Справа № 182/5669/17
Провадження № 2/0182/236/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.06.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки за несплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки за несплату аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з ОСОБА_2 перебували у шлюбі та мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу у серпні 2015 року ОСОБА_2 мешкає окремо у с. Фурси Білоцерківського району Київської області, долею дітей, які разом з позивачем проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3, не цікавиться, жодного разу їх не відвідував, самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 21.03.2017 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина та доньки у розмірі 800 грн. на кожного, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до їх повноліття. Проте, ОСОБА_2 дане рішення суду не виконує, жодним чином не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які повністю знаходяться на утримання матері. У звязку з утворенням заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла у відповідача, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача неустойки та надає розрахунок пені за період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року на суму 8776,00 грн. за кожним виконавчим листом. За таких обставин позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей та стягнути з нього пеню за простроченням сплати аліментів у розмірі 8776,00 грн. за кожним виконавчим листом.

Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на їх задоволенні наполягає.

Відповідач у судове засідання не зявився. Був допитаний за місцем свого мешкання Білоцерківським міськрайонним судом Київської області в порядку виконання окремого доручення. Згідно заяви, доданої до матеріалів доручення, ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та погодився на розгляд справи за його відсутності (а.с.27).

Від представника третьої особи надійшла заява про слухання справи за їх відсутності. На позовних вимогах наполягають, просять задовольнити позов у повному обсязі та надали висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 з матірю ОСОБА_1 (а.с.49-50).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

На підставі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони з 20.11.2004 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 31.08.2015 року (а.с.5). Від шлюбу є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6,7). Після розірвання шлюбу позивач разом із дітьми переїхала з с. Фурси Білоцерківського району Київської області, де мешкала родина, до м. Нікополь Дніпропетровської області. З того часу ОСОБА_2 долею своїх дітей не цікавиться, не піклуються про їхній фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає синові та доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти.

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов, затвердженого начальником Служби у справах дітей Нікопольської міської ради 05.04.2018 року, малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 проживають разом з матірю ОСОБА_1 у її будинку. Житлово-побутові умови задовільні, матірю створені всі належні умови для виховання та утримання дітей (а.с.41). Згідно інформації Комунального закладу «Нікопольський навчально-виховний комплекс гімназія № 7», у кому навчаються малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4, мати ОСОБА_1 постійно приділяє належну увагу вихованню доньки та сина, впливає на виховання та розвиток дітей позитивно, слідкує за їх здоровям та зовнішнім виглядом. Діти забезпечені шкільним приладдям, спортивною формою, костюмами для занять з хореографії. ОСОБА_1 відвідує всі батьківські збори, підтримує звязок з класними керівниками, цікавиться успіхами дітей та справами класів, бере участь в організації та проведенні заходів у класах та гімназії. Батька дітей ОСОБА_2 адміністрація та класні керівники жодного разу не бачили (а.с.42-44).

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на те, що відповідач погодився на позбавлення його батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено, суд вважає, що позов може бути задоволено, оскільки відповідач не дбає про фізичний розвиток і здоров'я, не виконує батьківський обов'язок щодо виховання та матеріального утримання своїх дітей, захисту їхніх прав та інтересів.

Крім того, статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.03.2017 року по справі № 182/7263/16-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 800 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с.8-9). Однак, відповідач рішення суду не виконує, що підтверджується довідками про неотримання аліментів, виданими головним державним виконавцем Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 457, 458 (а.с.10-11).

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За правовою природою аліментні зобовязання це періодичні платежі, які боржник зобовязаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобовязання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення аліментних зобовязань враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України № 6-94цс15 від 1 липня 2015 року та № 6-2589цс15 від 16.03.2016 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що неустойка (пеня) нараховується на заборгованість зі сплати аліментів, що виникла з вини ОСОБА_2, починаючи з січня 2017 року по 30.09.2017 року в місяці, коли оплата взагалі не здійснювалася чи здійснювалася частково.

Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 складає:

2017 рік, місяць:нарахованосплаченопростроченорозрахуноксума пені
днівпені
січень800,00-31800,00 х 1% х 31248,00
лютий800,00-28800,00 х 1% х 28224,00
березень800,00-31800,00 х 1% х 31248,00
квітень800,00-30800,00 х 1% х 30240,00
травень800,00-31800,00 х 1% х 31248,00
червень 800,00-30800,00 х 1% х 30240,00
липень800,00-31800,00 х 1% х 31248,00
серпень800,00-31800,00 х 1% х 31248,00
вересень800,00-30240,00 х 1% х 30240,00
Всього: 2184,00

Отже, загальна сума неустойки зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 складає 2184,00 грн. (із розрахунку 248,00 + 224,00 + 248,00 + 240,00 + 248,00 + 240,00 + 248,00 + 248,00 + 240,00), яка підлягає стягненню з відповідача.

На утримання доньки ОСОБА_4 проведено аналогічний розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів:

2017 рік, місяць:нарахованосплаченопростроченорозрахуноксума пені
днівпені
січень800,00-31800,00 х 1% х 31248,00
лютий800,00-28800,00 х 1% х 28224,00
березень800,00-31800,00 х 1% х 31248,00
квітень800,00-30800,00 х 1% х 30240,00
травень800,00-31800,00 х 1% х 31248,00
червень 800,00-30800,00 х 1% х 30240,00
липень800,00-31800,00 х 1% х 31248,00
серпень800,00-31800,00 х 1% х 31248,00
вересень800,00-30240,00 х 1% х 30240,00
Всього: 2184,00

Таким чином, загальна сума неустойки зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 складає 2184,00 грн. (із розрахунку 248,00 + 224,00 + 248,00 + 240,00 + 248,00 + 240,00 + 248,00 + 248,00 + 240,00), яка підлягає стягненню з відповідача.

З урахуванням викладених обставин суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню.

Щодо питання розподілу судових витрат суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено 640,00 грн. судового збору за позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав. Від сплати судового збору за вимоги щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню: судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) та судовий збір на користь позивача, сплачений нею при зверненні до суду із даним позовом у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.) (а.с.1).

Керуючись ст.ст.150,164,166,196 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки за несплату аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2184,00 грн. (дві тисячі сто вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 2184,00 грн. (дві тисячі сто вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

В іншому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_5