Справа № 526/662/17
Провадження № 2-к/526/1/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Горошка А.М.,

з участю секретаря Дроботі Л.М.,

представника стягувача ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у м. Гадяч цивільну справу з розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_3» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, -

встановив:

На розгляді Гадяцького районного суду Полтавської області перебуває клопотання Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_3», згідно якого прохає: надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17.01.2017 року у справі АС №367у/2016 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЯЧСИР» на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_3» заборгованості у сумі 12 858 465 доларів США 01 цент та 229 893 616 гривень 23 копійки, а також 63 623 долари США 32 центи на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору.

Ухвалою суду від 29.03.2018 року провадження у вказаній цивільній справі було поновлено.

Від представника стягувача ОСОБА_1 надійшло клопотання про передання цивільної справи на розгляд Апеляційному суду м. Києва. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно п. 1 ч. 3. ст. 23 ЦПК України справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу розглядаються апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України знаходиться в м. Києві, і відповідно, справи щодо визнання та надання дозволу на виконання його рішень розглядаються апеляційним судом м. Києва. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. При цьому дана процесуальна норма носить імперативний характер, тобто це є не право, а обов'язок суду.

Також, від директора ТОВ «ГАДЯЧСИР» ОСОБА_4 надійшло заперечення на вказане клопотання представника стягувача, яке обґрунтоване тим, що провадження у даній справі було відкрито до набрання чинності новою редакцією ЦПК України. Діючий ЦПК України не містить положень, які б вказувати на необхідність передавати справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, провадження у яких вже відкрито, на розгляд апеляційного суду, оскільки справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

У судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 клопотання про передачу справи підтримав та прохав суд його задовольнити, вважає, що наявні всі підстави для передання справи.

Представник боржника ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував відносно клопотання представника стягувача про передачу справи, оскільки клопотання Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_3» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України прийнято Гадяцьким районним судом з додержанням правил підсудності, а тому має бути ним і розглянуто.

Суд, розглянувши вищезгадані клопотання, заслухавши думку присутніх представників сторін, дійшов наступних висновків.

Так, справа щодо визнання та надання дозволу на виконання вищезазначеного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України надійшла до суду до 15.12.2017 року, тобто до набрання чинності нової редакції ЦПК України.

Відповідно пп. 9 п. 1 розділу XIII (Перехідні положення) ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 ст. 23 ЦПК України визначено, що справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу розглядаються:

1) якщо місце арбітражу знаходиться на території України - апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу;

2) якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України - апеляційним загальним судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Разом з тим, за правилами ч. 2 ст. 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Як вбачається з ч. 1 ст. 392 ЦПК України в редакції, що діяла на час надходження клопотання до суду, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Так, місцезнаходженням боржника є: вул. Будька, 47, м. Гадяч Полтавської області.

Враховуючи, що справа щодо визнання та надання дозволу на виконання вищезазначеного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України прийнята Гадяцьким районним судом Полтавської області до свого провадження з додержанням правил підсудності, тому у задоволенні клопотання представника стягувача про передання цивільної справи на розгляд Апеляційному суду м. Києва слід відмовити.

Із вимог ч. 1 ст. 353 ЦПК України вбачається, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо, зокрема, передачі справи на розгляд іншого суду. Разом з тим, ЦПК України не передбачає оскарження ухвали про відмову передачі справи на розгляд іншого суду. До такого висновку суд приходить, виходячи із тлумачення ч. 1 ст. 353 ЦПК України, яка передбачає оскарження ухвали, наприклад, про: забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів; скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову і т.д.

Керуючись ст.ст. 23, 31, 247, 258-261, пп. 9 п. 1 розділу XIII (Перехідні положення) ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника стягувача про передачу цивільної справи з розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ ОСОБА_3» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Головуючий А. М. Горошко