Справа №539/2794/17
Провадження №2/539/101/2018
РІШЕННЯ

іменем України

21 лютого 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Карпенко Т.П.,

з участю : позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Зміївська районна державна адміністрація Харківської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позов тим, що від зареєстрованого з відповідачем 18.09.2014 року шлюбу вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 08.07.2016 року шлюб з ОСОБА_3 розірвано. Дитина проживає разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. ОСОБА_3 участі у вихованні дитини та догляді за дитиною не приймає, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. ОСОБА_3 вже два з половиною років не бачився з сином, дитина батька не знає. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 30.09.2015 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття, та стягнути аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.06.2015 року до досягнення трирічного віку сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Аліменти ОСОБА_3 сплачує неповністю, має заборгованість в розмірі 13395,19 грн. ОСОБА_3 25.01.2017 року склав заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_4 , яка посвідчена приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області. Вона вже зверталась до Лубенського міськрайонного суду з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, однак враховуючи заперечення ОСОБА_3 щодо цього та інтереси їх дитини залишила даний позов без розгляду. Але ОСОБА_3 з 29.03.2017 року по даний час з сином так і не зустрівся, не приїздив до нього, що свідчить про його самоусунення від виконання батьківських обовязків.

На підставі викладеного позивач прохає суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити.

ОСОБА_1 зазначила, що їх сину майже три роки, він батька не знає, відповідач бачив дитину лише два рази. За місяць до народження дитини він поїхав до батьків у м. Лубни. Після народження дитини разом не проживали. Про дату коли її виписують з пологового будинку повідомила ОСОБА_3 , забрали родичі, мав забрати ОСОБА_3 , однак цього не зробив. Вона жодних обмежень щодо спілкування з дитиною відповідачу не встановлювала. Відповідач ОСОБА_3 добровільно писав заяву, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 .

Представник позивача ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_3 приблизно рік, як виконує лише один обов`язок щодо свого сина, це часткова сплата аліментів. Участі у вихованні сина він не приймає взагалі ніякої. ОСОБА_1 позбавлена можливості вивезти сина без дозволу батька на лікування чи оздоровлення. Позивачка рік тому вже зверталась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, але залишила даний позов без розгляду, оскільки у ОСОБА_3 виникло бажання виховувати сина, однак із того часу він так і не бачився з дитиною жодного разу.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що після народження дитини разом із позивачкою не проживають. В червні 2015 року він закінчив навчання в м. Харкові і після цього ні разу дитину не бачив, з 2015 року сплачує аліменти. Він уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, а тому не мав змоги їздити до м. Харкова для спілкування з сином. Намагався зв`язатись з ОСОБА_1 , однак не може до неї додзвонитись. Останній раз бачив сина у червні 2015 року. Працював у Лубенському МВ УМВС в Полтавській області, а тому не було можливості приїздити до сина. Заяву про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав писав на прохання ОСОБА_1 , оскільки вона обіцяла відмовитись від аліментів. Він фактично проживає у м. Полтава у родичів. По службі неділя у нього є вихідним днем, однак він і в цей день не може виїхати до дитини, оскільки його не відпускають.

Також відповідачем ОСОБА_3 до суду надані заперечення на позовну заяву про позбавлення батьківських прав від 29.12.2017 року, згідно яких після укладення шлюбу між ним та позивачкою, остання відмовилась проживати разом у м. Лубни, він на той час працював в Лубенському МВ УМВС України в Полтавській області. 08.07.2016 року шлюб між ними розірвано, шлюбні відносини припинились ще з лютого 2015 року, тобто до народження дитини. Після народження сина він передав дружині придбані ним речі, а саме коляску, підгузки, одяг та інші необхідні при народженні дитини речі. В день виписки з пологового будинку він приїхав до м. Харкова, але його дружину ОСОБА_1 вже забрали її родичі. Заяву від 25.01.2017 року про його згоду на позбавлення його батьківських прав він не підтримує, оскільки вона була ним написана після повідомлення його дружини про те, що він не є батьком дитини. З відчаю він погодився написати дану заяву та вислав її поштою на адресу ОСОБА_1 . В даний час він перебуває на контрактній службі в Збройних Силах України, місце служби: с. Селещина, Полтавської області, що унеможливлює спілкування з дитиною. Борг по аліментах з`явився через те, що він деякий час не мав заробітку, хворів, потребував лікування, на даний час аліменти він поступово сплачує. Комісія з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації Харківської області склала висновок про позбавлення його батьківських прав без спілкування з ним, лише на підставі документів наданих позивачкою. Дитина на нього схожа, він її любить, має бажання приймати участь у вихованні сина.

Представник третьої особи Зміївської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився, при причини неявки неявки свого представника до суду третя особа суд не повідомляла.

Заслухавши сторони, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 являється рідним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 23.03.2015 року.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області №621/822/16-ц від 08 липня 2016 року шлюб укладений 18.09.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - розірвано.

З відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.06.2015 року до досягнення дитиною повноліття, також стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.06.2015 року до досягнення трирічного віку сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рішенням Зміївського районного суду Харківської області №621/1479/15-ц від 30.09.2015 року та відповідними виконавчими листами.

Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї (зареєстрованих) входять: ОСОБА_4 , 2015 р.н. син; ОСОБА_5 , 1976 р.н. мати; ОСОБА_6 , 2003 р.н. брат, згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №1502 від 15.08.2016 року, довідкою про реєстрацію місця проживання/перебування особи ОСОБА_4 №37/493 від 08.04.2015 року.

Відповідно акту обстеження від 10.09.2015 року проведено перевірку за місцем проживання ОСОБА_1 , 1994 р.н., яка проживає в АДРЕСА_1 , в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 проживає за вищевказаною адресою з сином ОСОБА_4 , 2015 р.н.. Мати вихованням сина займається особисто, дитина утримується на належному рівні, забезпечена засобами гігієни, продуктами харчування, іграшками та меблями.

ОСОБА_4 , 2015 р.н. Слобожанський дошкільний навчальний заклад №4 відвідує з травня 2016 року. Євгенія до закладу приводить та забирає його мати ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_5 , які виконують всі вимоги дошкільного закладу в організації режиму, дотримання санітарно-гігієнічних норм та правил. Дитина активна, легко йде на контакт. Розвиток дитини відповідає віковим вимогам. Батько ОСОБА_3 в дошкільний заклад на з`являється, зв`язку з вихователями групи не підтримує. Оплата за утримання в дошкільному закладі Євгенія проводиться в повному обсязі та своєчасно матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідками Слобожанського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №4 від 01.02.2017 року та від 10.10.2017 року.

Відповідно звіту про здійснені відрахування та виплати військової частини НОМЕР_2 по виконавчому листу №621/1479/15-ц виданому 08.10.2015 року ОСОБА_3 за період з 24.11.2016 року по 01.02.2017 року має заборгованість по сплаті аліментів станом на 21.11.2016 року в розмірі 13 395,19 грн..

Сума боргу відповідача ОСОБА_3 по аліментах по виконавчому листу №621/1479/15-ц виданому 08.10.2015 року за період з 24.12.2016 року по 31.12.2017 року становить 6879,89 грн., згідно звіту про здійснені відрахування та виплати військової частини НОМЕР_2 від 31.01.20108 року.

ОСОБА_3 28 січня 2016 року уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, який є строковим та укладений на термін дії особливого періоду (але не менше одного місяця) до оголошення демобілізації. Даний факт підтверджується також військовим квитком серії НОМЕР_3 від 12.01.2016 року.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що вона вихователь дитячого садочка №4, який відвідує син позивачки ОСОБА_4 . Відповідача ОСОБА_3 знає. У дитячому садочку батька ніколи не бачила, бажання зустрітись з дитиною він не виявляв. Хлопчик свого тата не знає. З позивачем у неї дружні відносини, вона часто буває в сім`ї позивачки вдома, батька ОСОБА_3 там ніколи не бачила, вихованням дитини займається матір ОСОБА_1 .

Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В запереченнях на позовну заяву ОСОБА_3 зазначив, що заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав щодо сина ОСОБА_4 , 2015 р.н., він склав після того, як позивач ОСОБА_1 повідомила його, що батьком дитини є інша особа. Однак, в судовому засіданні 21.02.2018 року відповідач повідомив, що написав дану заяву щоб не сплачувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 .

Те, що відповідач ОСОБА_3 з червня 2015 року жодного разу не бачив сина, бо працював спочатку в Лубенському МВ, а на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України, в судовому засіданні визнали, як позивач так і відповідач.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Зміївської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 №01-32/298 від 01.02.2017 року, комісія з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суду не надано відповідачем ОСОБА_3 жодних доказів того, що позивач ОСОБА_1 чинила йому перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_3 майже 3 роки не бачив сина, доказів на підтвердження того, що він не міг бачитися з сином суду не надав, до служби у справах дітей не звертався, інших дій спрямованих на участь у вихованні сина не вчиняв, суд вважає, що маються підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Суд вважає, що сам по собі факт проходження служби позивача в органах внутрішніх справах, ЗС України не є достатньою підставою для того, щоб вважати, що позивач з поважних причин не виконує обов`язки щодо виховання своєї малолітньої дитини та взагалі не виявляє бажання бачитися з нею. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами той факт, що у зв`язку із службою він не має змоги спілкуватися із дитиною.

Позивач не заперечує той факт, що він останній раз бачив свою дитину через декілька місяців з часу її народження.

Зайнятість позивача по службі не може перешкоджати йому цікавитися життям дитини та її розвитком в тому числі за місцем її проживання та навчання за допомогою будь-яких засобів зв`язку.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав слід задовольнити.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в наступному відповідач не позбавлений можливості, у відповідності до ст. 169 СК України, звернутись до суду із позовом про поновлення батьківських прав та довести суду, що це буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення судом позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації і проживання АДРЕСА_2 , , РНОКПП НОМЕР_5 ), третя особа Зміївська районна державна адміністрація Харківської області (місце знаходження м. Зміїв, вул. Адміністративна, 9, Харківської області, ) про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А. Іващенко