 скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини, справу у цій частині направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.11.2017 задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 - рішення апеляційного суду м. Києва від 11.04.2016 в частині вирішення позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини скасовано, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.01.2016 в цій частині залишено в силі.

08.02.2018 представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просила виправити в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва 25.01.2016 описку (арифметичну помилку), а саме зазначити, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто компенсацію вартості спільного сумісного майна у розмірі 5 973,00 доларів США, що станом на 25.01.2016 становить 148 070,67 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2018 у задоволені заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 оскаржив її в апеляційному порядку.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_3 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, клопотання про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи та клопотання про зупинення виконання рішення.

В обґрунтування заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що його заява була розглянута судом без повідомлення учасників справи і копію повної ухвали суду ним було одержано лише 12.03.2018.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції розглянув заяву про виправлення описки без повідомлення учасників справи.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 одержала копію оскаржуваної ухвали 12.03.2018, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_3 19.03.2018.

У відповідності до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 ст. 354 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Враховуючи вищеозначені норми процесуального закону та ту обставину, що апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання повного судового рішення, пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується поданого клопотання про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи, слід зазначити наступне.

Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Проте, частина 3 вказаної статті визначає, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Отже, з наведеного вбачається, що законодавець імперативно визначив, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про відмову у виправленні описки в рішенні суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Разом з цим, законодавець надав можливість розгляду таких апеляційних скарг з викликом учасників справи, однак визначив таку можливість як право, а не обов'язок суду.

Таким чином, з урахуванням обставин справи суд апеляційної інстанції не вбачає необхідності розгляду даної апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи, а отже апеляційна скарга підлягає розгляду за правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Стосовно заявленого клопотання про зупинення виконання рішення суду, необхідно зауважити наступне.

Частиною 4 ст. 359 ЦПК України визначено, що якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Однак, суд апеляційної інстанції не вбачає належних правових підстав для задоволення клопотання про зупинення виконання рішення суду, з огляду на те, що заявник, звертаючись до суду з таким клопотанням просить зупинити виконання рішення суду, в той час як законом передбачена можливість зупинення дії оскаржуваного рішення, а також рішення суду у даній справі набрало законної сили і заявником оскаржена лише ухвала про відмову у виправленні описки.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходить з того, що подана апеляційна скарга відповідає вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України і підстави для відмови у відкритті провадження у справі, визначені ст. 358 ЦПК України відсутні.

Про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 359 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 351-361 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року про відмову у виправленні описки в рішенні суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року про відмову у виправленні описки в рішенні суду.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року про відмову у виправленні описки в рішенні суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про поділ майна подружжя і визнання місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та поділ майна подружжя.

Копію даної ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати учасникам справи.

Відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі та докази його надсилання (надання) іншим учасника справи, з урахуванням вимог статті 360 ЦПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційного суду міста Києва протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали та апеляційної скарги.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення виконання рішення суду - відмовити.

Роз'яснити учасникам справи, що у відповідності до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук