Справа № 364/97/18
Провадження № 2-о/364/6/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володарка справу за заявою ОСОБА_1,

заінтересована особа ОСОБА_2,

про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 24 січня 2018 року звернулась до суду з вказаною заявою, в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина. Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановити факт належності правовстановлюючого документа, свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, яке видано на ім'я ОСОБА_3 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви, посилаючись на обставини викладені у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 вимоги заяви визнав в повному обсязі, проти задоволення заяви не заперечував.

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.12). Заявник ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9) та на підставі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 заявник змінила прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с.10).

У свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, власника будинку зазначено «ОСОБА_3» (а.с.11).

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За життя ОСОБА_3 заповіту на все своє майно, в тому числі вищезазначений житловий будинок складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_3 із спадкоємців за законом першої черги на спадкування залишилась його дочка - ОСОБА_1, яка є заявником. Інших спадкоємців за законом першої черги не залишилось.

У зв'язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок не вірно зазначено власника будинку, заявник не має змоги реалізувати свої спадкові права та не може оформити спадщину після смерті батька.

Згідно ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами глави 6 розділу IV ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є сусідами померлого ОСОБА_3, підтвердили, що дійсно свідоцтво про право власності на житловий будинок, який видано на ім'я «ОСОБА_3» належить «ОСОБА_3», який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ствердили факт прийняття спадщини заявником та вказали, що приблизно з 2010 чи 2012 року по день смерті ОСОБА_3 проживав у ОСОБА_1, яка його доглядала до дня смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення фактів не пов'язані з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для оформлення спадкових прав. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Враховуючи встановлені судом обставини, факти прийняття спадщини та факт належності правовстановлюючого документа знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, задоволення заяви не суперечить правам та інтересам заявника, відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод, та законних інтересів зацікавленої особи, тож наявні підстави для задоволення заяви.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ЦК України, ст. ст. 265, 293-294, 315-319 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Володарка, Київської області.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, яке видано 02 липня 1991 року виконавчим комітетом Тростянецької районної ради народних депутатів Сумської області на ім'я ОСОБА_3 та зареєстрованого 19 серпня 1991 року Ахтирським міжміським бюро технічної інвентаризації Сумської області за № 339 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю села Білка Тростянецького району Сумської області.

З повним рішенням сторони можуть ознайомитись 02 березня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Володарський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Ткаченко