Справа №560/228/18
У Х В А Л А

19 березня 2018 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Миляцька сільська рада Дубровицького району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою та просить встановити факт його постійного проживання із ОСОБА_2, яка померла 11.06.2017 року.

Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 3 ст.294 передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суддя повинен враховувати, що ці заяви повинні відповідати загальним правилам щодо змісту і форми заяви, встановленим статтям 175, 177 ЦПК України.

Дана заява подана без додержання вимог, встановлених ст.175 ЦПК України, а саме:

- не викладено обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини;

- заявник не надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Так, у заяві не викладені обставини та не вказані підстави, з яких у якості заінтересованої особи зазначена Миляцька сільська рада Дубровицького району Рівненської області, оскільки як вбачається зі змісту заяви метою встановлення зазначеного вище факту, є реалізація права на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, тобто не зазначено яких саме інтересів Миляцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області стосується встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

У даному випадку слід зважати на те, що зі змісту заяви вбачається, що у заявника є сестра ОСОБА_3, взаємовідносини якої із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть впливати на її права та обов'язки, оскільки наявна у додатках заява останньої, про відмову від прийняття спадщини оформлена поза межами строку для прийняття спадщини, а саме 05.02.2018 року, що суперечить вимогам ч.1 ст.1273 ЦК України.

Крім того, заявник не додає доказів про те, що в установлений законом строк з дня відкриття спадщини, з дня смерті спадкодавця, він звертався до нотаріуса для прийняття спадщини, або відмови від неї, чи звертався до суду з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини, у разі пропуску строку встановленого ч. 2 ст. 1270 ЦК України.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тобто, передумовою звернення в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

Однак, в документах, що додані до заяви відсутня інформація, яка б підтверджування факт відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

Законодавець у ч.5 ст.177 ЦПК України зобов'язує додати до позовної заяви всі наявні докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Отже, заява подана без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

У свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до заяви.

Ухвалою від 23 лютого 2018 року заявнику надано п'ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

Зазначена ухвала суду про залишення заяви без руху отримана заявником 14.03.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, у вказаний термін цих недоліків не усунуто.

Частиною 3 ст.185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.185, 352, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Миляцька сільська рада Дубровицького району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважати неподаною та разом з доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду: ОСОБА_4