Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Невядомського Д.В.
при секретарі Хомінській Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення суми,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, в якому просить стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_1 1899500,40 ( один мільйон вісімсот дев»яносто дев»ять тисяч п»ятсот гривень сорок копійок.) , що еквівалентно 70 тисячам доларів США станом на 12.12.2017 року, тобто на момент складення позову.
Вимоги обґрунтував тим, 04 березня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, який діяв від себе особисто та від імені відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за довіреностями був укладений попередній договір.
Згідно із п. 1 попереднього договору від 04.03.2013р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобовязалися у майбутньому, в строк до першого березня дві тисячі чотирнадцятого року, укласти договір купівлі-продажу квартири (основний договір) у встановленій законом формі та на умовах, визначених цим договором.
Пунктом 2 попереднього договору від 04.03.2013р. сторони узгодили умови основного договору. Зокрема, предметом основного договору згідно п. 2.1. попереднього договору є квартира № 23 (двадцять три) у будинку № 35 «Г» (тридцять пять «Г») по вулиці Астрономічна у місті Харкові.
Відповідно до п. 2.4. попереднього договору ціна продажу квартири визначаєтьться сторонами у розмірі суми у гривнях, що на час укладання основного договору буде двісті вісімдесят тисяч гривень 00 копійок, що на момент укладання договору є еквівалентом суми 35 000,00 (тридцять пять тисяч) доларів США.
Як встановлено п. 2.5. договору в забезпечення виконання вищезазначених обов»язків ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_2 завдаток в сумі 280000(двісті вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок, що на момент укладання договору за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками м. Харкова є еквівалентом суми 35 000,00 (тридцять пять тисяч) доларів США.
Відповідно до пунктів 4, 5 попереднього договору одностороння відмова від виконанання зобовязань за цим договором не допускається. У разі, якщо одна сторона ухиляється виконання зобовязань за цим договором (тобто ухиляється від укладання основного договору інша сторона вправі звернутися до суду з вимогою про примушення укласти договір, на умовах визначених цим договором або повернути задаток у подвійному розмірі.
12 лютого 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, який діяв від себе особисто та від імені відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за довіреностями був укладений договір про зміну умов попереднього договору від 04.03.2013р.
Цим договором було викладено п.1 попереднього договору у наступній редакції: «Ми, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобовязуємося у майбутньому, в строк до одинадцятого лютого дві тисячі сімнадцятого року, укласти договір купівлі-продажу квартири (основний договір) у встановленій законом формі та на умовах, визначених цим договором. Інші умови попереднього договору були залишені без змін.
Той факт, що відповідачі свідомо ухилилися від укладення основного договору та порушили свої зобовязання за попереднім договором підтверджується тим, що 23 липня 2016р. (тобто за півроку до визначеної дати укладення договору із ОСОБА_1А.) відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 продали ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу,
Таким чином, з огляду на положення ч.1 ст. 571 ЦК України та п. 5 попереднього договору від 04.03.201Зр. у звязку із тим, що відповідачі ухилилися від укладення основного договору купівлі-продажу квартири, у позивача виникає право стягнення сплаченого ним завдатку у подвійному розмірі, що і стало підставою для звернення до суду.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з»явились, повідомлені своєчасно та належним чином, про дату та час судового засідання.
Третя особа ОСОБА_6 не з»явилась , також повідомлена своєчасно та належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, відповідач не подав відзив,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та третьої особи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення.
Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 04 березня 2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, який діяв від себе особисто та від імені відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за довіреностями посвідченими приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 01.03.2013 року за реєстровими №№ 518. 515, 520 відповідно, був укладений попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 за реєстр. № 557, копія якого міститься в матеріалах справи.
Згідно із п. 1 попереднього договору від 04.03.2013р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобовязалися у майбутньому, в строк до першого березня дві тисячі чотирнадцятого року, укласти договір купівлі-продажу квартири (основний договір) у встановленій законом формі та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 2.4. попереднього договору ціна продажу квартири визначаєтьться сторонами у розмірі суми у гривнях, що на час укладання основного договору буде двісті вісімдесят тисяч гривень 00 копійок, що на момент укладання договору є еквівалентом суми 35 000,00 (тридцять пять тисяч) доларів США.
Відповідно до пунктів 4, 5 попереднього договору одностороння відмова від виконання зобовязань за цим договором не допускається. У разі, якщо одна сторона ухиляється виконання зобовязань за цим договором (тобто ухиляється від укладання основного договору інша сторона вправі звернутися до суду з вимогою про примушення укласти договір, на умовах визначених цим договором або повернути задаток у подвійному розмірі.
12 лютого 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, який діяв від себе особисто та від імені відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за довіреностями посвідченими приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 11.02.2014 року за реєстровими №№ 378, 376, 380 відповідно, був укладений договір про зміну умов попереднього договору від 04.03.2013р., посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 за реєстр. № 330.
Цим договором було викладено п.1 попереднього договору у наступній редакції: «Ми, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобовязуємося у майбутньому, в строк до одинадцятого лютого дві тисячі сімнадцятого року, укласти договір купівлі-продажу квартири (основний договір) у встановленій законом формі та на умовах, визначених цим договором. Інші умови попереднього договору були залишені без змін.
Таким чином, сторони відповідно до ст. 635 ЦК України сторони уклали попередній договір, встановивши істотні умови та строк укладення основного договору, і в якості забезпечення виконання зобовязань позивачем відповідно до ст. 570 ЦК України був виданий завдаток у сумі, що становить еквівалент 35 тис. доларів США.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно зі ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості (ч. 1ст. 571 ЦК України).
Таким чином, з огляду на положення ч.1 ст. 571 ЦК України та п. 5 попереднього договору від 04.03.201Зр. у звязку із тим, що відповідачі ухилилися від укладення основного договору купівлі-продажу квартири, у позивача виникає право стягнення сплаченого ним завдатку у подвійному розмірі.
Той факт, що відповідачі свідомо ухилилися від укладення основного договору та порушили свої зобовязання за попереднім договором підтверджується тим, що 23 липня 2016р. (тобто за півроку до визначеної дати укладення договору із ОСОБА_1А.) відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 продали ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу, посвідченого 23.07.2016р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстр. №620, а також попереднім договором від 11.07.2016 року , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та копією договору купівлі-продажу квартири , які містяться в матеріалах справи.
Згідно ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
За вимогами ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку(квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 635 ЦК попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати іншій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного-законодавства.
Згідно ч.1 ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.
Відповідно до ч.ч. 2, З ст. 369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном.
Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов"язок або солідарна вимога вимога виникають у випадках,встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов"язання.
З огляду на те, що правовідношення, яке є предметом даного спору виникло між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5, відповідні грошові кошти на користь позивача має бути стягнуто з відповідачів.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч.1 ст.192 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Разом із тим ч.2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
Згідно з ч.3 статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.
Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»роз'яснив, що при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені останнім судові витрати.
Керуючись ст.ст.7, 10, 76, 141, 244-245,280 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення суми -задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_2, ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_3 , ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_5 сплачений судовий збір у розмірі 8000 гривень по 2000 гривень з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача з додержанням вимог ст. 284 ЦПК України.
Суддя Д.В. Невядомський