справа №619/702/18
провадження №2/619/625/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю: секретаря судового засідання Ломанової І.А.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 1/8 частку житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом;

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 1/8 частку житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 1/8 частку житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом.

ОСОБА_2 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 1/8 частку житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.02.1981 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори, тітці сторін - ОСОБА_3 на праві приватної власності належить домоволодіння, розташоване в сел. Вільшани, вул. Казакевича № 46 Дергачівського району Харківської області. Вищезазначений будинок в цілому було зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації по праву приватної власності за ОСОБА_3, про що в реєстровій книзі №3 зроблено реєстровий запис за № 814 від 23.03.1981 року.

За життя тіткою сторін ОСОБА_3 було складено заповіт, який 29.09.2010 року було посвідчено секретарем Вільшанської селищної ради. Відповідно до заповіту, на випадок її смерті вона робить таке розпорядження:

- належну їй ? частину майна, де б таке не було та з чого б воно не складалось, що їй буде належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право заповідає ОСОБА_1;

- належну їй ? частину майна, де б таке не було та з чого б воно не складалось, що їй буде належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право заповідає - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних долях кожному.

15.03.2017 року тітка сторін - ОСОБА_3 померла, зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 578199 від 16.03.2017 року, актовий запис № 33, виданий виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

ОСОБА_4, який був визначений в заповіті, спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняв, так як 17.04.2016 року він помер, зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 539580 від 18.04.2016 року, актовий запис № 50, виданий виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Після смерті тітки сторін - ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України в установлений законом термін сторони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 46 по вул. Казакевича в сел. Вільшани Дергачівського району Харківської області.

Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу - ОСОБА_1 20.12.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку спадкового майна та ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку спадкового майна після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця) якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 - ОСОБА_1 було надано інформаційну довідку «Щодо відмови у видачі спадщини», в якій зазначається що приватний нотаріус, розглянувши наші заяви за спадковою справою № 136/2017 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (за правом представлення) на 1/2 частку спадкового майна після смерті тітки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкала в Харківській області, Дергачівському районі, смт. Вільшани, вул. Казакевича № 46, а саме на 1/8 частку житлового будинку з надвірними будівлями № 46 по вул. Казакевича в смт. Вільшани Дергачівського району Харківської області, та інші документи спадкової справи, вважає, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1 неможливо з наступної причини:

Відмовляючи ОСОБА_1 видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус зазначає, що наданий нею оригінал свідоцтва про народження «Колеснікова Лідія Василъовна», ІНФОРМАЦІЯ_2, а мати ОСОБА_1, її сестра, мала свідоцтво про народження на імя «Колесник Ганна Васильовна», у звязку з тим, що в написанні прізвища «Колесник» є розбіжності, а також у свідоцтві про народження ОСОБА_2, 1952 р н., дівоче прізвище вказано «Галагура», а не «Галагуря», як у свідоцтві про народження ОСОБА_6, та свідоцтві про смерть матері, ОСОБА_7, що унеможливлює встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у звязку з вищевказаним, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нам відмовлено.

За вирішенням питання відносно встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_3 та визнання права власності на відповідну частку житлового будинку, вказаного вище, в порядку спадкування за законом (за ст. 1266 ЦК України, як племінники) ОСОБА_1 запропоновано звернутися до суду.

Вказані помилки щодо написання прізвищ які були допущенні в свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження тітки сторін ОСОБА_8 (ОСОБА_3), та в свідоцтві про народження матері сторін ОСОБА_9, перешкоджає здійсненню ОСОБА_1 конституційного права та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом.

Той факт що як зазначено в свідоцтві про народження - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 були рідними сестрами, підтверджується копіями свідоцтв про народження в яких зазначено що батьком обох є - ОСОБА_12.

ОСОБА_7 (дівоче прізвище ОСОБА_12) ІНФОРМАЦІЯ_4 є матірю сторін, хоча в написанні прізвищ в свідоцтвах про народження є розбіжності, а саме, невірно вказано дівоче прізвище ОСОБА_2 (ОСОБА_7).

На теперішній час ОСОБА_1 бажаю визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Казакевича 46 в сел. Вільшани Дергачівського району Харківської області, а саме: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 59,4 кв. м. і житловою площею 22,9 кв. м., веранди літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «б», гаражу літ. «Г», погрібу літ. «В», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», сараю літ. «Ж», оглядної ями літ. «г», воріт літ. №1, огорожі літ. №2, колонки літ. «К» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, а тому вимушена звернутись з даним позовом до суду.

В обґрунтування своєї зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 посилається на те, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.02.1981 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори, тітці сторін - ОСОБА_3 на праві приватної власності належить домоволодіння, розташоване в сел. Вільшани, вул. Казакевича 46 Дергачівського району Харківської області. Вищезазначений будинок в цілому було зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації по праву приватної власності за ОСОБА_3, про в реєстровій книзі №3 зроблено реєстровий запис за № 814 від 23.03.1981 року.

За життя тіткою сторін ОСОБА_3 було складено заповіт, який 29.09.2010 року було посвідчено секретарем Вільшанської селищної ради. Відповідно до заповіту, на випадок її смерті вона робить таке розпорядження:

-належну їй ? частину майна, де б таке не було та з чого б воно не складалось, що їй буде належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право заповідає ОСОБА_1;

-належну їй ? частину майна, де б таке не було та з чого б воно не складалось, що їй буде належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право заповідає - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних долях кожному.

15.03.2017 року тітка сторін - ОСОБА_3 померла, зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 578199 від 16.03.2017 року, актовий запис № 33, виданого виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

ОСОБА_4, який був визначений в заповіті, спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняв, так як 17.04.2016 року він помер, зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 539580 від 18.04.2016 року, актовий запис № 50, виданого виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Після смерті тітки сторін - ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України в установлений законом термін сторони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 46 по вул. Казакевича в сел. Вільшани Дергачівського району Харківської області.

Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу - ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку спадкового майна та ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку спадкового майна після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця) якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 - ОСОБА_2 було надано інформаційну довідку «Щодо відмови у видачі спадщини», в якій зазначається що приватний нотаріус, розглянувши заяву за спадковою справою № 136/2017 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (за правом представлення) на 1/2 частку спадкового майна після смерті тітки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкала в Харківській області, Дергачівському районі, смт. Вільшани, вул. Казакевича № 46, а саме на 1/8 частку житлового будинку з надвірними будівлями № 46 по вул. Казакевича в смт. Вільшани Дергачівського району Харківської області, та інші документи спадкової справи, вважає, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 неможливо з наступної причини:

Відмовляючи ОСОБА_2 видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус зазначає, що наданий нею оригінал свідоцтва про народження на імя «Галагура Анна Васильевна», ІНФОРМАЦІЯ_5, серії ЯИ № 483297 від 26 січня 1953 р., згідно якого дівоче прізвище вказано «Галагура», а не «Галагуря», як у свідоцтві про народження ОСОБА_6 ІІІ-УР № 195232 від 17 лютого 1961 року, та свідоцтві про смерть матері сторін, ОСОБА_7, що унеможливлює встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та померлою.

Відповідно до ст. 49 Закону України «про нотаріат» у звязку з вищевказаним, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ваше імя відмовляю.

За вирішенням питання відносно встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_3 та визнання права власності на відповідну частку житлового будинку, вказаного вище, в порядку спадкування за законом (за ст. 1266 ЦК України, як племінники), на імя ОСОБА_2, запропоновано ОСОБА_2 звернутися до суду.

Вказані помилки щодо написання прізвища та по батькові, які були допущенні в свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження ОСОБА_13, та в свідоцтві про народження ОСОБА_2, дівоче прізвище вказано «Галагура», а не «Галагуря» як у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть нашої матері ОСОБА_7 що перешкоджає здійсненню ОСОБА_2 конституційного права та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом.

Той факт, що як зазначено в свідоцтві про народження - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4 були рідними сестрами, підтверджується копіями свідоцтв про народження в яких зазначено, що батьком обох є - ОСОБА_12.

ОСОБА_7 (дівоче прізвище ОСОБА_12), ІНФОРМАЦІЯ_4 є матірю сторін, хоча в написанні прізвищ в свідоцтвах про народження є розбіжності, а саме, невірно вказано дівоче прізвище ОСОБА_2 (ОСОБА_7).

На теперішній час ОСОБА_2 бажаю визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами що розташовані по вул. Казакевича 46 в сел. Вільшани Дергачівського району Харківської області, а саме: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 59,4 кв. м. і житловою площею 22,9 кв. м., веранди літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «б», гаражу літ. «Г», погрібу літ. «В», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», сараю літ. «Ж», оглядної ями літ. «г», воріт літ. №1, огорожі літ. №2, колонки літ. «К» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, а тому вимушена звернутись з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та іі представник адвокат ОСОБА_14 не зявилися, в адресованій суду заяві підтримали свої позовні вимоги, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 визнали і просили їх задовольнити.

Відповідач за первісним позовом вона ж позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, в адресованій суду заяві проти первісного позову ОСОБА_1 не заперечувала, свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Сторони просять справу розглядати за їх відсутності.

Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 6 ст. 263 ЦПК України передбачено, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Судом було достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.02.1981 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори, тітці сторін - ОСОБА_3 на праві приватної власності належить домоволодіння, розташоване в сел. Вільшани, вул. Казакевича 46 Дергачівського району Харківської області. Вищезазначений будинок в цілому було зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації по праву приватної власності за ОСОБА_3, про в реєстровій книзі №3 зроблено реєстровий запис за № 814 від 23.03.1981 року.

За життя тіткою сторін ОСОБА_3 було складено заповіт, який 29.09.2010 року було посвідчено секретарем Вільшанської селищної ради. Відповідно до заповіту, на випадок її смерті вона робить таке розпорядження:

-належну їй ? частину майна, де б таке не було та з чого б воно не складалось, що їй буде належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право заповідає ОСОБА_1;

-належну їй ? частину майна, де б таке не було та з чого б воно не складалось, що їй буде належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право заповідає - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних долях кожному.

15.03.2017 року ОСОБА_3 померла, зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 578199 від 16.03.2017 року, актовий запис № 33, виданого виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

ОСОБА_4, який був визначений в заповіті, спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняв так як 17.04.2016 року він помер, зазначений факт підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 539580 від 18.04.2016 року, актовий запис № 50, виданого виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Після смерті тітки сторін - ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України в установлений законом термін сторони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 46 по вул. Казакевича в сел. Вільшани Дергачівського району Харківської області.

Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу - ОСОБА_1 20.12.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку спадкового майна та ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку спадкового майна після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця) якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 - ОСОБА_1 було надано інформаційну довідку «Щодо відмови у видачі спадщини», в якій зазначається що приватний нотаріус, розглянувши наші заяви за спадковою справою № 136/2017 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (за правом представлення) на 1/2 частку спадкового майна після смерті тітки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкала в Харківській області, Дергачівському районі, смт. Вільшани, вул. Казакевича № 46, а саме на 1/8 частку житлового будинку з надвірними будівлями № 46 по вул. Казакевича в смт. Вільшани Дергачівського району Харківської області, та інші документи спадкової справи, вважає, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_1 неможливо з наступної причини:

Відмовляючи ОСОБА_1 видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус зазначає, що наданий нею оригінал свідоцтва про народження «Колеснікова Лідія Василъовна», ІНФОРМАЦІЯ_2, а мати ОСОБА_1, її сестра, мала свідоцтво про народження на імя «Колесник Ганна Васильовна», у звязку з тим, що в написанні прізвища «Колесник» є розбіжності, а також у свідоцтві про народження ОСОБА_2, 1952 р н., дівоче прізвище вказано «Галагура», а не «Галагуря», як у свідоцтві про народження ОСОБА_6, та свідоцтві про смерть матері, ОСОБА_7, що унеможливлює встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у звязку з вищевказаним, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нам відмовлено.

За вирішенням питання відносно встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_3 та визнання права власності на відповідну частку житлового будинку, вказаного вище, в порядку спадкування за законом (за ст. 1266 ЦК України, як племінники) ОСОБА_1 запропоновано звернутися до суду.

Вказані помилки щодо написання прізвищ які були допущенні в свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження тітки сторін ОСОБА_8 (ОСОБА_3), та в свідоцтві про народження матері сторін ОСОБА_9, перешкоджає здійсненню ОСОБА_1 конституційного права та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом.

Той факт що як зазначено в свідоцтві про народження - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 були рідними сестрами, підтверджується копіями свідоцтв про народження в яких зазначено що батьком обох є - ОСОБА_12.

ОСОБА_7 (дівоче прізвище ОСОБА_12) ІНФОРМАЦІЯ_4 є матірю сторін, хоча в написанні прізвищ в свідоцтвах про народження є розбіжності, а саме, невірно вказано дівоче прізвище ОСОБА_2 (ОСОБА_7).

Встановлення факту, що має юридичне значення, передбачене ст. 315 ЦПК України. Встановлення факту родинних відносин передбачене ст. 315 ч. 1 п. 1 ЦПК України, а саме родинних відносин між фізичними особами.

Статтею 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1217 ЦК України передбачає спадкування за законом та за заповітом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 200, 206, 259, 315 ЦПК України, ст.ст. 16, 1216-1218, 1220, 1233, 1266- 1267, 1268-1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною сестрою матері позивача ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, та рідною тіткою позивача ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 59,4 кв. м. і житловою площею 22,9 кв. м., веранди літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «б», гаражу літ. «Г», погрібу літ. «В», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», сараю літ. «Ж», оглядної ями літ. «г», воріт літ. №1, огорожі літ. №2, колонки літ. «К», що розташовані по вул. Казакевича № 46 в с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, після смерті ОСОБА_3, померлої 15.03.2017 року в порядку спадкування за законом.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною сестрою матері позивача ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, та рідною тіткою позивача ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, а саме: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 59,4 кв. м., житловою площею 22,9 кв. м., веранди літ. «а», ганку літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «б», гаражу літ. «Г», погрібу літ. «В», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», сараю літ. «Ж», оглядної ями літ. «г», воріт літ. №1, огорожі літ. №2, колонки літ. «К», що розташовані по вул. Казакевича № 46 в с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, після смерті ОСОБА_3, померлої 15.03.2017 року, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області в 30-денний строк з моменту оголошення рішення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Учасники справи:

Позивач - відповідач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає за адресою: 62 370, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серія МК № 435690, виданий 19.07.1997 року Солоницівським ВМ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області.

Відповідач позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка проживає за адресою: 61016, АДРЕСА_2 м.. Харків, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серія ММ № 219895, виданий 29.03.1999 року Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.

Суддя Л. О. Якименко