Справа № 214/2521/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

26 квітня 2018 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву подану ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 150060 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. та судові витрати по справі.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 200060 грн. внаслідок ДТП, шляхом накладення арешту на 1/6 частку квартири за адресою: вул. ОСОБА_5 (Корнійчука), буд. 11, кв. 72, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область та шляхом накладення арешту на транспортний засіб автобус Шаолінь, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності відповідачу - ОСОБА_4.

Дослідивши доводи, викладені в заяві та матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №115431822 від 27.02.2018 року, ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/6 частка квартири, яка знаходиться за адресою: вул. ОСОБА_5 (Корнійчука), буд. 11, кв. 72, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область (а.с.10-13).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 200 060 гривень та заявлений представником позивача захід забезпечення позову є взаємоповязаним з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду. Однак, позивачем надано до суду лише відомості щодо належності відповідачу 1/6 частки квартири за адресою: вул. ОСОБА_5 (Корнійчука), буд. 11, кв. 72, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Отже, суд знаходить правові підстави щодо задоволення заяви про забезпечення позову лише в частині накладення арешту на вказану частку квартири відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-150, 153, 258, 260, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву подану ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/6 частку квартири за адресою: вул. ОСОБА_5 (Корнійчука), буд. 11, кв. 72, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, яка належить на праві власності - ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: вул. Івана Авраменка, 11/72, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, РНОКПП НОМЕР_2).

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у 15-ти денний строк з дня вручення її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.В. Ткаченко