Провадження №2-з/760/64/18
Справа №760/6465/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Букіної О.М.,

при секретарі Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження.

В обгрунтування позову посилався на те, що рішенням Солом"янського районного суду м.Києва від 19.08.2016 його позов до ПАТ "КБ "Приватбанк" задоволено та визнано недійсним кредитний договір № K2H0GK0026407 від 10.04.2006 та договір іпотеки від 10.04.2006 ,предметом якого було нерухоме майно-квартира АДРЕСА_1.

Проте, незважаючи на рішення суду, відповідачем були вчинені дії щодо звернення стягнення на вказану вище квартиру.

Разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову представник позивача просить постановити ухвалу, якою:

-накласти арешт на нерухоме майно - квартиру, житловою площею 37,9 кв.м., загальною площею 50,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» ();

-до набрання чинності рішенням у справі заборонити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (), його представникам та іншим особам виселяти та знімати з реєстрації мешканців квартири АДРЕСА_1, вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати, входити до вказаної квартири, а також іншим чином користуватися, володіти та розпоряджатися нею, в тому числі укладати договори оренди, купівлі - продажу, дарування, тощо з третіми особами.

В обґрунтування заяви зазначає, що право власності у позивача на спірну квартиру виникло на підставі договору купівлі - продажу від 10.04.2006, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі № 512.

Зазначає, що право власності на вищезазначену квартиру перейшло відповідачу на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 03.10.2016.

Крім того, вказує, що підставою виникнення права власності у ПАТ КБ «Приватбанк» є договір іпотеки від 10.04.2006, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.

Вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк» може вселити, виселити, зняти та зареєструвати в дану квартиру третіх осіб, а також здійснити подальше відчуження (перепродаж) квартири на користь третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, просив заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно, т.я. невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду,

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову в частині та накласти арешт на нерухоме майно - квартиру, житловою площею 37,9 кв.м., загальною площею 50,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» ().

Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в іншій частині, оскільки вважає, що спосіб забезпечення позову в цій частині не узгоджується з предметом позову.

Крім того, суд вважає, що невжиття даного виду забезпечення позову не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення поданої заяви.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру, житловою площею 37,9 кв.м., загальною площею 50,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» ().

В іншій частині поданої заяви - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_4.

Відповідач 1: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, місцезнаходження за адресою: 01001, АДРЕСА_3.

Відповідач 2: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя