Справа № 510/2146/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2018 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошкова І.Д.;

-за участю секретаря Занфір О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2, позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх РНОКПП; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1., копія нотаріально посвідченого заповіту ОСОБА_3, складеного 02.11.2006 р. на ім'я ненця Є.М., копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості майна; копія технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1; копія договору на право будівництва будинку та безстроково користування земельною ділянкою від 10.03.1954р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.1996 р., копія договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 19.02.2007 р. та ін. документи.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернулася до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1, на підставі договору забудови від 10.03.1954 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.1996 року.

19 лютого 2007 р. між позивачем ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_3 (продавець) була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1, який складається в цілому з житлового будинку літ. А, літньої кухні літ. «Б», погребу літ. В, сараю літ. Г, навісу літ. З, вбиральні літ. Ж, огорожі № 1, 2, 5, споруди № 3, 4, загальною площею 37,20 кв.м., житловою площею 23,00 кв.м. ОСОБА_3 як власник нерухомого майна, продав позивачу вищевказаний житловий будинок, передавши у володіння та користування належний йому об'єкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Позивач вступив у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Під час життя, 02.11.2006 року ОСОБА_3 залишив заповідальне розпорядження, яким заповідав усе своє майно яке буде належати йому на момент смерті, своєму сину - ОСОБА_2, відповідачу по справі. У зв'язку з тим, що син померлого ОСОБА_3 (продавець), ОСОБА_2, є спадкоємцем за заповітом, на майно, що складає предмет спору, до якого перейшли усі права та обов'язки після смерті спадкодавця, у тому числі за зобов'язаннями, що виникли, зокрема за договором купівлі-продажу від 19.02.2007 р.

Таким чином, з 19.02.2007 р. по теперішній час, позивач фактично, відкрито володіє та користується житловим будинком із надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1, стежить за його технічним станом, сплачує комунальні послуги тощо, однак у зв'язку із тим, що не є зареєстрованим власником, вона не може укласти відповідні договори.

Враховуючи вищенаведене, сторони за договором купівлі-продажу від 19.02.2007 р. домовилися про усі суттєві умови договору, так ОСОБА_3 передав позивачу нерухоме майно - житловий будинок у натурі, а позивач прийняв його та передав відповідачу обумовлену договором грошову компенсацію. Фактично позивач вступив у володіння та користування зазначеним майном. Через деякий час позивач звернувся до ОСОБА_3, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, однак він відмовився від зустрічі, мотивуючи тим, що погано себе почуває. Так як ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 помер, його син ОСОБА_2 є носієм усіх його прав та обов'язків, згідно заповідального розпорядження, залишеного 02.11.2006 р. спадкодавцем на його ім'я, у тому числі за зобов'язаннями, що виникли з договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.02.2007 р. На теперішній час посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу від 19.02.2007 р. неможливо, у зв'язку із смертю ОСОБА_3 (сторона-продавець), тому позивач звернувся із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав.

У зв'язку із вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 вважає, що має всі підстави для визнання за нею права власності на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1, оскільки правочин фактично відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за нею.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами договору купівлі-продажу була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав покупцю нерухомість в натурі. Позивач фактично вступив в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом, однак з незалежних від позивача обставин, зробити це не вдалося, на теперішній час засвідчити у нотаріальному порядку укладений з порушенням вимог договір купівлі-продажу є неможливо, у зв'язку із смертю сторони за договором. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушений був звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між її сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов'язки ОСОБА_3, носієм прав та обов'язків якого після його смерті є відповідач ОСОБА_2, щодо житлового будинку (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору - житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1, за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 657 ЦК України 2003р., суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Укладений з порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення договір купівлі-продажу від 19.02.2007 р., згідно з яким ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купила житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями (окрім самочинно збудованих) АДРЕСА_1, який складається в цілому з житлового будинку літ. А, літньої кухні літ. «Б», погребу літ. В, сараю літ. Г, навісу літ. З, вбиральні літ. Ж, огорожі № 1, 2, 5, споруди № 3, 4, загальною площею 37,20 кв.м., житловою площею 23,00 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.Д. Бошков