АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/5819/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/18314/17

753/8487/15-ц

05 липня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Лапчевської О.Ф.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену під головуванням судді Коренюк А.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» про захист прав споживача кредитних послуг, -

в с т а н о в и в :

05 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» про захист прав споживача кредитних послуг та, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати кредитний договір №500364024 від 22 квітня 2013 року нікчемним; зобов»язати відповідача повернути позивачу надлишково сплачені кошти; зобов»язати відповідача провести самостійні розрахунки вигод від використання отриманих від позивача коштів і компенсувати їх позивачу; повернути позивачу перераховані ПрАТ «СК «Альфа-страхування» 1080,00 грн.; застосувати наслідки нікчемного правочину щодо кредитного договору №500364024 від 22 квітня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 22 квітня 2013 року між нею та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 130328ВД, відповідно до умов якого вона отримала кредит у розмірі 11 080,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 0,01 % , з кінцевим терміном повернення до 23 квітня 2016 року. Вказувала, що до 01 травня 2015 року вона здійснила повернення коштів у розмірі 13 264 грн. Зазначила, що при укладенні договору відповідач ввів її в оману стосовно суттєвих умов, а саме: предмету, ціни, прав та обов'язків сторін. Крім того, під час підписання договору їй, як позичальнику, не було надано розділ 2 кредитного договору «Загальні умови кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», а тому вона, як споживач, своєчасно не отримала повну інформацію про послугу та умови її надання. Разом з цим, положення цієї частини договору передбачають надання супутньої послуги (управління кредитом), яку вона не замовляла та яка оплачується додатково (комісійна винагорода у розмірі 2,75 % від суми кредиту).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» про зобов'язання вчинити дії, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 13 червня 2018 року позивач ОСОБА_2 надіслала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року скасувати.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду обставинам справи не відповідають. Справа розглянута суддею Коренюк А.М., яка вже розглядала справу між тими самими сторонами, щодо того самого договору. З цих підстав вона заявила вказаній судді відвід, проте його було відхилено без належного обгрунтування. Залишаючи позов без розгляду в зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував, що передбачені цією статтею підстави для залишення позову без розгляду відсутні. Вона, як позивач, подала до суду три клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України &q?ід;Про судоустрій та статус суддів&q?аї;, у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?я ;Голос України&q?пу; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ &quac;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України &qu"T;Про судоустрій та статус суддів&q?їн;, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ &quol;Перехідні положення&qute; ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та представник Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий союз» не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» про захист прав споживача кредитних послуг.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року було відкрито провадження у даній справі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнський фінансовий Союз» про захист прав споживача кредитних послуг відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа перебувала в провадженні суду тривалий час, чергове судове засідання було призначене на 20 лютого 2018 року.

В судове засідання 20 лютого 2018 року позивач ОСОБА_2 та відповідачі не з'явилися, про час та місце судового засідання позивач повідомлена в установленому законом порядку не була.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи судом було відкладено на 29 травня 2018 року на 11-00 годину.

Про день та час слухання справи 29 травня 2018 року ОСОБА_2 була повідомлена шляхом вручення поштового відправлення під розписку 19 травня 2018 року, в судове засідання не з'явилася, а тому судом було постановлено ухвалу про залишення її позову без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції посилався на положення п.3, ч.1 ст. 257 ЦПК України, зазначаючи, що належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання позивач повторно не з'явилась до суду, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, наслідки неявки в судове засідання позивача визначені частиною 5 ст. 223 ЦПК України, відповідно до якої, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки,суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов&q?дп;язковою.

Частиною 5 ст.128 ЦПК України, передбачено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно ст. 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка про виклик до суду на 20 лютого 2018 року, направлена позивачу ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням, повернулася на адресу суду без вручення із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» ( а.с. 62 т.2). Вказана обставина також підтверджується відстеженням поштового відправлення ДП «Укрпошта».

З викладеного вбачається, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про розгляд справи судом 20 лютого 2018 року.

З урахуванням відсутності у справі доказів повідомлення позивача ОСОБА_2 про розгляд справи 20 лютого 2018 року у визначеному ст. 128 ЦПК України порядку, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та наявним в ній доказам є обгрунтованими. Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України підстав для залишення її позову без розгляду - у зв&q?ід;язку з повторною неявкою в судове засідання позивача, повідомленого належним чином.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про наявність у справі трьох її клопотань про розгляд справи у її відсутності є частково обгрунтованими, так як в матеріалах справи є лише одна заява позивача про розгляд справи в її відсутності від 26 червня 2015 року ( а.с. 63, т.1), яка була подана відразу після відкриття провадження у справі в 2015 році. Заява від 05 жовтня 2015 року ( а.с 86 т.1) стосувалась розгляду у відсутності позивача отриманих від неї заяв та клопотань, у розгляді справи просила оголосити перерву та призначити іншу дату удового засідання. В заяві від 16 жовтня 2017 року представник позивача ОСОБА_3 просила суд розглянути за відсутності позивача отримані від неї заяви та клопотання, оголосити в судовому засіданні перерву.

Доводи апеляційної скарги про відхилення відводу судді Коренюк А.М. без належного обгрунтування, колегія суддів вважає безпідставними, так як ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2018 року під головуванням судді Коренюк А.М., вказаний відвід визнаний необгрунтованим, провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Коренюк А.М. суддею, який не входить до складу суду у даній справі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року, під головуванням судді Вовка Є.І., було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Коренюк А.М. з тих підстав, що участь судді у розгляді іншої справи не є підставою для відводу судді від розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, а тому колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 є частково обґрунтованими, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 скасувати та направити справу до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 липня 2018 року.

Головуючий: Судді: